ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2023 р. Справа№ 910/15043/21 (910/11194/23)

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Демидової А.М.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від ТОВ «Концерн Комплекс» - Косминін О.В. ордер АІ №1379747 від 12.04.2023р.;

від ТОВ «Комплекс Агромарс» - Герасименко М.В. ордер АА №1192789 від 12.12.2022р.;

від позивача - арбітражна керуюча Сердюк М.М. посвідчення;

від ТОВ «Чікен Фаст» - не з`явився;

від ОСОБА_1 - не з`явився;

від ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар" - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Концерн Комплекс» і Товариства з обмеженою відповідністю (далі - ТОВ) «Комплекс Агромарс»

на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.07.2023р.

(повний текст складено 17.07.2023р.)

за заявою розпорядниці майна Товариства з обмеженою відповідністю (далі - ТОВ) «Комплекс Агромарс» арбітражної керуючої Сердюк Марини Миколаївни про забезпечення позову

у справі №910/15043/21(910/11194/23) (суддя Мандичев Д.В.)

за позовом розпорядниці майна ТОВ «Комплекс Агромарс» арбітражної керуючої Сердюк Марини Миколаївни

до 1.ТОВ «Концерн Комплекс»

2.Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Чікен Фаст»

3. ОСОБА_1

4.ТОВ «Комплекс Агромарс»

про визнання недійсними договорів та витребування майна з чужого незаконного володіння

в межах справи №910/15043/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Фінансова компанія "Вінстар"

до ТОВ "Комплекс Агромарс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 17.07.2023р. у справі №910/15043/21(910/11194/23) заяву розпорядниці майна ТОВ «Комплекс Агромарс» арбітражної керуючої Сердюк Марини Миколаївни про забезпечення позову у справі №910/15043/21(910/11194/23) задоволено повністю.

Не погоджуючись із винесеною ухвалою, 28.07.2023р. ТОВ «Комплекс Агромарс» подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.07.2023р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви розпорядниці майна ТОВ «Комплекс Агромарс» арбітражної керуючої Сердюк Марини Миколаївни про забезпечення позову у справі №910/15043/21(910/11194/23) відмовити повністю.

Також, не погоджуючись із винесеною ухвалою, ТОВ «Концерн Комплекс» подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.07.2023р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу у повному обсязі і прийняти нове рішення, яким відмовити розпорядниці майна ТОВ «Комплекс Агромарс» арбітражній керуючій Сердюк Марині Миколаївні у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову по справі №910/15043/21 (910/11194/23).

Відзиви на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 22.08.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами ТОВ «Комплекс Агромарс» та ТОВ «Концерн Комплекс» на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.07.2023р. у справі №910/15043/21(910/11194/23); призначено їх до розгляду на 02.10.2023р.; об`єднано апеляційні скарги ТОВ «Комплекс Агромарс» та ТОВ «Концерн Комплекс» на ухвалу господарського суду м.Києва від 17.07.2023р. у справі №910/15043/21(910/11194/23) в одне апеляційне провадження.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення арбітражної керуючої Сердюк М.М. та представників ТОВ «Комплекс Агромарс» та ТОВ «Концерн Комплекс», дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

У провадженні господарського суду м.Києва знаходиться справа №910/15043/21 про банкрутство ТОВ "Комплекс Агромарс".

13.07.2023р. до господарського суду м.Києва була подана позовна заява розпорядниці майна ТОВ «Комплекс Агромарс» арбітражної керуючої Сердюк Марини Миколаївни до ТОВ «Концерн Комплекс», ТОВ «Чікен Фаст», ОСОБА_1 , ТОВ «Комплекс Агромарс», в якій позивач просила суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 16.12.2020р., укладений між ТОВ "Комплекс Агромарс" та ТОВ «Концерн Комплекс», нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та зареєстрований у реєстрі за №1893;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 06.01.2021р., укладений між ТОВ "Комплекс Агромарс" та ТОВ «Концерн Комплекс», нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та зареєстрований у реєстрі за №84;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 06.01.2021р., укладений між ТОВ "Комплекс Агромарс" та ТОВ «Концерн Комплекс», нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та зареєстрований у реєстрі за №82;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу від 27.01.2021р., укладений між ТОВ "Комплекс Агромарс" та ТОВ «Концерн Комплекс», нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та зареєстрований у реєстрі за №67;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових будівель від 08.09.2022р., укладений між ТОВ «Концерн Комплекс» та ТОВ «Чікен Фаст», нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та зареєстрований у реєстрі за №4038;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 08.09.2022р., укладений між ТОВ «Концерн Комплекс» та ТОВ «Чікен Фаст», нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та зареєстрований у реєстрі за №4041;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 08.09.2022р., укладений між ТОВ «Концерн Комплекс» та ТОВ «Чікен Фаст», нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та зареєстрований у реєстрі за №4040;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу торгового центра від 08.09.2022р., укладений між ТОВ «Концерн Комплекс» та ТОВ «Чікен Фаст», нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та зареєстрований у реєстрі за №4039;

- визнати недійсним договір іпотеки від 20.04.2023р., укладений між ТОВ «Чікен Фаст» та ОСОБА_1 , нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Стрельченко О.В. та зареєстрований у реєстрі за №3026;

- витребувати на користь ТОВ "Комплекс Агромарс" () із чужого незаконного володіння ТОВ «Чікен Фаст» () наступне майно:

- нежилі будівлі (літ. М, К, Н, Л), загальною площею 1474,60 кв.м, що розташовані за адресою: м.Київ, вул.Канальна б.1, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000;

- квартиру, загальною площею 52,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18;

- квартиру, загальною площею 65,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18;

- торговий центр, загальною площею 2140,7 кв.м., що розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с.Гаврилівка, вул.Свято-Троїцька, б.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18;

- припинити право власності ТОВ «Чікен Фаст» () наступне майно:

- нежилі будівлі (літ. М, К, Н, Л), загальною площею 1474,60 кв.м, що розташовані за адресою: м.Київ, вул.Канальна б.1, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000;

- квартири, загальною площею 52,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18;

- квартири, загальною площею 65,3 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18;

- торговий центр, загальною площею 2140,7 кв.м., що розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с.Гаврилівка, вул.Свято-Троїцька, б.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період з 16.12.2020р. по 27.01.2021р. боржник відчужив на користь пов`язаного із ним ТОВ «Концерн Комплекс» за неринковою ціною належне боржнику нерухоме майно: нежилі будівлі (літ. М, К, Н, Л), загальною площею 1474,60 кв.м, що розташовані за адресою: м.Київ, вул.Канальна б.1; дві квартири, що розташовані за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с.Гаврилівка, вул.Садова, б.8, квартира 36 - загальною площею 52,7 кв.м., та квартира 21 - загальною площею 65,3 кв.м.; торговий центр, загальною площею 2140,7 кв.м., що розташований за адресою Київська обл., Бучанський р-н, с.Гаврилівка, вул. Свято-Троїцька, б.6.

Надалі, вказане нерухоме майно було відчужено ТОВ «Концерн Комплекс» за договорами купівлі-продажу від 08.09.2022р. на користь ТОВ «Чікен Фаст», яке в подальшому передало спірне нерухоме майно в іпотеку ОСОБА_1 на підставі договору іпотеки від 20.04.2023р.

14.07.2023р. розпорядницею майна ТОВ «Комплекс Агромарс» арбітражною керуючою Сердюк Мариною Миколаївною було подано до місцевого суду заяву про забезпечення позову.

У заяві про забезпечення позову наголошено, що спірне нерухоме майно неодноразово відчужено між пов`язаними особами за заниженою вартістю. Відтак, у разі вибуття спірного нерухомого майна з володіння теперішнього власника ТОВ «Чікен Фаст», виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог буде неможливим. При цьому, подальший продаж нерухомого майна, яке є предметом спірного договору купівлі-продажу, і право власності на яке підлягає державній реєстрації, унеможливить, у разі задоволення позову, державну реєстрацію припинення права власності відповідача-2 на це нерухоме майно, вимога про що також заявлена позивачем.

Таким чином, позивач просив місцевий суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкти нерухомості: нежилі будівлі (літ. М, К, Н, Л), загальною площею 1474,60 кв.м, розташований за адресою: м.Київ, вул.Канальна б.1, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000; квартиру, загальною площею 52,7 кв.м., житлова площа: 29.6 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18; квартиру, загальною площею 65,3 кв.м., житлова площа: 39,7 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18; торговий центр, загальною площею 2140,7 кв.м, що розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с.Гаврилівка, вул.Свято-Троїцька, б.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18; заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема, Міністерству юстиції України, його територіальним органам, Департаменту державної реєстрації, нотаріусам та іншим органам, які виконують функції реєстрації, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації прав власності та інших речових прав, а також будь-які дії (в тому числі правочини) щодо відчуження, передачі у володіння, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інші) щодо Об`єктів нерухомості: нежилі будівлі (літ. М, К, Н, Л), загальною площею 1474,60 кв.м, розташований за адресою: м.Київ, вул.Канальна б.1, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 000; квартиру, загальною площею 52,7 кв.м., житлова площа: 29.6 кв.м., розташована за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с.Гаврилівка, вул. Садова, б.8, кв.36 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18; квартиру, загальною площею 65,3 кв.м., житлова площа: 39,7 кв.м., розташована за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с.Гаврилівка, вул.Садова, б.8, кв.21, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18; торговий центр, загальною площею 2140,7 кв.м, що розташований за адресою: Київська обл., Бучанський р-н, с.Гаврилівка, вул. Свято-Троїцька, б.6, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 18.

