ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/2239/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Г.І. Діброви, Н.М. Принцевської

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА": Тетеря С.І.

від Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН": Куцевол Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН"

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 року, суддя в І інстанції Гут С.Ф., повний текст якого складено 17.07.2023 в. м. Одесі

у справі №916/2239/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"

до відповідача: Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН"

про 6 823 608 грн

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 у справі №916/2239/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" до Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" про стягнення 6823608,00 грн задоволено частково; стягнуто з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" 3 411 804 грн штрафу та 102 354,12 грн судового збору; у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

29.06.2023 до Господарського суду надійшла заява ПАП "ДЗВІН" про стягнення судових витрат, в якій просив стягнути з ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" 53650,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 у задоволенні заяви Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" про ухвалення додаткового рішення про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" 53650 грн витрат за надання правової допомоги відмовлено.

Суд дійшов висновку, що оскільки у справі прийнято рішення про часткове задоволення позову за рахунок зменшення судом погодженої суми штрафу в порядку статті 233 ГК України та статті 551 ЦК України, тобто його нарахування Позивачем суд визнав обґрунтованим, судові витрати Відповідача на професійну правничу допомогу під час судового розгляду справи покладаються на нього повністю.

Також місцевий господарський суд зазначив, що постанови судів апеляційної та касаційної інстанції передбачають зазначення про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, у випадку даної справи апеляційного та касаційного перегляду за наслідками розгляду заяви про забезпечення позову, відтак у господарського суду як суду першої інстанції відсутні правові підстави для стягнення з Позивача судових витрат, понесених Відповідачем у зв`язку із апеляційним та касаційним оскарження ухвали та постанови, ухваленими за результатом розгляду заяви про забезпечення позову.

14.08.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 та прийняти нове, яким задовольнити заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 53650 грн.

Зокрема, вказує, що заявлені відповідачем судові витрати в сумі 53650,00 грн. складались, як з розгляду справи в суді І інстанції, так і вимушені подальші процесуальні дії відповідача, викликані необхідністю оскарження ухвали про забезпечення позову в суді апеляційної інстанції та її подальшого супроводження у Верховному Суді. Розрахунок судових витрат виконано відповідачем належними чином. Фактичне понесення судових витрат відповідачем документально є підтвердженим з чим погодився суд І інстанції. Отже, неврахування судом вимог ст.126, ст.129 ГПК України при відмові відповідачу у задоволенні заяви про розподіл та присудження на його користь понесених ним судових витрат дає підстави останньому стверджувати про необхідність скасування рішення суду І інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 та призначено дану справу на 03.10.2023 об 11:20.

В судовому засіданні представник відповідача наполягав на задоволенні апеляційної скарги, представник позивача заперечував проти її задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

03.06.2020 р. між Адвокатським об`єднанням АССИРІЯ (Адвокатське об`єднання) та ПАП "ДЗВІН" (Клієнт) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги б/н (Договір), у відповідності до пункту 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Адвокатське об`єднання зобов`язується надавати Клієнту за його усними чи письмовими зверненнями правову (правничу) допомогу (далі - правова допомога або послуги) протягом усього строку дії цього Договору. Види та зміст наданої за цим Договором правової допомоги, розмір гонорару зазначаються в Акті надання правової допомоги, який оформляється в порядку, визначеному цим Договором. Інші умови можуть визначатися додатковими угодами до цього Договору.

На підтвердження факту надання Адвокатським об`єднанням Клієнту правової допомоги відповідно до умов цього Договору щомісячно, станом на останній день відповідного календарного місяця складається акт надання правової допомоги (надалі іменується Акт), Акт передається (надсилається) Адвокатським об`єднанням Клієнту для підписання. Клієнт, отримавши Акт, повинен протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання підписати його та другий екземпляр Акту передати Адвокатському об`єднанню або, у разі незгоди з Актом, надати Адвокатському об`єднанню у строк протягом 2 (двох) календарних днів з моменту отримання мотивовану відмову від підписання Акту. У разі ненадання Клієнтом Адвокатському об`єднанню мотивованої письмової відмови від підписання Акту, Акт вважається, підписаним Клієнтом та правова допомога вважається наданою належним чином (пункт 1.2 Договору).

