ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"25" вересня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/828/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Войтюка В.Р., при секретарі судового засідання Мамчур А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"

до відповідача Рівненської міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Рівненської міської ради

про стягнення сумі 74 396 грн. 47 коп.

В засіданні приймали участь:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Шпак Андрій Андрійович (в залі суду).

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

11 серпня 2023 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до Рівненської міської ради (далі - відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Рівненської міської ради (далі - третя особа) про стягнення сумі 74 396 грн. 47 коп.

В обґрунтування позовної заяви, позивач зазначає, що 01 червня 2018 року між останнім та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс" укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Хонда (д.р.н. НОМЕР_1 ). 06 квітня 2023 року в м. Рівне відбулося ДТП за участю транспортного засобу Хонда (д.р.н. НОМЕР_1 ), керуванням водія ОСОБА_1 , яке сталося внаслідок наїзду на незакріплений люк, внаслідок чого пошкоджено автомобіль Хонда (д.р.н. НОМЕР_2 ). На підставі договору добровільного страхування транспортного засобу та на вимог Закону України "Про страхування", позивачем 21 квітня 2023 року складено страховий акт № та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 74 396 грн. 47 коп., які перераховані в рахунок ремонту транспортного засобу.

На думку позивача, у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг в межах міста, відповідальність будуть нести власник доріг (місцеві ради) або ж уповноважені ними органи (відповідне комунальне підприємство, відповідальне за ремонт, будівництво та експлуатацію доріг). На переконання позивача, обов`язки з утримання вулиць міста Рівне у безпечному для руху транспортних засобів стані на дату скоєння ДТП 06 квітня 2023 року покладалися на Рівненську міську раду, тому відповідальність за відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху повинен нести саме відповідач.

Зважаючи на вказані обставини, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 74 396 грн. 47 коп. шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В судове засідання 25 вересня 2023 року позивач явку уповноваженого представника не забезпечив.

Відповідач у свою чергу заперечує позовні вимоги та подав до суду відзив на позовну заяву, в якому останній не визнає позовних вимог з наступних обставин.

Відповідач зазначає, що 06 квітня 2023 року в місті Рівне на перехресті вул. С. Крушельницької та С. Васильченка відбулося ДТП за участю транспортного засобу Хонда (д.р.н. НОМЕР_2 ), яке сталося внаслідок наїзду на люк.

На переконання відповідача, у даній справі належним відповідачем має бути Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" а не Рівненська міська рада, оскільки відповідальним суб`єктом який повинен слідкувати за станом люків оглядових колодязів водопровідних мереж в цьому, випадку, як встановлено є саме Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал".

Зважаючи на вказані вище обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 25 вересня 2023 року представник відповідача позовні вимоги заперечив у повному обсязі.

Заяви та клопотання у справі.

29 серпня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника відповідача в порядку ст. 165 ГПК України надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній позовні вимоги заперечує у повному обсязі.

19 вересня 2023 року до відділу канцелярії та документального забезпечення суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача.

Суд, розглянувши вказане клопотання представника позивача, дійшов висновку про відмову у задоволенні останнього зважаючи на наступні обставини.

Судом встановлено, що вказана заява відповідає вимогам ст. 170 ГПК України.

Згідно ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу (ч. 1 ст. 45 ГПК України).

Відповідно до ст. 48 ГПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених в частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Частиною 2 ст. 252 ГПК України визначено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Отже, зважаючи на те, що клопотання про залучення співвідповідача подано до суду представником позивача після початку розгляду справи по суті, та те, що останній не обґрунтував те, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача, суд відмовляє у задоволенні клопотання про залучення співвідповідача.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 серпня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 918/828/23 за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до відповідача Рівненської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Рівненської міської ради про стягнення сумі 74 396 грн. 47 коп., визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11 вересня 2023 року.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 11 вересня 2023 року відкладено розгляд справи по суті в межах встановленого Господарським процесуальним кодексом України строку на 25 вересня 2023 року.

Фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин та мотивована оцінка аргументів сторін, підстави їх відхилення, висновок суду та джерела права й акти їх застосування.

Розглянувши матеріали справи, керуючись принципом верховенства права, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд встановив наступне.

01 червня 2018 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропросперіс" укладено договір добровільного страхування транспортного засобу Хонда (д.р.н. НОМЕР_2 ). Даний договір укладено відповідно до Закону України "Про страхування".

06 квітня 2023 року в м. Рівне на перехресті вул. С. Крушельницької та С. Васильченка відбулося ДТП за участю транспортного засобу Хонда (д.р.н. НОМЕР_2 ), під керуванням водія ОСОБА_1 , яке сталося внаслідок наїзду на незакріплений люк, зважаючи на вказані обставини пошкоджено автомобіль Хонда (д.р.н. НОМЕР_2 ).

На підставі заяви потерпілої особи, відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу та на вимог Закону України "Про страхування", позивачем 21 квітня 2023 року складено страховий акт № та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 74 396 грн. 47 коп., які були перераховані на рахунок СТО (відповідно до рахунку №АР-000112 від 07 квітня 2023 року), що підтверджується платіжним дорученням № 085387 від 24 квітня 2023 року.

Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, позивач зазначає, що до останнього перейшло право вимоги на отримання від відповідальної за завдані збитки особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Хонда (д.р.н. НОМЕР_2 ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06 квітня 2023 року в м. Рівне на перехресті вул. С. Крушельницької та С. Васильченка.

Зважаючи на вказані обставини, позивач вважає, що обов`язки з утримання вулиць міста Рівне у безпечному для руху транспортних засобів стані на дату скоєння ДТП 06 квітня 2023 року покладалися на Рівненську міську раду, тому відповідальність за відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху повинен нести саме відповідач, тому, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 74 396 грн. 47 коп. шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Наведені обставини стали причиною звернення позивача з позовом та є предметом спору у даній справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги в даній справі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 16 Закону України від 30 червня 1993 року № 3353-ХІІ "Про дорожній рух" (далі - Закон № 3353-ХІІ) водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху.

У частині першій статті 24 Закону № 3353-ХІІ передбачено, що власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху встановлює ДСТУ 3587-97 "Безпека дорожнього руху. Автомобільні дороги, вулиці та залізничні переїзди. Вимоги до експлуатаційного стану", який набрав чинності 01 січня 1998 року (далі - ДСТУ 3587-97). Ці вимоги ДСТУ 3587-97 є обов`язковими.

Автомобільні дороги, вулиці і дороги населених пунктів та залізничні переїзди, повинні на період їх експлуатації підтримуватися у справному стані і забезпечувати безпеку руху транспортних засобів та пішоходів.

Відповідно до пункту 2 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року (далі - Єдині правила), ремонт і утримання дорожніх об`єктів (крім залізничних переїздів), що перебувають у загальнодержавній власності, здійснюється дорожньо-експлуатаційними організаціями, які належать до сфери управління "Укравтодору", а тих, що перебувають у комунальній власності, - відповідними комунальними дорожньо-експлуатаційними організаціями.

Відповідно до пункту 11 Єдиних правил власники дорожніх об`єктів або уповноважені ними органи, підприємства та організації, що забезпечують ремонт та утримання дорожніх об`єктів, зобов`язані своєчасно і якісно виконувати роботи з ремонту та утримання дорожніх об`єктів відповідно до Технічних правил ремонту і утримання вулиць та доріг населених пунктів, затверджених наказом Мінрегіону від 14 лютого 2012 року № 54, ДСТУ 3587:22 Безпека дорожнього руху. Автомобільні" дороги. Вимоги до експлуатаційного стану, ДСТУ 8749:2017 "Безпека дорожнього руху". Огородження та організація дорожнього руху в місцях проведення дорожніх робіт та постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об`єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух.