За приписами ст.136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У той же час, метою забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, щодо захисту яких пред`явлено позов, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів і ускладнень ефективного захисту або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся у випадку задоволення позову.

Колегія суддів звертає увагу, що заходи до забезпечення позову повинні бути співрозмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Якщо позивач звернувся до суду з вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, тому в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (аналогічна правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2018р. у справі №910/1040/18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі №381/4019/18 вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до п.1, п.4 ч.1 ст.137 ГПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать відповідачу або підлягають передачі або сплаті і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження та який триває до визначення подальшої долі відповідного майна. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та як наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, розпорядниця майна просила накласти арешт та заборонити вчиняти реєстраційні дії щодо спірного нерухомого майна, яке відчужено за оспорюваними в межах даного спору договорами купівлі-продажу, та яке розпорядниця майна просила повернути у володіння боржнику ТОВ «Комплекс Агромарс».

При цьому, застосування такого способу забезпечення позову, як накладення арешту на майно, не завдасть шкоди та збитків відповідачу-2, як теперішньому власнику спірного нерухомого майна, не позбавить його прав на володіння та користування вказаним нерухомим майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право реалізувати вказане майно третім особам.

Подібні за своїм змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.10.2020р. у справі №915/373/20, від 03.12.2021р. у справі №910/4777/21.

Як зауважував Європейський суд з прав людини у рішенні від 22.02.1994р. у справі "Раймондо проти Італії", ухвала щодо прийнятності від 07.11.2006р. у справі "Адамчик проти Польщі", рішення у справах "Карамітров та інші проти Болгарії" від 10.01.2008р., вилучення власності в інтересах судочинства, яке не позбавляє власника його майна, а тільки тимчасово припиняє його можливості користуватися та розпоряджатися цим майном, зазвичай пов`язане із здійсненням контролю за використанням власності, що охоплюється сферою застосування другого абзацу ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Отже, допускається накладення судами арешту або інших обмежень щодо розпорядження майном особи, за умови дотримання таких вищенаведених вимог, встановлених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції як законність, пропорційність та загальний інтерес. Дана правова позиція відображена в постанові Верховного Суду від 16.09.2020р. у справі №910/13208/19.

Отже, заходи забезпечення позову (вимог), без застосування яких існує ризик такої зміни обставин, внаслідок якої подальше ухвалення остаточного рішення суду на користь заявника вже не призведе до захисту прав або інтересів заявника, за яким він звертався до суду, слід розглядати як такі, що охоплені "правом на суд".

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачено, що проведення реєстраційних дій (щодо реєстрації прав/обтяжень прав) зупиняється, зокрема на підставі судового рішення про заборону вчинення реєстраційних дій, що набрало законної сили.

Згідно із частиною 2 цієї статті Закону, судове рішення або заява власника об`єкта нерухомого майна про заборону вчинення реєстраційних дій реєструється у Державному реєстрі прав.

Відповідно до ч.3 ст.25 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державний реєстратор приймає рішення про відновлення реєстраційних дій на підставі судового рішення про скасування судового рішення, що було підставою для прийняття рішення про зупинення проведення реєстраційних дій та/або судового рішення про скасування заборони вчинення реєстраційних дій, або на підставі заяви власника об`єкта нерухомого майна про відкликання власної заяви про заборону вчинення реєстраційних дій, зареєстрованих у Державному реєстрі прав.

Відтак, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із заходів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

У той же час, заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності власника спірного нерухомого майна. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.09.2021р. у справі №910/18567/20.

За наведених обставин, невжиття заявлених заходів забезпечення позову призведе до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, неможливості їх захистити в межах одного судового провадження без нових звернень позивача до суду в разі відчуження відповідачем-2 спірного нерухомого майна.

Відтак, визначені розпорядницею майна способи забезпечення позову є адекватними та співмірними, мають логічний зв`язок з предметом позовних вимог, і можуть забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача в разі ухвалення рішення про задоволення позову (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.03.2020р. у справі №904/2641/19, від 07.04.2023р. у справі №910/15043/21 (910/10070/22)).

Щодо зустрічного забезпечення місцевим судом правильно враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 15.01.2019р. у справі №915/870/18, відповідно до якої суд не зобов`язаний в кожному випадку вживати заходи зустрічного забезпечення, оскільки ч.1 ст.141 Господарського процесуального кодексу України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Тому місцевий суд законно і обґрунтовано повністю задовольнив заяву розпорядниці майна ТОВ «Комплекс Агромарс» арбітражної керуючої Сердюк Марини Миколаївни про забезпечення позову у справі №910/15043/21(910/11194/23).

Відповідно до статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ТОВ «Концерн Комплекс» і ТОВ «Комплекс Агромарс» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 17.07.2023р. у справі №910/15043/21(910/11194/23) - без змін.

Справу №910/15043/21(910/11194/23) повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 06.10.2023р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

А.М. Демидова