СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

09 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 922/408/23

Східний апеляційний господарський суд у складі: суддя Лакіза В.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи - підприємця Саніна Юрія Костянтиновича, смт Покотилівка, Харківська область (вх.№ 1956 Х/2 від 20.09.2023)

на рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2023 у справі №922/408/23 (повний текст складено 04.04.2023, суддя Лаврова Л.С.)

за позовом Харківської міської ради, м. Харків

до фізичної особи - підприємця Саніна Юрія Костянтиновича, смт Покотилівка, Харківська обл

про стягнення безпідставно збережених коштів,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Харківська міська рада звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи - підприємця Саніна Юрія Костянтиновича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код особи НОМЕР_1 ) про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 483066,26 грн за використання земельної ділянки по вул. Революції 1905 року,10 у м. Харкові з кадастровим номером :06:002:0002 за період з 01.01.2020 по 28.02.2022.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.04.2023 у справі №922/408/23 позовні вимоги задоволено. Стягнуто з фізичної особи - підприємця Саніна Юрія Костянтиновича на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 483066,26 грн та 7245,99 грн судового збору.

20.09.2023 (вх. №1956 Х/2 від 20.09.2023) до Східного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга фізичної особи - підприємця Саніна Юрія Костянтиновича, в якій відповідач просить рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2023 у справі №922/408/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Харківської міської ради про стягнення з ФОП Саніна Юрія Костянтиновича на користь позивача безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 483 066, 26 грн та 7 245,99 грн судового збору відмовити.

Одночасно до апеляційної скарги апелянтом надано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що унеможливлює розгляд поданої апеляційної скарги, з метою розгляду клопотання про поновлення строку, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.09.2023 відповідно до п. 17.5 Перехідних положень ГПК України витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/408/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги до надходження матеріалів справи; копію ухвали постановлено надіслати апелянту та Господарському суду Харківської області.

28.09.2023 до Східного апеляційного господарського суду Харківською міською радою надано клопотання, в якому позивач просить визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2023 у справі №922/408/23 та відмовити відповідачу у відкритті апеляційного провадження.

У наданому клопотанні позивач зазначає, що про судовий розгляд справи був обізнаний як сама фізична особа - підприємець Санін Ю.К., так і його представник адвокат Тарасов П.Ю., про що свідчать адвокатські запити з посиланням на розгляд справи №922/408/23 (копії додаються до клопотання); будучи адвокатом, Тарасову П.Ю., як особі, яка надає юридичні послуги, було відомо про строки розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, разом з тим, не здійснюючи дії щодо прискорення процедури оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2023 у справі №922/408/23, останній, замість подачі апеляційної скарги розпочав з травня 2023 року направляти на адресу Харківської міської ради адвокатські запити з посиланням на справу №922/408/23. Також, позивач просить врахувати, що 25.07.2023 старшим державним виконавцем Холодногірсько-Новобаварського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кравченко Т.М. виконавче провадження № 72177335 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області №922/408/23 від 25.04.2023 про стягнення з ФОП Саніна Ю.К. на користь Харківської міської ради безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати у сумі 483066, 26 грн та 7245, 99 грн судового збору закінчено у зв`язку з виконанням судового рішення у повному обсязі. Отже, на думку позивача, з 25.07.2023 відповідачу достеменно було відомо, що рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2023 у справі № 922/408/23 набрало законної сили та виконано у повному обсязі у зв`язку із стягненням з боржника коштів, в той час як з апеляційною скаргою відповідач звернувся до суду лише 19.09.2023.

Також позивач звертає увагу, що скаржником не надано жодних доказів, які б підтверджували факт отримання/неотримання засобами поштового зв`язку копії судового рішення, або копії заяви про отримання рішення суду представником позивача нарочно.

Крім того, повідомляє, що звертаючись з позовними вимогами про стягнення заборгованості з ФОП Саніна Ю.К., Харківською міською радою у лютому 2023 року подано два позови, за якими були відкриті провадження у справах №922/408/23 та №922/407/23. Як зазначає позивач, у справі № 922/407/23 представник ФОП Саніна Ю.К. або він особисто тривалий час не приймали участь, в той же час, з травня 2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Тарасов П.Ю. приймав активну участь у справі, подаючи відповідні клопотання, що підтверджується копіями судових рішень, які додаються. При цьому, будучи обізнаними про наявність справи №922/408/23 відповідач та його представник ігнорували вчинення процесуальних дій протягом установленого законом строку. Як вважає Харківська міська рада, відповідач та його представник надали перевагу розгляду справи № 922/407/23, ніж вчинення процесуальних дій для розгляду справи №922/408/23 та перегляду оскаржуваного судового рішення. Будучи обізнаними про розгляд справи №922/408/23, надаючи численні клопотання під час розгляду справи №922/407/23 та направляючи на адресу Харківської міської ради численні запити з посиланням на справу №922/408/23 свідчить, на думку позивача про те, що запровадження воєнного стану не унеможливлювало виконання відповідачем та його представником процесуальних дій.

За таких підстав позивач вважає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не обґрунтовані належними доказами, у зв`язку з чим доводи ФОП Саніна П.Ю. не можуть вважатися такими, що дійсно б перешкоджала звернутися у встановлений законом строк до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, отже, не є поважними для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження.

04.10.2023 матеріали справи №922/408/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, апеляційної скарги та доводи клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області у справі №922/408/23 прийнято судом 04.04.2023 (повний текст складено 04.04.2023), в той же час, апеляційну скаргу подано 19.09.2023 (згідно штампу на поштовому конверті), тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження більше ніж на чотири місяця.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

До матеріалів клопотання апелянтом не надано доказів отримання оскаржуваного рішення, натомість в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає, що про наявність рішення йому стало відомо випадково, оскільки ні позову з додатками, ні рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2023 у справі №922/408/23 відповідачем не було отримано, а з матеріалами справи представник відповідача ознайомився лише 30.08.2023.

Також, посилається норми ст. ст. 119, 256, 261 ГПК України, гарантоване Конституцією України право на апеляційний перегляд справи та зазначає, що у зв`язку з бойовими діями на території Харківської міської територіальної громади, що підтверджені наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» та необхідність перебувати у безпечному місці внаслідок повітряної тривоги, перешкодило своєчасно підготувати апеляційну скаргу та оскаржити рішення Господарського суду Харківської області від 19.04.2023 у справі №922/2191/22 до Східного апеляційного господарського суду.

Звертає також увагу, що у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 500/1912/22 зазначено, що протягом усього періоду дії воєнного стану, запровадженого на території України у зв`язку із збройною агресією російської федерації, суворе застосування адміністративними судами процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статтею 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З приводу наведених у клопотанні доводів суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про поновлення пропущеного процесуального строку суд має оцінити доводи заявника, та подані ним докази, що підтверджують поважність причин пропуску такого строку. При цьому, такі доводи та докази мають підтверджувати об`єктивну неможливість заявника вчинити відповідну процесуальну дію у встановлені строки. У разі ж, коли пропуск такого процесуального строку настав у зв`язку із суб`єктивними чинниками, які залежали від самого заявника, а не через об`єктивно непереборні причини, або коли такі об`єктивно непереборні причини заявником не доведені, у суду відсутні правові підстави для визнання підстав пропуску процесуального строку поважними.

Отже, можливість поновлення судом апеляційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Суд у кожному випадку, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Лише сам факт подання клопотання про поновлення строку не передбачає обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої причини такий строк було пропущено заявником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин справи оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Суд у кожному випадку, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У рішенні від 03.04.2008 у справі Пономарьов проти України, Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.02.2023 прийнято позовну заяву Харківської міської ради до фізичної особи - підприємця Саніна Юрія Костянтиновича та відкрито провадження у справі №922/408/23. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в порядку ст. 247, ст. 250 ГПК України.

Запропоновано відповідачу подати відзив на позов з урахуванням вимог ст. 165 ГПК України в строк, встановлений ч. 1 ст. 251 ГПК України (протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі) (а.с. 46).

З матеріалів справи також вбачається, що вказану ухвалу від 03.02.2023 (вих. №002423) 03.02.2023 направлено на адресу відповідача, повідомлену суду в позовній заяві, а саме: смт Покотилівка, вул. Артема, будинок 5.

Вказана адреса ФОП Саніна Ю.К. також відповідає даним витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 04.01.2023, що міститься в матеріалах справи та додана до позовної заяви, а також зазначена самим апелянтом в апеляційній скарзі.

В матеріалах справи також міститься рекомендоване повідомлення, яким підтверджується, що поштове відправлення №450, яким ухвалу Господарського суду Харківської області від 03.02.2023 (вих. №002423) направлено ФОП Саніну Ю.К., вручено одержувачу особисто 09.02.2023.

Встановленим підтверджується, що відповідач належним чином був повідомлений судом про відкриття провадження у справі №922/408/23 та був обізнаний про існування судового провадження у даній справі.

Частинами 5, 6, 11 статті 242 ГПК України встановлено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення, між іншого, є день вручення судового рішення під розписку.

У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 610 вбачається, що рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2023 (вих. №007746) у справі №922/408/23 направлено судом за адресою місцезнаходження ФОП Саніна Ю.К., а саме: смт Покотилівка, вул. Артема, будинок 5, та вручено одержувачу 06.04.2023 (а.с. 61).

Таким чином, наявними у справі документами спростовуються доводи клопотання, що про наявність судового рішення відповідачу стало відомо випадково; рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2023 у справі №922/408/23 відповідачем не було отримано; про розгляд справи судом апелянт дізнався лише після ознайомлення представника з матеріалами справи 30.08.2023.

Втім, відповідачем не обґрунтовано підстави, які перешкоджали, унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк з дня отримання судового рішення.

З огляду на викладене, суд не може вважати наведені в клопотанні відповідача про поновлення строку для подання апеляційної скарги обставини в цій частині обґрунтованими та такими, що дають підстави для його задоволення.

Стосовно посилання заявника апеляційної скарги на введення воєнного стану, що, за твердженням скаржника перешкодило своєчасно підготувати апеляційну скаргу, суд зазначає таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII Про правовий режим воєнного стану (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частинами першою та четвертою статті 26 Закону № 389-VIII встановлено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону № 389-VIII).

Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі №990/115/22).

Таким чином, питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого строку.

Проте, у даному випадку відповідачем не наведено обставин, які унеможливили виконання ним процесуальних дій протягом установленого законом строку (з дня отримання копії оскаржуваного рішення 06.04.2023). Як зазначає скаржник, він був позбавлений можливості своєчасно підготувати апеляційну скаргу та оскаржити рішення суду першої інстанції через необхідність перебувати у небезпечному місці внаслідок повітряної тривоги. В той же час, суд приймає до уваги, що місцевий господарський суд розглядав справу вже у воєнний час. До того ж, враховуючи принцип рівності учасників судового процесу, суд також наголошує, що чинне процесуальне законодавство наразі надає учасникам судового процесу широкі можливості для дистанційних взаємовідносин із судом, в тому числі за допомогою Електронного суду. Отже, зважаючи на надані учасникам судового процесу можливості дистанційних відносин із судом та учасниками справи, апелянт не був позбавлений можливості своєчасно підготувати та направити апеляційну скаргу засобами електронного зв`язку у встановлений законом строк.

Отже, об`єктивно непереборних обставин, які б заважали заявнику апеляційної скарги вчасно підготувати та подати апеляційну скаргу, останнім не наведено.

Окрім того, суд вважає, що в даному випадку, період пропуску строку на апеляційне оскарження є достатньо великим, що не свідчить про те, що заявник, реалізуючи відповідні процесуальні права, намагався діяти добросовісно та сприяв своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи.

Приписами статті 42 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок учасників справи виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини другої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 129 Конституції України визначено як одну із засад судочинства рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Клопотання про поновлення процесуального строку має містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд зазначає, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (за змістом рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У справі "Устименко проти України" (Рішення від 29.10.2015) Європейський суд з прав людини зазначив, що задовольнивши клопотання про поновлення процесуального строку, не посилаючись при цьому на жодні конкретні обставини справи, і просто обмежившись вказівкою на наявність у відповідача "поважних причин" для поновлення пропущеного строку оскарження, національним судом було порушено пункт 1 статті 6 Конвенції.

Таким чином, викладені у клопотанні та описані вище причини пропуску строку на апеляційне оскарження суд не розцінює як непереборні та такі, що об`єктивно перешкоджали вчасно звернутися до суду апеляційної інстанції зі скаргою. Матеріали справи спростовують доводи, покладені апелянтом в обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано підстави які перешкоджали, унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.

З огляду на викладене, суд не може вважати наведені в клопотанні відповідача про поновлення строку для подання апеляційної скарги обставини обґрунтованими та такими, що дають підстави для його задоволення.

За положеннями ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 ст.260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на встановлені обставини апелянту надається право протягом встановленого судом строку усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання йому можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи - підприємця Саніна Юрія Костянтиновича на рішення Господарського суду Харківської області від 04.04.2023 у справі №922/408/23 залишити без руху.

2. Встановити апелянту 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання йому можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку та наданням належних доказів на підтвердження обставин, що унеможливили своєчасне звернення з апеляційною скаргою.

3. Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.В. Лакіза