Правова допомога надається протягом строку дій цього Договору (пункт 1.3 Договору).

Вартість послуг (гонорар) за цим Договором визначається згідно з погодинними ставками, вказаними у Додатку до цього Договору (пункт 4.1 Договору).

Оплата гонорару здійснюється Клієнтом в національній валюті України (гривні). У випадку зміни офіційного курсу гривні по відношенню до долару США відбувається перерахування розміру гонорару згідно з еквівалентом, визначеним в Додатку до цього Договору (пункт 4.2 Договору).

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року. В разі якщо жодна зі Сторін не повідомить іншу Сторону про бажання припинити дію цього Договору не менше ніж за 30 днів до закінчення строку його дії, дія Договору вважається подовженою на 12 місяців. Кількість подовжень дії Договору не обмежується (пункт 7.1 Договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

Додатком № 1 до Договору визначено погодинні ставки об`єднання.

Відповідно до ордеру від 14.09.2022 р. серії АЕ № 1152848 адвокат Куцевол Д.В. представляє інтереси ПАП "ДЗВІН" у Господарському суду Одеської області.

30.09.2022 р. між Адвокатським об`єднанням АССИРІЯ (Адвокатське об`єднання) та ПАП "ДЗВІН" (Клієнт) складено акт надання правової допомоги № 09/07, за яким Клієнту надано послуги загальною вартістю 28675,00 грн, які включають надання послуг в межах справ 916/2266/22, 916/2239/22, 910/5151/22.

30.11.2022 р. між Адвокатським об`єднанням АССИРІЯ (Адвокатське об`єднання) та ПАП "ДЗВІН" (Клієнт) складено акт надання правової допомоги № 11/09, за яким Клієнту надано послуги загальною вартістю 49025,00 грн, які включають надання послуг в межах справ 916/2239/22, 910/5151/22.

31.12.2022 р. між Адвокатським об`єднанням АССИРІЯ (Адвокатське об`єднання) та ПАП "ДЗВІН" (Клієнт) складено акт надання правової допомоги № 12/06, за яким Клієнту надано послуги загальною вартістю 18500,00 грн, які включають надання послуг в межах справ 916/2239/22, 916/2266/22, 910/5151/22.

31.01.2023 р. між Адвокатським об`єднанням АССИРІЯ (Адвокатське об`єднання) та ПАП "ДЗВІН" (Клієнт) складено акт надання правової допомоги № 01/03, за яким Клієнту надано послуги загальною вартістю 14800,00 грн, які включають надання послуг в межах справ 916/2239/22, 916/2266/22.

28.02.2023 р. між Адвокатським об`єднанням АССИРІЯ (Адвокатське об`єднання) та ПАП "ДЗВІН" (Клієнт) складено акт надання правової допомоги № 02/03, за яким Клієнту надано послуги загальною вартістю 25700,00 грн, які включають надання послуг в межах справ 916/2239/22, 916/2266/22.

30.04.2023 р. між Адвокатським об`єднанням АССИРІЯ (Адвокатське об`єднання) та ПАП "ДЗВІН" (Клієнт) складено акт надання правової допомоги № 04/03, за яким Клієнту надано послуги загальною вартістю 33300,00 грн, які включають надання послуг в межах справ 916/2239/22, 916/2266/22, 910/5151/22.