Важливим фактом у цих правовідносинах є встановлення належного відповідача, зокрема суб`єкта який безпосередньо відповідальний за контроль та стан дорожніх об`єктів, на яких було вчинено ДТП.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 квітня 2023 року в місті Рівне на перехресті вул. С. Крушельницької та С. Васильченка відбулося ДТП за участю транспортного засобу Хонда ( НОМЕР_2 ) під керуванням водія ОСОБА_1 , яке сталося внаслідок наїзду на люк.

Відповідно до ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно з п.п. 1 п. 1 частини 1 ст. 255 КУпАП у справах про адміністративні правопорушення, що розглядаються органами, зазначеними в статтях 218-221 цього Кодексу, протоколи про правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи, зокрема щодо правопорушення вчиненого відповідно до частини четвертої ст. 140 КУпАП протоколи складають органи Національної поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються зокрема й відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до матеріалів справи, а саме відповіді Національної поліції України щодо події ДТП, яка описується у даній справі, складений протокол про адміністративне правопорушення, в якому встановлено винуватця ДТП, а саме ОСОБА_2 .

Частиною 1 статті 257 КУпАП встановлено, що протокол надсилається органу (посадовій особі), уповноваженому розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень, у провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа № 569/7353/23 (постанова від 16 червня 2023 року).

Предметом розгляду вищезазначеної справи є вчинене 06 квітня 2023 року ОСОБА_1 ДТП, на яке посилається позивач у цій справі задля відшкодування завданої йому шкоди.

Також вищезазначене підтверджується номером та серією протоколу вказаному у відповіді НПУ поданої позивачем та номером та серією протоколу зазначеного у судовій справі, а саме ААБ № 286222,

Як встановлено у судовій справі № 569/7353/23, особою, яка притягалася до адміністративної відповідальності є начальник відділу з експлуатації та ремонту каналізаційних мереж м. Рівне РОВКПВКГ "Рівнеоблводоканал" та відповідно до відповіді НПУ, поданої Позивачем, ОСОБА_2 .

Постановою від 16 червня 2023 року у судовій справі № 569/7353/23 встановлено наступне: згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 286222 (складеного 12.04.2023 о 12.30 годині, 06 квітня 2023 року о 17.35 годині в місті Рівне на перехресті вул. С. Крушельницької та С. Васильченка, громадянин ОСОБА_1 , будучи посадовою особою, порушив правила, норми та стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні вулиць, а саме не слідкував за станом люків оглядових колодязів водопровідних мереж, який був не надійно закріплено, та в результаті наїзду на нього піднявся та пошкодив транспортний засіб, який зазнав механічного пошкодження, чим порушив п. 3.1.7, ДСТУ 3587.2022, а. 3 статті 12 Закону України «Про дорожній рух», п. 11 Єдиних правил ремонту та утримання а/д вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони,( затверджених постановою КМУ №198 від 30.03.1994, за що відповідальність« передбачена частиною 4 статті 140 КУпАП; дослідженням в судовому засіданні копії Журналу обстеження каналізаційних мереж РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал", розпочатого 01.09.2020, наданої захисником, встановлено, що уповноваженими працівниками підприємства 04.04.2023 проведене обстеження ділянки вулиці С. Крушельницької, будинки 77, 75, 69, 71, к/колектор від будинку 69 до будинку Марка Вовчка, 3, за результатами якого мережі каналізації працюють задовільно, інженерне обладнання в нормі; суд констатує дотримання посадовими особами РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" вимог пункту 12.2. зазначених Правил технічної експлуатації систем водопостачання та вод овід ведення населених пунктів України, а відтак забезпечено дотримання пункту 11 Єдиних правил ремонту та утримання а/д вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони та абзацу 3 статті 12 Закону України "Про дорожній рух"; працівниками РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" 04.04.2023 виконаний їх обов`язок щодо щомісячного зовнішнього огляду мереж, матеріалу справи про адміністративне правопорушення не містять доказів того, що такий огляд проведений формально та неналежно, з урахуванням того, що подія сталася 06.04.2023, на думку суду ОСОБА_1 фактично не мав змоги виявити недоліків! даного каналізаційного люка, що унеможливлює притягнення його до відповідальності зач.4 ст.140 КУпАП; з матеріалів справи слідує, що РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" невідкладно після отримання інформації про дану події вжито заходів до обгородження оглядового колодязя, тобто забезпечено безпеку дорожнього руху на вказаній ділянці дороги (пояснення чергового майстра РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" ОСОБА_3 від 06.04.2023 фото), що зафіксовано працівниками поліції.

Провадження у справі № 569/7353/23 закрито за ч. 4 ст. 140 КУпАП в зв`язку з відсутністю в діяннях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП України.

Відповідно ч. 4 ст. 75 ГПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну юридичної особи,- відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність складу цивільного правопорушення, зокрема, об`єктивної та суб`єктивної сторони (шкоди, протиправного діяння її заподіювана, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювана, вини останнього). За відсутності хоча б одного з елементів цього складу цивільно-правова відповідальність не настає. Зокрема, особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом вказаних приписів ЦК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника майна. !

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що відшкодування: збитків є видом цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності, негативного результату такої поведінки (збитків), причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками, вини правопорушника. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Отже, відшкодування збитків може бути покладено на відповідача лише за наявності передбачених законом умов, сукупність яких створює склад правопорушення, яке є підставою для цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи факти встановлені рішенням суду від 16 червня 2023 року у справі № 569/7353/23, яке є чинним та не скасованим, посадовими особами РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал" дотримано вимоги пункту 12.2. Правил технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, а відтак і забезпечено дотримання пункту 11 Єдиних правил ремонту та утримання а/д вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони та абзацу 3 статті 12 Закону України "Про дорожній рух" щодо люку оглядового колодязя водопровідної мережі, який знаходиться на перехресті вул. С Крушельницької та С. Васильченка в м. Рівне, відповідно судом закрито провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу правопорушення зі сторони начальника відділу з експлуатації та ремонту каналізаційних мереж м. Рівне РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал", що свою чергу виключає наявність протиправної поведінки, дії чи бездіяльності та вини правопорушника, та як наслідок неможливість застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків, тому як відсутні усі складові цивільного правопорушення зі сторони РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал".

Суд зазначає, що відповідачем у вищезазначеній судовій справі про адміністративне правопорушення, яке стосувалося ДТП на перехресті вул, С. Крушельницької та С. Васильченка визначено Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал", а саме начальника відділу з експлуатації та ремонту каналізаційних мереж м. Рівне Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал", а не Рівненську міську раду, оскільки відповідальним суб`єктом який повинен слідкувати за станом люків оглядових колодязів водопровідних мереж в цьому, випадку, як встановлено судом є Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал".

Статтею 162 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких, він заявляє позовні вимоги.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила йор; права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач,, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 278/1258/16-цта від 25 листопада 2020 року у справі № 233/1950/19.

При цьому, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного; відповідача здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Враховуючи факти встановлені постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2023 року у справі № 569/7353/23 та вищезазначену судову практику, Рівненська міська рада є неналежним відповідачем у цій справі, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Суд, за результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову.

Порушені права та інтереси позивача

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Дана справа, яка пов`язана з виконанням правочинів в господарській діяльності відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України відноситься до юрисдикції господарського суду.

Суд зазначає, що позивачем не доведено порушеного права, що у свою чергу обумовлено настання передбачених законом правових наслідків у вигляді стягнення шкоди.

Судові витрати

Відповідно до ч. 1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, які передбачені ч. 3 ст. 123 ГПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 2 684 грн. 00 коп., згідно статті 129 ГПК України, залишається за позивачем.

Керуючись ст. 123, 129, 232, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до відповідача Рівненської міської ради за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Виконавчий комітет Рівненської міської ради про стягнення сумі 74 396 грн. 47 коп. - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 03 жовтня 2023 року.

Суддя Войтюк В.Р.