ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/2239/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Ярош А.І.,

Суддів: Г.І. Діброви, Н.М. Принцевської

секретар судового засідання: Кияшко Р.О.

за участю представників учасників справи:

від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА": Тетеря С.І.

від Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН": Куцевол Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Одесі

апеляційні скарги Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 року, суддя в І інстанції Гут С.Ф., повний текст якого складено 17.07.2023 в. м. Одесі

у справі №916/2239/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА"

до відповідача: Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН"

про 6 823 608 грн

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 у справі №916/2239/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" до Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" про стягнення 6823608,00 грн задоволено частково; стягнуто з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" 3 411 804 грн штрафу та 102 354,12 грн судового збору; у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

30.06.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому останнє просило стягнути з ПАП "ДЗВІН" витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684 грн та витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку із розглядом справи №916/2239/22 у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог 61916,65 грн (загальний розмір витрат становить 126 517,30 грн, з яких: 17 784,30 грн витрат, пов`язаних із апеляційним переглядом ухвали Господарського суду Одеської області від 12.09.2022, 18 284,30 грн витрат, пов`язаних із касаційним переглядом постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 р., 2684,00 грн судового збору сплаченого за звернення із касаційною скаргою, 87764,70 грн витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції).

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" 40000 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/2239/22; в задоволенні решти заяви відмовлено.

Суд дійшов висновку, що у господарського суду як суду першої інстанції відсутні правові підстави для стягнення з Відповідача судових витрат, понесених Позивачем у зв`язку із апеляційним та касаційним оскарження ухвали та постанови, ухваленими за результатом розгляду заяви про забезпечення позову, а також відсутні правові підстави для стягнення з Відповідача витрат зі сплати Позивачем судового збору за подання касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції.

Оцінюючи співмірність витрат Позивача на оплату послуг адвоката за надання правової допомоги у цій справі у суді першої інстанції в розмірі 87764,70 грн з обґрунтованістю та пропорційністю до предмета спору, господарський суд дійшов висновку, що розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу не є пропорційним до предмета спору та є необґрунтованим, виходячи з того, що у цій справі предметом спору є неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань із оплати вартості погодженого штрафу, тобто не передбачає наявність складних юридичних конструкцій, тому, керуючись, у тому числі, такими критеріями, як складність справи, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, господарський суд дійшов висновку про зменшення розміру витрат Позивача на професійну правничу допомогу та про необхідність покладення на Відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених Позивача, у розмірі 40 000 грн.

14.08.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат повністю.

Зокрема, скаржник зазначає, що вказана справа ні за предметом спору, ні предметом доказування, ні за суб?єктним складом не є складною, та те, що не має значного суспільного резонансу та не несе впливу на репутацію позивача, а сама їх оплата не підтверджена, тому визначення такого розміру судових витрат на правничу допомогу адвоката (який підлягає відшкодуванню за рахунок позивача) є завищеним та неспівмірним з обсягом наданих послуг адвоката.Конец формы

14.08.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" надійшла апеляційна скарга, в якій скаржник просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 та прийняти нове, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 123 833,30 грн та витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 у даній справі у розмірі 2684 грн.

В обгрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що у суду було відсутнє право зменшувати заявлені Позивачем судові витрати з власної ініціативи за відсутності обґрунтованого клопотання Відповідача про таке зменшення, а також вказує, що судові витрати, понесені Позивачем у зв`язку з апеляційним переглядом ухвали Господарського суду Одеської області від 12.09.2022 року та касаційним переглядом постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 року у цій справі, мали б бути розподілені судом першої інстанції за результатами вирішення справи відповідно до численних висновків Верховного Суду.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 та призначено дану справу до розгляду на 03.10.2023 об 11:10.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22; об`єднано апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 до сумісного розгляду з апеляційною скаргою Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22.

В судовому засіданні 03.10.2023 було проголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до приписів ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права

В силу дії п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Частина 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Приймаючи до уваги те, що заявником представлено докази надсилання заяви про ухвалення додаткового рішення протягом 5 днів з дня ухвалення рішення суду, судова колегія вважає, що заявником дотримано вимоги частини 8 статті 129 ГПУ України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Положеннями ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. Відсутність документального підтвердження факту понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розміру є підставою для відмови у задоволенні вимоги про відшкодування таких витрат.

За правилами ч. 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Статтею 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

У даному контексті судова колегія враховує правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 22.12.2018 у справі №826/856/18, згідно з якою розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, договір про надання правової допомоги та подані на підтвердження його виконання докази, повинні бути пов`язаними з розглядом конкретної судової справи (аналогічний висновок викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

З матеріалів справи вбачається, що 28.05.2019 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги № 19/05-03 (Договір), у відповідності до пункту 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Об`єднання зобов`язується надавати Клієнту усі види правової допомоги, передбачені ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - "Правова допомога"), а Клієнт оплачувати надану Об`єднанням Правову допомогу.

Правова допомога надається адвокатами Об`єднання, їх помічниками, а також іншими адвокатами, залученими до виконання Договору Об`єднанням відповідно до ч. 6 ст. 15 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (пункт 1.2 Договору).

Для надання Правової допомоги Клієнту особам, визначеним у п. 1.2 Договору, надаються такі повноваження представляти інтереси Клієнта в усіх судах загальної юрисдикції України з усіма процесуальними правами та обов`язками, які надано законом позивачу, заявнику, відповідачу, заінтересованій особі, третій особі, зокрема, але не виключно підписувати та подавати від імені Клієнта заяви про видачу судового наказу, позовні заяви, інші заяви по суті справи, заяви про забезпечення позову, заяви про забезпечення доказів, заяви та клопотання з процесуальних питань, а також заперечення проти заяв і клопотань та інші процесуальні документи; знати про дату, час і місце судового розгляду справи, про всі судові рішення, які ухвалюються у справі та стосуються інтересів Клієнта; ознайомлюватися з матеріалами справ, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень… (пункт 1.3.1 Договору).

Сторони погоджують надання конкретних видів Правової допомоги: шляхом підписання додатку до Договору; або шляхом надходження Об`єднанню від Клієнта запиту на надання Правової допомоги (пункт 1.5 Договору).

Розмір винагороди Об`єднання за надання Правової допомоги та порядок її оплати Клієнтом, а також компенсації Клієнтом фактичних витрат Об`єднання, пов`язаних з наданням Правової допомоги, визначається у додатках до Договору (пункт 3.1 Договору).

Оплата вартості Правової допомоги, передбаченої цим Договором, є беззаперечним доказом її належного надання Об`єднанням та прийняття Клієнтом (пункт 3.2 Договору).

Договір є укладеним на строк до 31 грудня 2020 року включно. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Клієнта від обов`язку оплатити вартість наданої Об`єднанням правової допомоги (пункт 4.2 Договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками контрагентів.

15.12.2021 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) укладено Додаткову угоду № 21/12/15-1 до Договору, якою викладено пункт 4.2 останнього в новій редакції: Договір є укладеним на строк до 31 грудня 2023 року включно. Сплив строку дії і цього Договору не звільняє Клієнта від обов`язку оплатити вартість наданої Об`єднанням Правової допомоги.

19.07.2022 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) укладено Додаткову угоду № 22/07/19-2 до Договору, якою вирішено Доповнити Договір про надання правової допомоги № 19/05-03 від 28.05.2019 року ("Договір") Додатком № 22/07/Г9-2 до Договору та викласти цей Додаток у такій редакції: Додаток № 22/07/19-2 до Договору:

Сторони погодили, що Об`єднання надає Клієнту професійну правничу (правову) допомогу щодо представництва його інтересів у судовому спорі із Приватним агропромисловим підприємством "ДЗВІН" (ідентифікаційний код 30787900) ("ПАП "ДЗВІН") щодо стягнення з останнього на користь Клієнта штрафних санкцій за невиконання умов Договору поставки № К2102-5522 від 03.02.2021 року, укладеного між Клієнтом та ПАП "ДЗВІН", під час розгляду справи в суді першої інстанції, що включає зокрема, але не виключно: аналіз наданих Клієнтом документів, збір доказів, формування правової позиції, підготовку та подання позовної заяви, відповіді на відзив, клопотань, інших необхідних процесуальних документів, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, вчинення інших дій, необхідних для надання Клієнту професійної правничої (правової) допомоги, у межах повноважень, визначених у п. 1.3 Договору (пункт 1);

Розмір винагороди Об`єднання за надання професійної правничої (правової) допомоги, обсяг якої визначено у п. 1 цієї Додаткової угоди, становить грошову суму в національній валюті України (гривні), еквівалентну 2500 доларів (дві тисячі п`ятсот), крім того ПДВ суму еквіваленту 500 доларів (п`ятсот), що разом становить грошову суму в національній валюті Україні (гривні), еквіваленту 3000 доларів (три тисячі) (пункт 2);

За результатами наданих послуг/виконаних робіт в рамках професійної правничої (правової) допомоги, обсяг якої визначено у п.1 цієї Додаткової угоди до Договору, Сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках професійної правничої (правової) допомоги. Оформлення акта відбувається в такому порядку: Об`єднання направляє Клієнту акт приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках професійної правничої (правової) допомоги із зазначенням у ньому переліку наданих послуг/виконаних робіт та їх загальної вартості. Клієнт протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках професійної правничої (правової) допомоги зобов`язаний підписати та повернути його Об`єднанню або направити письмову мотивовану відмову від його підписання. У випадку немотивованої відмови від підписання та/або немотивованого повернення акта приймання-передачі наданих послуг/виконаних робіт в рамках професійної правничої (правової) допомоги або неповідомлення про результати його розгляду у зазначений строк, послуги/роботи Об`єднання вважаються наданими/виконаними Об`єднанням належним чином та прийнятими Клієнтом у повному обсязі (пункт 4).

Адвокат Тетеря С.І. представляла інтереси ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" в суді першої інстанції на підставі ордеру від 25.07.2022 р. серії АІ № 1256290.

14.06.2023 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) підписано акт № 22/07/19-2 приймання-передачі наданих послуг у межах професійної правничої допомоги (правової) допомоги за Договором про надання правової допомоги № 19/05-09 від 28.05.2019 р., відповідно до якого Об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято юридичні послуги у межах професійної правничої допомоги, а саме: підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області позовної заяви про стягнення з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" ("ПАІІ "ДЗВІН") штрафу за Договором поставки № К2102-5522 від 03.02.2021 року у розмірі 6823608,00 грн; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області відповіді на відзив ПАП "ДЗВІН" у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області додаткових пояснень у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області заперечень щодо клопотання ПАП "ДЗВІН" про зупинення провадження у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області заперечені, на заяву ПАП "ДЗВІН" щодо порушення підсудності у справі №916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області клопотання про поновлення провадження у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області пояснень до судових дебатів у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області клопотання про проведення судових засідань, у справі № 916/2239/22 у режимі відеоконференції; представництво інтересів Клієнта у судових засіданнях у справі № 916/2239/22 у Господарському суді Одеської області у режимі відеоконференції, що мали місце 17.01.2023 року, 18.04.2023 року, 04.05.2023 року, 01.06.2023 року, 13.05.2023 року; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду Одеської області детального опису наданих послуг у процесі надання професійної правничої допомоги у межах справи № 916/2239/22.

Вартість наданих Послуг становить 73137,25 грн (сімдесят три тисячі сто тридцять сім гривень двадцять п`ять копійок), крім того ПДВ 14627,45 гри (чотирнадцять тисяч шістсот двадцять сім гривень сорок п`ять копійок), що разом становить 87764,70 грн (вісімдесят сім тисяч сімсот шістдесят чотири гривні сімдесят копійок).

28.12.2022 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) підписано акт № 22/10/12 приймання-передачі наданих послуг у межах професійної правничої допомоги (правової) допомоги за Договором про надання правової допомоги № 19/05-09 від 28.05.2019 р., відповідно до якого Об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято юридичні послуги у межах професійної правничої допомоги, а саме: аналіз апеляційної скарги Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" ("ПАП "ДЗВІН") на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.09.2022 року у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Господарського суду міста Києва відзиву на апеляційну скаргу ПАП "ДЗВІН" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 12.09.2022 року у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду клопотання про приєднання до матеріалів справи № 916/2239/22 засвідченої копії рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 року у справі № 910/5151/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Південно-західного апеляційного господарського суду клопотання про участь у судовому засіданні у справі №916/2239/22 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; представництво інтересів Клієнта у судовому засіданні у справі №916/2239/22, що відбулося 01.12.2022 року, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Загальна вартість наданих Послуг становить 17784,30 гри (сімнадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири гривні тридцять копійок), без ПДВ.

06.03.2023 р. Верховним Судом ухвалено постанову у справі №916/2239/23, якою Касаційну скаргу ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" залишено без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 р. у справі № 916/2239/22 без змін.

Відповідно до пункту 9.1 постанови Верховного Суду судовий збір за подання касаційної скарги покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

14.03.2023 р. між ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "ЕВЕРЛІҐАЛ" (Об`єднання) підписано акт № 22/12/21-1 приймання-передачі наданих послуг у межах професійної правничої допомоги (правової) допомоги за Договором про надання правової допомоги № 19/05-09 від 28.05.2019 р., відповідно до якого Об`єднанням надано, а Клієнтом прийнято юридичні послуги у межах професійної правничої допомоги, а саме: аналіз постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 року у справі № 916/2239/22; підготовка та подання від імені Клієнта до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційної скарги па постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 року у справі № 916/2239/22.

Загальна вартість наданих Послуг становить 18284,30 грн (вісімнадцять тисяч двісті вісімдесят чотири гривні тридцять копійок), без ПДВ.

ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" представлено виписки по банківському рахунку, відповідно до яких перераховано Адвокатському об`єднанню "ЕВЕРЛІҐАЛ" 25.07.2022 р. 87764,70 грн 19.10.2022 р. 17784,30 грн, а 22.12.2022 р. 18284,30 грн.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 у справі №916/2239/22, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" до Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" про стягнення 6823608,00 грн задоволено частково; стягнуто з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" 3 411 804 грн штрафу та 102 354,12 грн судового збору; у задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якому останнє просило стягнути з ПрАП "ДЗВІН" витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2684 грн та витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку із розглядом справи №916/2239/22 у розмірі, пропорційному розміру задоволених позовних вимог 61 916,65 грн (загальний розмір витрат становить 126 517,30 грн, з яких: 17 784,30 грн витрат, пов`язаних із апеляційним переглядом ухвали Господарського суду Одеської області від 12.09.2022, 18 284,30 грн витрат, пов`язаних із касаційним переглядом постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 р., 2684,00 грн судового збору сплаченого за звернення із касаційною скаргою, 87764,70 грн витрат, пов`язаних із розглядом справи в суді першої інстанції).

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково; стягнуто з Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" 40000 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі № 916/2239/22; в задоволенні решти заяви відмовлено.

Судова колегія вважає, що відображена інформація у вищезазначених Актах наданих послуг щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг), відповідає документам та інформації, що містяться в матеріалах справи, тому спростовуються доводи відповідача щодо недоведеності позивачем заявлених витрат.

Отже, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що надані позивачем докази є достатніми для підтвердження фактичного понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу по даній справі.

Колегія суддів апеляційного господарського суду також враховує, що договором про надання правової допомоги було передбачено фіксований розмір гонорару адвоката.

Розмір гонорару адвоката, встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі не залежить від обсягу послуг та часу, витраченого представником позивача, а отже є визначеним.

Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19 та від 20.01.2021 у справі №357/11023/18.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

В той же час, Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові №922/445/19 від 03.10.2019 зазначила, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Тобто, "суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони" та "суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачем відповідне клопотання" не є тотожними за своєю суттю, що фактично відповідає висновку викладеному у вищевказаній постанові.

При цьому, у постанові від 05.10.2021 у справі №907/746/17 колегія суддів Верховного Суду акцентувала увагу на тому, що висновки судів про часткову відмову стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу адвоката з підстав не пов`язаності, необґрунтованості та непропорційності до предмета спору не свідчить про порушення норм процесуального законодавства, навіть, якщо відсутнє клопотання учасника справи про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. У такому разі, суди мають таке право відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України та висновків об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися відповідна норма права.

Отже, загальне правило розподілу судових витрат передбачене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Проте у частині 5 наведеної статті цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення (подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.09.2022 у справі № 911/1512/13).

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Окрім того, при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України").

Отже, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача відповідно до положень ст. 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи та витрачений адвокатом час.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норми права викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Таким чином, колегія суддів не погоджується із аргументом позивача стосовно того, що у суду було відсутнє право зменшувати заявлені Позивачем судові витрати з власної ініціативи за відсутності обґрунтованого клопотання Відповідача про таке зменшення.

Колегія суддів констатує, що розмір заявлених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 123 833,30 грн, не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їх розміру, такі витрати не мають характеру необхідних та є неспіврозмірним із виконаною роботою. Отже, їх розмір є необґрунтованим у зазначеній вище частині.

У договорі про надання правничої допомоги клієнт та адвокат вправі визначити розмір винагороди адвоката за надання клієнту юридичних послуг на власний розсуд.

Проте, ці витрати не повинні бути непомірним тягарем для іншого учасника справи, який не є стороною цього договору.

Колегія суддів зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Приймаючи до уваги наведене вище в сукупності та з огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) і розумності їхнього розміру, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката у розмірі 123 833,30 грн не є пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову (п. 2 ч. 5 ст. 129 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що керуючись такими критеріями, як складність справи, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість та пропорційність до предмета спору, а також враховуючи критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, розумним та обґрунтованим розміром витрат на правову допомогу у даній справі є 40 000 грн, що є пропорційним предмету спору, складності даної справи та обсягом робіт (наданих послуг), виконаних за договором про надання правової допомоги.

При цьому, посилання відповідача на те, що стягнута судом сума витрат позивача на професійну правничу допомогу в розмірі 40 000 грн. не відповідає критеріям співмірності, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки поведінка відповідача щодо порушення зобов`язань за договором поставки та подальшою несплатою узгодженого між ПрАП ДЗВІН та ТОВ Луї Дрейфус Компані Україна штрафу, змусило позивача звернутись до Адвокатського об`єднання за правовою допомогою та, відповідно, понести відповідні витрати, у зв`язку з подальшим зверненням до господарського суду за захистом порушеного права, стягнення яких передбачено ст.ст.126,129 ГПК України.

Саме лише посилання на неспівмірність витрат та незгода із сумою понесених витрат на професійну правничу допомогу не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про розподіл судових витрат.

При цьому, сума витрат на правову допомогу, заявлена позивачем у розмірі 123 833,30 грн, правомірно зменшена судом першої інстанції.

Щодо доводів позивача, що саме суд першої інстанції мав би здійснити розподіл судових витрат, понесених Товариством, у зв`язку із апеляційним та касаційним переглядом судових рішень щодо забезпечення позову у межах даної справи, судова колегія зазначає, що дійсно, сталою та послідовною є позиція Верховного Суду, що питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу під час апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції може бути предметом судового дослідження під час вирішення питання про розподіл судових витрат за результатами вирішення спору по суті.

Однак, вказане не вплинуло на правильність висновку суду першої інстанції щодо наявності підстав для зменшення розміру витрат Позивача на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам та про необхідність покладення на Відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених Позивача у розмірі 40000,00 грн, оскільки розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу не є пропорційним до предмета спору та є необґрунтованим, виходячи з того, що у цій справі предметом спору є неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань із оплати вартості погодженого штрафу, тобто не передбачає наявність складних юридичних конструкцій.

При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції в оскаржуваному додатковому рішенні, у господарського суду відсутні правові підстави для стягнення з Відповідача витрат зі сплати Позивачем 2684 грн судового збору за подання касаційної скарги на постанову суду апеляційної інстанції, оскільки 06.03.2023 Верховним Судом ухвалено постанову у справі №916/2239/23, якою касаційну скаргу ТОВ "ЛДК УКРАЇНА" залишено без задоволення, а постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 01.12.2022 р. у справі № 916/2239/22 без змін.

Відповідно до пункту 9.1 вказаної постанови Верховного Суду судовий збір за подання касаційної скарги покладається на скаржника, оскільки Верховний Суд касаційну скаргу залишає без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції без змін.

Отже, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що розумним, пропорційним і обґрунтованим розміром витрат на послуги адвоката за розгляд справи у суді першої інстанції у даному спорі є сума 40 000,00 грн, понесена позивачем, оскільки такі витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу не є завищеними щодо іншої сторони спору, є співмірними та цілком обґрунтованими.

Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків, наведених в додатковому рішенні Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22, тому його необхідно залишити без змін, апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Приватного агропромислового підприємства "ДЗВІН" та Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛУЇ ДРЕЙФУС КОМПАНІ УКРАЇНА" на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2239/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.10.2023.

Головуючий суддя: А.І. Ярош

Судді: Г.І. Діброва

Н.М. Принцевська