РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.09.2023Справа № 910/5346/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Фізичної особи-підприємця Антонова Романа Володимировича, Закарпатська обл., м. Ужгород

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГО Груп», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Епам Системз», м. Київ

про стягнення 9 087 014,93 грн,

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГО Груп», м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Антонова Романа Володимировича, Закарпатська обл., м. Ужгород

про стягнення 300 000,00 грн,

Представники сторін:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Тарнавський В.Б.;

від відповідача (позивача за зустрічним позовом): Старінський О.С.;

від третьої особи: не з`явилися;

вільний слухач: ОСОБА_1

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Антонов Роман Володимирович (далі - ФОП Антонов Р.В./позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГО Груп» (далі - ТзОВ «ВГО Груп»/відповідач) про стягнення 9 087 014,93 грн - заборгованості за договором про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО від 31.01.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок набуття ТзОВ «Епам Системз» права власності на 3/10 000 частки комплексу згідно договору купівлі-продажу частки у праві власності від 01.12.2021, у «ТзОВ «ВГО Груп» виник обов`язок зі сплати на користь ФОП Антонова Р.В. винагороди за договором про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО від 31.01.2019, проте відповідач за первісним позовом свого обов`язку зі сплати винагороди на користь позивача не виконав.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 10.04.2023 позовну заяву ФОП Антонова Р.В. залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

26.04.2023 до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позову, в якій ФОП Антонов Р.В. просить суд звільнити його від сплати судового збору або відстрочити його сплату до ухвалення рішення у даній справі. В обґрунтування поданого клопотання, позивач, зокрема, посилається на висновок Верховного Суду від 30.11.2022 у справі №914/4092/21.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 27.04.2023 відстрочив ФОП Антонову Р.В. сплату судового збору за подання даного позову до ухвалення судового рішення у справі, позовну заяву прийняв до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, залучив до участі у справі ТзОВ «Епам Системз» (далі - третя особа) третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, та одночасно витребував у ТзОВ «Епам Системз» додаткові докази, призначив підготовче засідання на 05.06.2023.

19.05.2023 до канцелярії суду від третьої особи надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів на виконання вимог суду.

22.05.2023 до канцелярії суду від ТзОВ «ВГО Груп» надійшли відзив на позовну заяву та зустрічна позовна заява до ФОП Антонова Р.В. про стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 300 000,00 грн, які сплачені у якості попередньої плати за договором про надання агентських послуг № 1-3101/19/ВГО від 31.01.2019.

Позовні вимоги за зустрічним позовом обґрунтовані тим, що ТзОВ «ВГО Груп» на виконання умов договору про надання агентських послуг № 1-3101/19/ВГО від 31.01.2019 сплатило на користь ФОП Антонова Р.В. аванс у розмірі 300 000,00 грн, проте, оскільки відповідачем за зустрічним позовом не були надані послуги за цим договором, сплачені кошти підлягають поверненню позивачу за зустрічним позовом на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 25.05.2023 прийняв зустрічну позовну заяву ТзОВ «ВГО Груп» до ФОП Антонова Р.В. про стягнення 300 000,00 грн до спільного розгляду з первісним позовом, зустрічні позовні вимоги ТзОВ «ВГО Груп» до ФОП Антонова Р.В. про стягнення 300 000,00 грн об`єднав в одне провадження з первісним позовом у справі №910/5346/23.

26.05.2023 до канцелярії суду від ТзОВ «Епам Системз» надійшли письмові пояснення по справі.

05.06.2023 суд відклав підготовче засідання на 03.07.2023.

08.06.2023 до канцелярії суду від ФОП Антонова Р.В. надійшли відповідь на відзив на позовну заяву за первісним позовом та відзив на зустрічну позовну заяву, в якому відповідач за зустрічним позовом заперечує проти заявлених ТзОВ «ВГО Груп» вимог з огляду на те, що останнє сплатило на користь ФОП Антонова Р.В. аванс на виконання договору про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО від 31.01.2019, який в судовому порядку не визнано недійсним, що виключає можливість стягнення сплачених коштів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, як безпідставно набутих.

20.06.2023 до канцелярії суду від ТзОВ «ВГО Груп» надійшли заперечення на відповідь на відзив на первісний позов та відповідь на відзив на зустрічний позов.

23.06.2023 до канцелярії суду від ФОП Антонов Р.В. надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач за первісним позовом просить суд стягнути з ТзОВ «ВГО Груп» заборгованість в сумі 8 451 073,94 грн.

03.07.2023 суд протокольною ухвалою прийняв до розгляду заяву ФОП «Антонова Р.В. про зменшення розміру позовних вимог та відклав підготовче засідання на 31.07.2023.

28.07.2023 до канцелярії суду від ФОП Антонов Р.В. надійшли письмові пояснення.

31.07.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 11.09.2023.

08.09.2023 до канцелярії суду від ТзОВ «ВГО Груп» надійшла заява про відкладення розгляду справи.

11.09.2023 суд оголосив перерву в судовому засіданні до 25.09.2023.

25.09.2023 у судове засідання з`явилися представники ФОП Антонова Р.В. та ТзОВ «ВГО Груп».

Представник ТзОВ «Епам Системз» у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, при цьому, третя особа була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи по суті.

У судовому засіданні представник ФОП Антонова Р.В. позовні вимоги за первісним позовом підтримав у повному обсязі, при цьому, проти задоволення позовних вимог за зустрічним позовом заперечував з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Представник ТзОВ «ВГО Груп», у свою чергу, проти задоволення позову за первісним позовом заперечував, водночас, позовні вимоги за зустрічним позовом просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позови, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.01.2019 між Фізичною особою-підприємцем Антоновим Романом Володимировичем (далі - агент) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВГО Груп» (далі - принципал) укладено договір про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО, відповідно до якого агент на не-ексклюзивній основі за винагороду за дорученням принципала від імені, в інтересах, за рахунок принципала виконує дії, спрямовані на пошук користувачів об`єкту або його частини з метою подальшого підписання принципалом контракту (контрактів).

В цьому договорі сторони погоди такі визначення:

Об`єкт означає приміщення в офісному центрі, який будується за адресою: м. Київ, вул. Короленківська, 4.

Користувач означає фізичну або юридичну особу, зацікавлену в оренді або купівлі об`єкта або його частини, а також його афілійовані особи та/або осіб, що діють в інтересах або за дорученням такого користувача.

Контракт - будь-який договір, що юридично зобов`язує, в результаті дії якого користувач або його афілійована особа (чи особа, що діє в інтересах або за дорученням користувача або його афілійованої особи):

- набуває право користування (чи право придбати право користування в майбутньому) на об`єкт або його частину, включаючи, але не обмежуючись, договір оренди, попередній договір оренди, договір суборенди, договір комерційного використання майна, договір поступки прав і обов`язків за договором оренди/договору суборенди/попередньому договору оренди (угоди про заміну особи в договорі, договір цесії) і інші подібні договори;

- набуває право власності на об`єкт або його частину (або право придбати об`єкт або його частину в майбутньому) включаючи, але не обмежуючись, договір купівлі-продажу, попередній договір купівлі-продажу, договір міни, договір про придбання корпоративних прав та інші подібні договори.

Не-ексклюзивність чи не-ексклюзивна основа означає, що принципал має право залучати третіх осіб для надання послуг, подібних до доручення агента за цим договором, або самостійно здійснювати пошук і залучення користувачів.

Згідно п. 2.1. договору агент здійснює такі дії за цим договором: маркетинг і загальне просування на ринку об`єкту з метою пошуку і залучення користувачів; організація відвідувань об`єкту користувачами; участь в організації переглядів об`єкту за участю представників користувача і принципала, проведенні переговорів між користувачами і принципалом, представлення інтересів принципала в ході таких переговорів і ведення таких переговорів від його імені з метою досягнення оптимальних умов оренди/продажу відповідно до вказівок принципала; обговорення основних форм контрактів і комерційних умов оренди/продажу з принципалом; надання принципалу інформації, що знаходиться в розпорядженні агента щодо користувачів, представлених агентом, за винятком конфіденційної інформації, доведення до відома принципала вимог і позицій користувачів; взаємодія з юридичними, податковими, будівельними, фінансовими консультантами, а також консультантами по дослідницьким роботам, визначеними принципалом, в ході обговорення контрактів.

Пунктом 3.4. договору визначено, що принципал не повинен проводити зустрічі/або обговорення з користувачем, залученим агентом, у відношенні оренди/продажу об`єкта або його частини без участі агента.

В п. 3.6. договору сторони погодили, що принципал зобов`язаний зареєструвати користувача, представленого агентом шляхом підписання акту реєстрації (за формою, погодженою сторонами в додатку №1 до договору), негайно після подання користувача принципалу агентом в будь-який з наступних форм: показ об`єкту користувачеві в присутності представника принципала; організація зустрічі між представником користувача і принципалом; організація телеконференції між представником користувача та принципалом.

Відповідно до п. 3.7. договору реєстрація користувачів здійснюється в наступному порядку: принципал повинен підписати наданий агентом акт реєстрації (за формою, погодженою сторонами в додатку №1 до договору), або надати агенту мотивовану відмову від підписання не пізніше 1 (одного) робочого дня, наступного за днем отримання підписаного з боку агента акту реєстрації. Єдиною підставою для вмотивованої відмови є той факт, що на момент подання агентом принципалу користувача (в одній з форм, передбачених п. 3.6. договору), принципал вже вів переговори з таким користувачем щодо оренди/продажу об`єкту самостійно або що користувач вже зареєстрований за іншим консультантом/агентом, що має бути документально підтверджено. До відмови в реєстрації принципал докладає документальне підтвердження фактів, які є підставою для такої відмови, а саме: надає агенту відповідний акт реєстрації якщо користувач вже був раніше зареєстрований за іншим консультантом/агентом. Надає агенту фрагменти електронного листування, протоколи зустрічей або подібні до них документи, якщо принципал раніше самостійно вів переговори з користувачем щодо об`єкту.

В п. 3.7.4. договору сторони підтверджують, що за станом на дату підписання цього договору за агентом зареєстровані наступні користувачі: АТ «ОТП Банк», ТзОВ «Епам Системз», ТзОВ «Глобаллоджик Україна».

У відповідності до п. 3.8. договору принципал зобов`язаний для цілей внутрішнього контролю агента: не пізніше 10 (десяти) робочих днів з дня підписання контракту повідомити агента про факт підписання контракту по електронній пошті, факсу або в простій письмовій формі; не пізніше 10 (десяти) робочих днів з дня отримання будь-якого першого платежу, і подальших платежів (якщо сума першого платежу виявиться менше суми винагороди агента) за контрактом, повідомити про такий факт агентові.

Пунктом 3.9. договору передбачено, що принципал виплачує агентові винагороду і приймає надані агентом послуги за даною угодою відповідно до умов цього договору.

Згідно п. 5.1. договору винагорода агента за виконання доручення принципала за цим договором розраховується в наступному порядку: за фактом підписання принципалом чи афілійованою особою принципала (або особою, яка діє в інтересах або за дорученням принципала або афілійованої особи принципала) з користувачем (або афілійованою особою такого користувача, або особою, яка діє в інтересах або за дорученням такого користувача або його афілійованої особи) будь-якого і кожного контракту принципал здійснить виплату агенту винагороди в наступному розмірі: у разі укладення між принципалом і користувачем контракту, згідно з яким користувач купує об`єкт (або його частину) - винагорода в розмірі 0,8% від вартості об`єкта (його частини) по якій він відчужується, без урахування податку на додану вартість.

Доручення агента вважається виконаним кожен раз з моменту підписання кожного відповідного контракту і отримання за таким контрактом будь-якого першого платежу, або сукупності платежів (якщо сума першого платежу виявиться менше суми винагороди агента) в сумі, що перевищує розмір винагороди агента згідно даного договору. За фактом підписання кожного контракту сторони підписують специфікацію на агентські послуги (за формою, погодженою сторонами в додатку №2 до договору), в якій вказують всі деталі наданих агентських послуг, а також вказують вартість таких послуг за конкретний обсяг послуг (відповідно до розцінок, передбачених п. 5.1.1. договору). За фактом підписання сторонами кожної специфікації на агентські послуги (за формою, погодженою сторонами в додатку №2 до договору), агент надає принципалу 2 (два) примірники акту приймання-передачі послуг за цим договором і рахунок на оплату винагороди (п. 5.2. договору).

Цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і зберігає повну силу і діє до 31.12.2022, за винятком випадків, коли він припиняється до закінчення зазначеного терміну по підставах, передбаченим цим договором (п. 4.1. договору в редакції додаткової угоди від 31.12.2020).

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що на виконання умов цього договору, ТзОВ «ВГО Груп» перерахувало на рахунок ФОП Антонова Р.В. авансовий платіж на загальну суму 300 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 1195 від 24.01.2020 на суму 150 000,00 грн та № 1322 від 12.03.2020 на суму 150 000,00 грн.

Так, 21.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВГО Груп» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Епам Системз» (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у праві власності, відповідно до якого продавець зобов`язався передати покупцеві частку у праві власності на офісний центр у розмірі 9 997/10 000, а покупець, спираючись, зокрема, на запевнення, заяви та гарантії продавця, наведені у розділі 3 цього договору, зобов`язується прийняти частку у праві власності від продавця і сплатити купівельну ціну в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі.

Також, 01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВГО Груп» (далі - продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Епам Системз» (далі - покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у праві власності, відповідно до якого продавець зобов`язався передати покупцеві частку у праві власності на офісний центр у розмірі 3/10 000, а покупець, спираючись, зокрема, на запевнення, заяви та гарантії продавця, наведені у розділі 3 цього договору, зобов`язується прийняти частку у праві власності від продавця і сплатити купівельну ціну в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі.

В преамбулі цих договорів зазначено, що «Бізнес Центр» означає Торгівельно-офісний комплекс із закладами громадського харчування, приміщеннями розважального, рекреаційного призначення та паркінгом по вул. Короленківська, 4 в Голосіївському районі м. Києва, що будується на земельній ділянці.

Згідно п. 5.1. договору купівлі-продажу частки у праві власності від 21.10.2021, вартість частки у праві власності за цим договором складає 1 093 543 479,21 грн без ПДВ, що станом на дату набрання чинності є еквівалентом 41 725 878,52 доларів США без ПДВ, згідно з офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на дату набрання чинності, а саме 26,2078 грн/долар США.

Згідно п. 5.1. договору купівлі-продажу частки у праві власності від 01.12.2021, вартість частки у праві власності за цим договором складає 340 763,06 грн без ПДВ, що станом на дату набрання чинності є еквівалентом 12 521,52 доларів США без ПДВ, згідно з офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на дату набрання чинності, а саме 27,2142 грн/долар США.

Отже, обґрунтовуючи позовні вимоги за первісним позовом, ФОП Антонов Р.В. зазначає, що укладення ТзОВ «ВГО Груп» з ТзОВ «Епам Системз» договорів купівлі-продажу частки у праві власності від 21.10.2021 та 01.12.2021, має наслідком виконання ФОП Антоновим Р.В. зобов`язань за договором про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО від 31.01.2019 та породжує обов`язок у відповідача за первісним позовом на підставі п. 5.1.1. цього договору сплатити на користь позивача за первісним позовом винагороду у розмірі 0,8% від вартості об`єкту (його частини), по якій він відчужується, без урахування податку на додану вартість, що за розрахунком ФОП Антонова Р.В. складає 8 451 073,94 грн.

Разом із тим, не погоджуючись із позовними вимогами ФОП Антонова Р.В., ТзОВ «ВГО Груп» звернулося до суду зі зустрічною позовною заявою, в якій просить суд стягнути на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України з ФОП Антонова Р.В. грошові кошти в сумі 300 000,00 грн, сплаченого ТзОВ «ВГО Груп» в якості авансу, оскільки відповідачем за зустрічним позовом послуги за договором про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО від 31.01.2019 не надавалися.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги за первісним та зустрічним позовами не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За своїм змістом та правовою природою укладений між ФОП Антоновим Р.В. та ТзОВ «ВГО Груп» правочин є агентським договором, який підпадає під правове регулювання норм глави 31 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Згідно ч. 1 ст. 295 ГК України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє (ч. 1 ст. 295 ГК України).

За агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок. Агентський договір повинен визначати сферу, характер і порядок виконання комерційним агентом посередницьких послуг, права та обов`язки сторін, умови і розмір винагороди комерційному агентові, строк дії договору, санкції у разі порушення сторонами умов договору, інші необхідні умови, визначені сторонами ( ч. 1 та ч. 2 ст. 297 ГК України)

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Отже, судом вище встановлено, що 31.01.2019 між ФОП Антоновим Р.В. та ТзОВ «ВГО Груп» укладено договір про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО, відповідно до якого позивач за первісним позовом на не-ексклюзивній основі за винагороду за дорученням відповідача за первісним позовом від його імені, в інтересах, за його рахунок виконує дії, спрямовані на пошук користувачів об`єкту або його частини з метою подальшого підписання ТзОВ «ВГО Груп» контракту (контрактів).

Згідно частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частин 1, 3 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 4 ст. 297 ГК України визначено, що агентський договір укладається в письмовій формі. У договорі має бути визначено форму підтвердження повноважень (представництва) комерційного агента.

Відповідно до ч. 1 ст. 298 ГК України комерційний агент повідомляє суб`єкта, якого він представляє, про кожний випадок його посередництва в укладенні угод та про кожну укладену ним в інтересах цього суб`єкта угоду.

