ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 Справа № 917/956/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., після виходу з відпустки, розглянувши справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Довіра 2008", вул. Київська, буд. 113, с. Коровинці, Роменський р-н, Сумська обл., 42140

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський молочний завод", вул. Індустріальна, буд. 2, м. Лубни, Полтавська обл., 37500

про стягнення 75 067,30 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Довіра 2008" просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський молочний завод" 75 067,30 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами 12.03.2022 року договору № 14 на закупівлю молока, з яких 60 000,00 грн основний борг, 12 912,23 грн інфляційні нарахування за період з квітня 2022 року по квітень 2023 року, 2 155,07 грн 3% річних за період з 28.03.2022 року по 07.06.20223 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що відповідач неналежним чином здійснює розрахунки за передане йому у власність молоко.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази : копія витягу із ЄДРПОУ по ТОВ "Агрофірма "Довіра 2008" від 04.01.2023; копія Наказу про призначення генерального директора ТОВ "Агрофірма "Довіра 2008" від 28.07.2014 №38/К; копія Наказу про початок роботи на змінених умовах праці від 28.12.2018 №55; копія протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Агрофірма "Довіра 2008" від 16.10.2018; копія ДОГОВОРУ №14 на ЗАКУПІВЛЮ МОЛОКА від 12.03.2022 з додатками №1-3; копія спеціалізованої товарної накладної на перевезення молочної сировини Форми 1-ТН (МС) №302 від 13.03.2022; копія спеціалізованої товарної накладної на перевезення молочної сировини Форми 1-ТН (МС) №344 від 19.03.2022; копія спеціалізованої товарної накладної на перевезення молочної сировини Форми 1-ТН (МС) №354 від 21.03.2022; копія товарно-транспортної накладної № 13 від 13.03.2022; копія товарно - транспортної накладної №19 від 19.03.2022; копія товарно - транспортної накладної №21 від 21.03.2022; копія реєстру ТТН на молоко за березень 2022 прийнятих від ТОВ "Агрофірма "Довіра 2008" від 28.03.2023 та акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.03.2022-27.03.2022 між Позивачем та Відповідачем; копія акту звірки взаємних розрахунків за період з 12.03.2022 -31.05.2022 року між ТОВ "Лубенський молочний завод" і ТОВ "Агрофірма "Довіра 2008" за Договором № 14 від 12.03.2022 року; копія вимоги №47 від 24.06.2022 від ТОВ "Агрофірма "Довіра 2008" до ТОВ "Лубенський молочний завод" із доказом направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення від 24.06.2022 року та трекінгом відправлення рекомендованого листа на сайті ПАТ "УКРПОШТА" щодо дати отримання 30.06.2022; копія листа - відповіді на лист - претензію щодо погашення заборгованості №225 від 15.07.2022 р. від ТОВ "Лубенський молочний завод" до ТОВ "Агрофірма "Довіра 2008" із конвертом із зазначенням трек-коду рекомендованого листа; копія вимоги №55 від 04.05.2023 із доказом направлення засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення від 04.05.2023 року та трекінгом відправлення рекомендованого листа на сайті ПАТ "Укрпошта" щодо дати отримання 18.05.2023; виписки з банківських рахунків ТОВ "Агрофірма "Довіра 2008" відкритого в АТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК", завірені банком, про часткову сплату заборгованості за Договором №14 від 12.03.2022; виписка з банківського рахунку ТОВ "Агрофірма "Довіра 2008" відритого АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК", завірена банком, про часткову сплату заборгованості за Договором №14 від 12.03.2022.

30.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву вх. № 8119, відповідно до якого відповідач зазначає, що з дати останньої поставки Товару (21.03.2022 року) випливає, що останній строк виконання зобов`язання із оплати Товару (5 календарних днів за пп. 5.1 п.5 Договору), строк виконання зобов`язання - 26.03.2022 року. Враховуючи викладене, відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі та просить суд застосувати позовну давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

12.06.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Довіра 2008" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський молочний завод" про стягнення 75 067,30 грн. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами 12.03.2022 року договору № 14 на закупівлю молока, з яких 60 000,00 грн основний борг, 12 912,23 грн інфляційні нарахування за період з квітня 2022 року по квітень 2023 року, 2 155,07 грн 3% річних за період з 28.03.2022 року по 07.06.20223 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023 справу № 917/956/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 13.06.2023 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суду не надав.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

12.03.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Довіра 2008" (далі - Виробник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубенський молочний завод" (далі - Переробник) укладено Договір № 14 на закупівлю молока (далі - Договір, а.с. 29-37).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Виробник зобов`язується передати у власність Переробнику молоко-сировину коров`яче натуральне незбиране (далі по тексту - молоко) партіями, в порядку і на умовах визначених цим Договором, а Переробник зобов`язується прийняти такі партії молока та оплатити їх (п. 1.1 Договору);

- розрахунок за закуплене молоко Переробник проводить на розрахунковий рахунок Виробника не пізніше як через 5 (п`яти) календарних днів із моменту поставки молока Переробнику (п. 5.1 Договору);

- у випадку порушення обов`язків, що виникають з умов цього Договору винна Сторона несе відповідальність визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством (п. 6.1 Договору);

- сплата неустойки, штрафу, пені, основного боргу і відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням зобов`язань, не звільняють Сторони від виконання зобов`язань за цим Договором в натурі, крім випадків передбачених законодавством України (п. 6.16 Договору);

- Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання, скріплення печатками та діє до 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків - до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором (п. 7.1 Договору).

На виконання умов Договору Позивач у період з 13.03.2022 по 21.03.2022 поставив, а Відповідач прийняв молоко у кількості 56,755 тон, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями спеціалізованих товарних накладних на перевезення молочної сировини Форми 1-ТН (МС) №302 від 13.03.2022, №344 від 19.03.2022, №354 від 21.03.2022, та товарно-транспортними накладними № 13 від 13.03.2022, №19 від 19.03.2022 та №21 від 21.03.2022 року, що підписані уповноваженими представниками сторін без зауважень та скріплені печатками Сторін.

В порушення умов Договору Відповідач не здійснив оплату отриманого товару.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами проводилась звірка взаємних розрахунків за період з 01.03.2022 по 27.03.2022, за результатами якої складена Акт, відповідно до якого станом на 27.03.2022 за відповідачем рахувалася заборгованість перед позивачем у розмірі 353 616,04 грн. Даний акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 51).

В подальшому Відповідач здійснив часткову оплату отриманого товару, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по рахунку Позивача (а.с. 64-95).

Залишок заборгованості Відповідача перед Позивачем за Договором станом на 31.05.2022 становив 240 000, 00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 24.06.2022 року Позивач звернувся до Відповідача з вимогою про стягнення заборгованості, що виникла за Договором на суму 240 000, 00 грн. Вимога була направлена засобами поштового зв`язку рекомендованим листом із повідомленням про вручення. Згідно трекінгу відправлень на офіційному сайті ПАТ "Укрпошта" лист із вищевказаною вимогою був вручений Відповідачу 30.06.2022 (копія наявна у матеріалах справи).

Згідно листа - відповіді Відповідача №225 від 15.07.2022 на лист - претензію щодо погашення заборгованості Відповідач гарантував Позивачу в найкоротші терміни погасити заборгованість за Договором (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 57-58).

Після вказаного листа-відповіді Відповідач частково погасив заборгованість за Договором перед Позивачем за Договором, що підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими виписками по рахунку Позивача (а.с. 64-95).

Залишок заборгованості Відповідача перед Позивачем за Договором станом на 28.09.2022 становив 60 000, 00 грн.

04.05.2023 Позивач звернувся до Відповідача із вимогою про сплату заборгованості за Договором у розмірі 60 000, 00 грн протягом п`яти робочих днів з дати отримання такої вимоги. Згідно трекінгу відправлень на офіційному сайті ПАТ "Укрпошта", лист із вищевказаною вимогою був вручений Відповідачу 18.05.2023 (копія трекінгу наявна у матеріалах справи).

Однак, станом на 26.05.2023 року (п`ятий банківський день з дня отримання вимоги), та на дату подачі даної позовної заяви до суду заборгованість Відповідачем не сплачена.

За даними позивача Відповідач умов Договору щодо оплати отриманого товару в повному обсязі не виконав, заборгованість останнього перед Позивачем складає 60 000,00 грн.

Вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача 75 067,30 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами 12.03.2022 року договору № 14 на закупівлю молока, з яких : 60 000,00 грн основний борг, 12 912,23 грн інфляційні нарахування за період з квітня 2022 року по квітень 2023 року, 2 155,07 грн 3% річних за період з 28.03.2022 року по 07.06.20223 року.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Правочин за приписами ст. 204 Цивільного кодексу України є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини 1 статті 67 Господарського кодексу України унормовано, що відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Враховуючи правову природу укладеного договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором не оплатив отриманий товар у повному обсязі та у встановлені строки, заборгованість останнього складає 60 000,00 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Відповідачем не надано суду жодних доказів, що підтверджують факт виконання своїх зобов`язань з оплати отриманого Товару, пред`явлення претензій щодо його якості та кількості, неотримання Товару за вказаними накладними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 60 000,00 грн вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3 % річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 12 912,23 грн інфляційних нарахувань за період з квітня 2022 року по квітень 2023 року та 2 155,07 грн 3% річних за період з 28.03.2022 року по 07.06.20223 року, нарахованих за несвоєчасну сплату відповідачем отриманого товару.

Відповідач у відзиві на позов не заперечував проти визначеного позивачем розміру та періоду нарахування заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних нарахувань.

Суд, перевіривши розмір заявлених вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, не виявив завищення їх розміру з боку позивача, а тому вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Посилання відповідача на наявність підстав для застосування позовної давності до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) судом не оцінюються як правомірні, за наступного мотивування.

Як вже зазначено судом вище, інфляційні та 3% річних не є неустойкою.

Відповідно до приписів ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Отже, оскільки до вимог про стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки, останні заявлені Позивачем в межах встановленого трирічного строку.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких інших обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 60 000,00 грн основного боргу, 12 912,23 грн інфляційних нарахувань за період з квітня 2022 року по квітень 2023 року та 2 155,07 грн 3% річних за період з 28.03.2022 року по 07.06.20223 року, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лубенський молочний завод" (37500, м.Лубни, вул. Індустріальна, буд. 2, код ЄДРПОУ 00446813) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма "Довіра" (42140, Сумська обл., Роменський р-н, с. Коровинці, вул. Київська, буд. 113, ) 60 000,00 грн основного боргу, 12 912,23 грн інфляційних нарахувань, 2 155,07 грн 3% річних та 2 684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 09.10.2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик