УХВАЛА

м. Київ

05.10.2023Справа № 910/11121/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва"

до фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни

про стягнення 95109,95 грн.

за зустрічним позовом фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва"

про визнання договору недійсним

за участі представників:

від позивача (відповідача за зустрічним): Верета А.В.,

від відповідача (позивача за зустрічним): Кудрицький Р.П.,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни про стягнення 95109,95 грн. заборгованості за договором про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 16.07.2015 № 198. Також позивач просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Фізична особа-підприємець Орлова Інна Ігорівна звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" про визнання недійсним договору від 16.07.2015 № 198 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Також у зустрічній позовні заяві викладено клопотання про визнання поважними причини пропуску процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви та поновлення такого строку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.04.2023 клопотання фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни про поновлення пропущеного процесуального строку на подання зустрічної позовної заяви задоволено. Поновлено фізичній особі-підприємцю Орловій Інні Ігорівні пропущений процесуальний строк на подання зустрічної позовної заяви. Залишено зустрічну позовну заяву фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни без руху та надано строк на усунення її недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.04.2023 прийнято зустрічний позов фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни до розгляду (спільно з первісним позовом). Вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено проведення підготовчого засідання за зустрічним позовом разом із первісним позовом.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.09.2023 позовні вимоги первісного позову Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" задоволено повністю. Стягнуто з фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" 95109,95 грн. основного боргу, а також 2481 грн. витрат зі сплати судового збору. У задоволенні позовних вимог зустрічного позову фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни відмовлено повністю.

11.09.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 прийнято до розгляду заяву фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/11121/22, призначено судове засідання на 05.10.2023.

У судовому засіданні 05.10.2023 представник позивача за зустрічним позовом просив задовольнити подану заяву.

Представник відповідача за зустрічним позовом просив у задоволенні заяви відмовити, посилаючись на викладені в письмових запереченнях від 26.09.2023 обставини.

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 123 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Положення статті 126 ГПК України передбачають, що для цілей розподілу судових витрат суд враховує: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як слідує з наданих до матеріалів справи доказів, 05.04.2023 між фізичною особою-підприємцем Орловою Інною Ігорівною, як клієнтом, та адвокатом Кудрицьким Р.П. укладено договір про правову допомогу № 05/04.

Згідно з пунктом 3.1 договору базова ставка гонорару адвоката встановлюється за одну годину в сумі 3986 грн., що на день укладення договору становить еквівалент 100 євро.

Надання адвокатом правової допомоги підтверджується актом приймання-передачі послуг, що підписується сторонами.

У додатку № 1 до договору від 05.04.2023 встановлено, що гонорар адвоката за одну годину роботи становить 3308,38 грн. за надання правової допомоги в справі № 910/11121/22.

22.05.2023 адвокатом Кудрицьким Р.П. виставлено рахунок № 1 на суму 25639,94 грн. за період надання послуг з 05.04.2023 по 22.05.2023, що оплачений фізичною особою-підприємцем Орловою Інною Ігорівною за документом від 29.05.2023 № 138282141.

30.05.2023 сторонами підписано акт виконаних робіт на суму 25639,94 грн.

Надалі, 23.06.2023 адвокатом Кудрицьким Р.П. виставлено рахунок № 2 на суму 23304,47 грн. за надання послуг з 23.05.2023 по 23.06.2023 року. Даний рахунок оплачений 26.06.2023 згідно з документом № 141256433.

27.06.2023 сторонами підписано акт виконаних робіт на суму 23304,47 грн.

15.08.2023 адвокатом Кудрицьким Р.П. виставлено рахунок № 3 на суму 15714 грн. за гонорар за юридичне обслуговування за період з 24.06.2023 по 15.08.2023, оплачений фізичною особою-підприємцем Орловою Інною Ігорівною 17.08.2023 року.

18.08.2023 сторонами підписано акт виконаних робіт на суму 15714 грн.

Згідно з частиною 5 статті 126 ГПК України в разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У клопотанні від 01.09.2023 про зменшення витрат на професійну правничу допомогу позивач за первісним позовом наголосив на завищенні відповідачем (позивачем за зустрічним позовом) обсягу витрат, у зв`язку з чим просив зменшити їх розмір до 4000 грн.

У подальшому, 26.09.2023 позивач за первісним позовом подав заперечення на заяву про понесені судові витрати, в яких звернув увагу на частині 4 статті 129 ГПК України щодо покладення судових витрат у зв`язку з відмовою в задоволенні зустрічного позову на позивача за зустрічним позовом. Також у запереченнях наголошено, що в прохальній частині заяви про понесення судових витрат не зазначено вимогу про їх відшкодування, що є підставою для відмови в задоволенні заяви відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верхового Суду від 04.08.2021 у справі № 759/2921/19.

Разом із цим, судом не приймається посилання позивача за первісним позовом на викладену в постанові Верхового Суду від 04.08.2021 у справі № 759/2921/19 правову позицію, оскільки остання прийнята за іншим фактичних обставин у справі та стосується випадку неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат.

Натомість, у даній справі у відзиві на первісну позовну заяву відповідачем надано попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу адвоката, що складає 30000 грн.

У зустрічній позовній заяві позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 20000 грн. та просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом судові витрати.

04.07.2023 позивач за зустрічним позовом подав до суду заяву про понесені судові витрати, в тексті якої зазначав, що станом на 30.06.2023 ним понесено витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 48944,41 грн., та цієї заявою просив приєднати документи до матеріалів справи.

У той же час, дана заява не містить вимоги щодо стягнення з відповідача за зустрічним позовом судових витрат у визначеному розмірі.

06.09.2023 позивачем за зустрічним позовом подано до суду оформлене в письмовому вигляді вступне слово щодо позовних вимог про визнання договору недійсним, в якому позивач просив стягнути з відповідача за зустрічним позовом судові витрати, не визначивши розмір та склад цих витрат, що підлягають стягненню.

Також, 06.09.2023 позивачем за зустрічним позовом подано клопотання про долучення доказів здійснення оплати правової допомоги. Утім, у тексті даного клопотання позивачем за зустрічним позовом не визначено розмір витрат на правову допомогу, що підлягає розподілу між сторонами.

11.09.2023 від позивача за зустрічним позовом надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, відповідно до якої заявник просив суд призначити судове засідання з викликом сторін, ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання щодо судових витрат, оскільки під час прийняття рішення у справі судом не прийнято рішення щодо судових витрат. Проте, в такій заяві про ухвалення додаткового рішення також не визначено розмір та склад судових витрат.

Отже, в день судового засідання 05.10.2023 через відділ діловодства та документообігу суду представником позивача за зустрічним позовом подано письмові пояснення, в яких останній навів підстави для стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката з відповідача за зустрічним позовом, а саме послався на частину 9 статті 129 ГПК України.

Також у зазначених письмових поясненнях вказано, що фізичною особою-підприємцем Орловою Інною Ігорівною здійснено витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 64658,41 грн., що підтверджується наданими документами до матеріалів справи, та зазначив, що на день розгляду заяви є неоплачені послуги на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 11579,33 грн.

З огляду на викладене, керуючись статтею 129 ГПК України, заявник включив до письмових пояснень від 05.10.2023 вимогу про стягнення з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" судових витрат у розмірі 76237,74 грн.

Таким чином, позивачем за зустрічним позовом не зазначався в жодних із поданих до 05.10.2023 до суду заявах, клопотаннях єдиний сформований розмір сум та склад судових витрат, що підлягають стягненню з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва".

На наведених обставинах також зауважував відповідач за зустрічним позовом у письмових запереченнях від 26.09.2023 та його представник під час судового засідання 05.10.2023, звернувши увагу, що в заяві від 11.09.2023 про ухвалення додаткового рішення позивач за зустрічним позовом не зазначав розмір судових витрат, що підлягають розподілу.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із цим, відповідна вимога про стягнення з Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Оболонського району м. Києва" витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 76237,74 грн. викладена лише в письмових поясненнях від 05.10.2023 року.

Суд зауважує, що в процесі розгляду справи позивач за зустрічним позовом поступово надавав докази на підтвердження оплати судових витрат адвокату, не зазначаючи про загальний розмір витрат, які позивач за зустрічним позовом просить стягнути.

При цьому, у зустрічній позовній заяві від 13.04.2023 попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на правову допомогу адвоката сягав 20000 грн. Надалі, позивачем за зустрічним позовом надавалися лише докази щодо обсягу виконаних адвокатом робіт згідно з виставленими рахунками від 22.05.2023 № 1 на суму 25639,94 грн., від 23.06.2023 № 2 на суму 23304,47 грн., від 15.08.2023 № 3 на суму 15714 грн., що оплачені фізичною особою-підприємцем Орловою Інною Ігорівною станом на 17.08.2023 року.

У той же час, розмір неоплаченої правової допомоги в сумі 11579,33 грн. виник ще станом на 08.09.2023, що вбачається з долученого до письмових пояснень від 05.10.2023 опису робіт, виконаних адвокатом Кудрицьким Р.П. на виконання договору від 05.04.2023 № 05/04 у період з 16.08.2023 по 07.09.2023 року.

До того ж, як слідує з опису робіт, виконаних адвокатом Кудрицьким Р.П. на виконання договору від 05.04.2023 № 05/04 у період з 05.04.2023 по 22.05.2023, останнім включено витрати на підготовку, направлення та подання до суду відзиву на позовну заяву в межах первісного позову, у той час як заява про ухвалення додаткового рішення подана щодо розподілу судових витрат за зустрічним позовом.

За змістом частини 3 статті 244 ГПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 у справі № 824/399/17-а, принцип диспозитивності покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, за вирішенням яких позивач звернувся до адміністративного суду. Суд вирішує лише ті вимоги по суті спору, про вирішення яких клопочуть сторони, і за загальним правилом не повинен виходити за межі цих вимог. Тобто суд зв`язаний предметом і обсягом заявлених вимог.

За наведених обставин, оскільки позивачем за зустрічним позовом у заяві від 11.09.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі не визначено ані в тексті, ані в прохальній частині розміру суми витрат на професійну правничу допомогу, щодо розподілу якої позивач просив ухвалити додаткове рішення, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі.

Інші доводи учасників справи судом розглянуті, проте на результат вирішення спору не вплинули. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain).

Керуючись статтями 129, 232, 235, 244 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Орлової Інни Ігорівни про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/11121/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 10.10.2023 року.

Суддя К.В. Полякова