Так, в п. 3.6. договору про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО сторони погодили, що принципал зобов`язаний зареєструвати користувача, представленого агентом шляхом підписання акту реєстрації (за формою, погодженою сторонами в додатку №1 до договору), негайно після подання користувача принципалу агентом в будь-який з наступних форм: показ об`єкту користувачеві в присутності представника принципала; організація зустрічі між представником користувача і принципалом; організація телеконференції між представником користувача та принципалом.

З наведеної умови договору вбачається, що оскільки цей договір укладено на не-ексклюзивній основі, сторони погодили реєстрацію користувачів, які представлені ФОП Антоновим Р.В. шляхом підписання відповідного Акту реєстрації.

Водночас, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження складання Акту реєстрації щодо користувача - ТзОВ «Епам Системз» або відмову ТзОВ «ВГО Груп» від складання такого Акту реєстрації щодо третьої особи.

Також, матеріали справи не містять доказів на підтвердження, що ФОП Антонов Р.В. в межах виконання своїх зобов`язань за договором про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО від 31.01.2019 здійснював комерційне посередництво між ТзОВ «ВГО Груп» та ТзОВ «Епам Системз», в тому числі показ об`єкту третій особі в присутності представника відповідача за первісним позовом, організація зустрічі між представником третьої особи та ТзОВ «ВГО Груп» або організація телеконференції між представником третьої особи та відповідачем за первісним позовом.

За вказаних обставин, у суду відсутні підстави для висновку, що ФОП Антоновим Р.В. надавались агентські послуги на користь ТзОВ «ВГО Груп» за договором про надання агентських послуг № 1-3101/19/ВГО від 31.01.2019, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів представлення позивачем за первісним позовом відповідачу будь-яких користувачів, в тому числі і ТзОВ «Епам Системз» шляхом підписання Акту реєстрації.

При цьому, судом не приймаються до уваги доводи ФОП Антонова Р.В. щодо зазначення в п. 3.7.4. договору про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО від 31.01.2019 ТзОВ «Епам Системз», як користувача за цим договором, оскільки умовами п. 3.6. та п. 3.7. договору чітко передбачений порядок реєстрації користувачів, представлених позивачем за первісним позовом.

Ураховуючи наведене вище, дослідивши матеріали справи та заслухавши представників сторін у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що ФОП Антоновим Р.В. не доведено обставин, викладених у позовній заяві, що має наслідком відмову у задоволенні первісного позову.

Щодо позовних вимог ТзОВ «ВГО Груп» за зустрічним позовом про стягнення з ФОП Антонова Р.В. на підставі ст. 1212 ЦК України грошових коштів в сумі 300 000,00 грн, як безпідставно отриманих, суд зазначає таке.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Суд зазначає, що договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 ЦК України.

Якщо позивач в односторонньому порядку не відмовлявся від договору або договір не був розірваний сторонами чи визнаний недійсним у судовому порядку, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення зобов`язання, яке залишилося невиконаним.

Після закінчення строку дії договору невикористаний аванс, переданий на виконання такого договору, не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 910/9072/17.

Так, судом встановлено, що ТзОВ «ВГО Груп» здійснило на користь ФОП Антонова Р.В. авансовий платіж за договором про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО на загальну суму 300 000,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями №1195 від 24.01.2020 на суму 150 000,00 грн та №1322 від 12.03.2020 на суму 150 000,00 грн з призначенням платежу: «оплата за послуги зг. дог. №1-3101/19/ВГО», що також не заперечується сторонами.

Відтак, ці грошові кошти були перераховані позивачем за зустрічним позовом на користь ФОП Антонова Р.В. на виконання договору про надання агентських послуг №1-3101/19/ВГО, як авансовий платіж, при цьому невиконання останнім, на думку ТзОВ «ВГО Груп», зобов`язань за договором про надання агентських послуг не є підставою для стягнення сплаченого останнім авансу на підставі ст. 1212 ЦК України.

За вказаних обставин, позовні вимоги ТзОВ «ВГО Груп» за зустрічним позовом про стягнення з ФОП Антонова Р.В. авансу у розмірі 300 000,00 грн є необґрунтованими, відповідно задоволенню не підлягають.

Відповідно до статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за первісним позовом покладаються на ФОП Антонова Р.В., а за зустрічним позовом покладаються на ТзОВ «ВГО Груп».

Керуючись ст. 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог за первісним позовом Фізичної особи-підприємця Антонова Романа Володимировича - відмовити.

У задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВГО Груп» - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст.ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 03.10.2023.

Суддя В.В. Бондарчук