31.05.2023 р. між Адвокатським об`єднанням АССИРІЯ (Адвокатське об`єднання) та ПАП "ДЗВІН" (Клієнт) складено акт надання правової допомоги № 05/03, за яким Клієнту надано послуги загальною вартістю 18500,00 грн, які включають надання послуг в межах справ 916/2239/22, 916/2266/22, 910/5151/22.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 у справі №916/2239/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" до Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" про стягнення 6823608,00 грн задоволено частково; стягнуто з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" 3 411 804 грн штрафу та 102 354,12 грн судового збору; у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" та Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 у справі №916/2239/22 залишено без задоволення; рішення Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 у справі №916/2239/22 залишено без змін.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви відповідача, господарський суд виходив із того, що позовні вимоги є обґрунтованими, а часткова відмова у позові пов`язана не з необґрунтованістю позовних вимог, а з правом суду передбаченим ст. 233 ГК України та ч.3 ст. 551 ЦК України на зменшення нарахованої суми неустойки. Відтак, оскільки у справі прийнято рішення про часткове задоволення позову за рахунок зменшення судом нарахованого позивачем штрафу в порядку статті 233 ГК України та ст.551 ЦК України, в даному випадку судові витрати Відповідача на професійну правничу допомогу під час судового розгляду справи покладаються на нього повністю.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні заяви відповідача, з огляду на таке.

Статтею 15 Господарського процесуального кодексу України регламентовано, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

З урахуванням вищезазначених вимог закону, при визначені розміру правничої допомоги Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.11.2021 у справі №914/1945/19, від 23.11.2021 у справі №873/126/21).

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Вказаний правовий висновок наведений у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 по справі № 922/445/19.

Згідно матеріалів справи, відповідач просив стягнути з позивача 53 650 грн витрат на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Дане положення висвітлено у постанові Верхового Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.10.2019 у справі №910/143/19.

Колегія суддів зауважує, що чинним Господарським процесуальним кодексом України не передбачено застосування господарським судом закону за аналогією. Відтак, порядок розподілу судового збору при зменшенні судом розміру неустойки не впливає на розподіл інших судових витрат, визначених ч.4 ст.129 ГПК України.

В той же час, за приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

У постанові від 17.11.2021 по справі №906/201/21 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що суд має застосовувати приписи частини дев`ятої статті 129 ГПК України за наявності одночасно у сукупності таких умов: 1) вирішення судом спору по суті; 2) встановлення судом одного із таких випадків: зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони.

Щодо аргументів відповідача, що саме суд першої інстанції мав би здійснити розподіл судових витрат, понесених Товариством, у зв`язку із апеляційним та касаційним переглядом судових рішень щодо забезпечення позову у межах даної справи, судова колегія зазначає, що сталою та послідовною є позиція Верховного Суду, що питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції може бути предметом судового дослідження під час вирішення питання про розподіл судових витрат за результатами вирішення спору по суті.

У даному випадку судом першої інстанції питання про розподіл судових витрат (розгляд заяви відповідача) відбувався після вирішення спору по суті заявлених вимог. При цьому судом досліджені обставини справи і встановлено, що спір виник саме внаслідок неправомірних дій відповідача - оскільки відповідачем порушено умови договору поставки від 03.02.2021 №К2102-5522 в частині виконання взятих на себе обов`язків із своєчасного відвантаження товару, наслідком чого і стало звернення позивача з позовом, предметом якого є стягнення з ПрАП "ДЗВІН" на користь ТОВ "Луї Дрейфус Компані Україна" штрафних санкцій.

Судова колегія зазначає, що відповідач був змушений захищати свої інтереси щодо забезпечення позову у межах даної справи, оскільки, його поведінка щодо порушення зобов`язань за договором поставки та подальшою несплатою узгодженого між ПрАП ДЗВІН та ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна штрафу, змусило позивача звернутись за правовою допомогою та, відповідно, відповідачем понесені відповідні витрати, які не підлягають відшкодуванню.

Таким чином, суд першої інстанції констатував, що позовні вимоги є обґрунтованими, втім, їх часткове задоволення пов`язано із дискреційними повноваженнями суду щодо зменшення нарахованих позивачем сум в порядку ст.233 Господарського кодексу України і ст.551 ЦК України.

З огляду на викладене, на думку судової колегії, судом першої інстанції, з урахуванням обґрунтованості заявлених позовних вимог, правомірно відмовлено відповідачу у стягненні витрат на правничу допомогу.

Наведеним повністю спростовуються доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права та необхідності розподілу судових витрат на користь відповідача.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За викладених обставин, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що розглядаючи справу, суд першої інстанції дав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а додаткового рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.10.2023.

Головуючий суддя: А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська