РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.10.2023Справа № 910/9159/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву Приватного підприємства «ХІД-ТРАНС», м. Львів

до

1. Посольства Російської Федерації в Україні, м. Київ

2. Міністерства юстиції Російської Федерації, Російська Федерація, м. Москва

про стягнення 149 910,00 дол. США, що становить 5 481 900,000 грн,

Представники:

від позивача: Балаєв Ф.Д.;

від відповідача-1: не з`явилися;

від відповідача-2: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «ХІД-ТРАНС» (далі - ПП «ХІД-ТРАНС»/позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Посольства Російської Федерації в Україні (далі - Посольство РФ в Україні/відповідач-1) та Міністерства юстиції Російської Федерації (далі - Міністерство юстиції РФ/відповідач-2) про стягнення з Російської Федерації 149 910,00 дол. США, що становить 5 481 900,000 грн - збитків, завданих втратою фітингових платформ №94514700, моделі 13-4117, №94518560, моделі 13-4117, №94518818, моделі 13-4117, 2019 року побудови.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.06.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 24.07.2023, а також постановив здійснювати повідомлення відповідача-2 про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

05.07.2023 до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

24.07.2023 суд відклав підготовче засідання на 04.09.2023.

04.09.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.10.2023.

02.10.2023 у судове засідання з`явився в режимі відеоконференції представник ПП «ХІД-ТРАНС» та підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представники Посольства Російської Федерації в Україні та Міністерства юстиції Російської Федерації у судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

З матеріалів справи вбачається, що Приватне підприємство «ХІД-ТРАНС» є власником вагонів-платформ №94514700, №94518560 та №94518818, моделі 13-4117, побудови 2019 року, що підтверджується договором №824 від 30.05.2019, актами приймання-передачі власних вантажних вагонів №1 від 30.09.2019, №1 від 31.10.2019 та актами про технічне приймання нових вантажних вагонів №02/01 від 30.09.2019, №04/01 від 31.10.2019 та №04/03 від 31.10.2019.

12.03.2020 АТ «Українська залізниця» прийняло пропозицію позивача та направило повідомлення про укладення договору про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом №35-38764042/2020-001, в якому зокрема, повідомило про присвоєння ПП «ХІД-ТРАНС» коду платника: №5730218 та коду відправника/одержувача: 7499.

Отже, між позивачем та АТ «Українська залізниця» укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом, предметом якого є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних, з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг і проведення розрахунків за ці послуги.

31.01.2022 згідно залізничних накладних №04505, №04504, №04500, №04501, №04503, №04502 вагони-платформи №94514700, №94518560 та №94518818 були відправлені зі станції «Славкув», ПКП ЛХС (залізниця Республіки Польща) до станції призначення «Сартана» Донецької залізниці.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, воєнний стан неодноразово було продовжено, зокрема, Указом Президента України №451/2023 воєнний стан продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні"».

14.04.2022 Верховною Радою України прийнято постанову про схвалення Заяви Верховної Ради України «Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні», в якій Верховна Рада України визнає дії, вчинені Збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом під час останньої фази збройної агресії Російської Федерації проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, геноцидом Українського народу.

22.05.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України №2265-IX «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну».

Згідно ст. 2 Закону України «Про заборону пропаганди російського нацистського тоталітарного режиму, збройної агресії Російської Федерації як держави-терориста проти України, символіки воєнного вторгнення російського нацистського тоталітарного режиму в Україну» Російська Федерація є державою-терористом, однією з цілей політичного режиму якої є геноцид Українського народу, фізичне знищення, масові вбивства громадян України, вчинення міжнародних злочинів проти цивільного населення, використання заборонених методів війни, руйнування цивільних об`єктів та об`єктів критичної інфраструктури, штучне створення гуманітарної катастрофи в Україні або окремих її регіонах.

22.12.2022 Міністерство з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій наказом №309 затвердило Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до якого з 05.03.2022 і до цього часу вся територія Маріупольського району Донецької області, в тому числі Сартанська селищна територіальна громада, окупована Російською Федерацією.

ПП «ХІД-ТРАНС» зазначає, що на момент збройної агресії Російської Федерації проти України, вагони-платформи № 94514700, № 94518560 та № 94518818 з 6-ма порожніми 20-тифутовими SWAP танк-контейнерами були передані для завантаження на станції «Сартана» Донецької залізниці і залишились на території цієї станції.

20.04.2022 позивач звернувся до Департаменту комерційної роботи АТ «Українська залізниця» з листом за вих. №17, в якому просив надати інформацію про місце перебування вагонів, переданих під завантаження, в тому числі щодо вагонів-платформ №94514700, №94518560 та № 94518818.

24.05.2022 листом за вих. №ЦМ-12/205 Департамент комерційної роботи АТ «Українська залізниця» повідомив ПП «ХІД-ТРАНС», що вагони №94514700, №94518560 та №94518818 прибули на станцію «Сартана» регіональної філії «Донецька залізниця» 10.02.2022 о 13 год. 15 хв, вивантажені 10.02.2022 о 13 год. 55 хв. На зазначеній станції АТ «Українська залізниця» тимчасово припинило роботу через військову агресію Російської Федерації в Україні. Перевірити стан вагонів №94514700, №94518560 та №94518818 неможливо.

За вказаних обставин, ПП «ХІД-ТРАНС» звернулося до суду з цим позовом до Посольства Російської Федерації та Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення збитків, завданих втратою вагонів-платформ №94514700, №94518560 та №94518818, моделі 13-4117, 2019 року побудови в сумі 149 910,00 доларів США, що становить 5 481 900,00 грн.

На підтвердження розміру понесених збитків, позивач надав суду Звіт про оцінку збитків від 30.04.2023, виконаного Фізичною особою-підприємцем Щербань Сергієм Івановичем.

Так, зі Звіту про оцінку збитків від 30.04.2023 вбачається, що об`єктом оцінки є залізничні вагони-платформи моделі 13-4117 №94514700, №94518560 та №94518818 в кількості 3 (три) одиниці.

Отже, відповідно до висновку ФОП Щербань С.І., викладеному у Звіті про оцінку збитків від 30.04.2023, розмір реальних збитків станом на 30.04.2023 складає 149 910 доларів США, що становить 5 481 900,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 6 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок тимчасової окупації державі Україна, юридичним особам, громадським об`єднанням, громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, у повному обсязі покладається на Російську Федерацію як на державу, що здійснює окупацію.

Так, відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст.3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Частинами 1, 2 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом ч. ч. 1, 3 ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом вище встановлено, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України та окупації Російською Федерацію Маріупольського району Донецької області, в тому числі Сартанської селищної територіальної громади, позивач фактично втратив можливість повернути своє рухоме майно, а саме вагони-платформи моделі 13-4117 №94514700, №94518560 та №94518818, та яке станом на 24.02.2022 знаходилось на станції «Сартана» регіональної філії «Донецька залізниця» (Маріупольський район Донецької області).

Судом також встановлено, що вартість вагонів-платформ моделі 13-4117 №94514700, №94518560 та №94518818 відповідно до Звіту про оцінку збитків, виконаного ФОП Щербань С.І., станом на 30.04.2023 складає 149 910,00 доларів США, що становить 5 481 900,00 грн.

Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст.ст. 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ураховуючи встановлене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ПП «ХІД-ТРАНС» до Посольства РФ в Україні та Міністерства юстиції РФ про стягнення збитків в сумі 149 910,00 доларів США, що станом на 30.04.2023 становить 5 481 900,00 грн, завданих втратою вагонів-платформ моделі 13-4117 №94514700, №94518560 та №94518818 є обґрунтованими, відповідно підлягають задоволенню.

Крім того, слід зазначити, що Російська Федерація, здійснивши збройну агресію відносно України, та відповідно окупувавши частину території України, порушила норми та принципи Статуту ООН, Загальної декларації прав людини, Будапештського меморандуму, Гельсінського заключного акту наради по Безпеці та Співробітництву в Європі від 01.08.1975 р.

Зокрема, п. 1 Будапештського меморандуму передбачено, що Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтверджують Україні їх зобов`язання згідно з принципами Гельсінського заключного акту Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 р. поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України.

У п. 2 Будапештського меморандуму узгоджено, що Російська Федерація, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтверджують їх зобов`язання утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом Організації Об`єднаних Націй.

Згідно із Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 р. суверенні права держави мають узгоджуватись із міжнародним правом, зокрема Статутом ООН, Загальною декларацією прав людини та Гельсінським заключним актом Наради по Безпеці та співробітництву в Європі від 01.08.1975 р., які визначають права та законні інтереси людини як найвищу суспільну цінність, гарантують людині право жити в мирі та безпеці. Виходячи із викладеного держава, яка грубо порушує гарантовані нормами міжнародного права основні свободи та права людини, не може використовувати імунітет від судового переслідування іноземними судами як гарантію уникнення відповідальності за вчинені злочини проти життя та здоров`я людини, а також нанесення шкоди її майну.

Порушивши Статут ООН, Загальну декларацію прав людини, Будапештський меморандум, Гельсінський заключний акт наради по Безпеці та Співробітництву в Європі від 01.08.1975 р., Договір між Україною і Російською Федерацією про українсько-російський державний кордон, Російська Федерація вийшла за межі своїх суверенних прав, гарантованих ст. 2 Статуту ООН, є державою-агресором, що в свою чергу свідчить про відсутність у неї судового імунітету.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства «ХІД-ТРАНС» задовольнити.

Стягнути з Російської Федерації (місцезнаходження Посольства Російської Федерації в Україні: 03049, місто Київ, Повітрофлотський проспект, будинок 27) на користь Приватного підприємства «ХІД-ТРАНС» (79005, місто Львів, вулиця Стефаника, будинок 17/2; ідентифікаційний код 38764042) збитки у розмірі 149 910 (сто сорок дев`ять тисяч дев`ятсот десять) доларів США 00 центів, що станом на 30.04.2023 становить 5 481 900 (п`ять мільйонів чотириста вісімдесят одна тисяча дев`ятсот) грн 00 коп.

Стягнути з Російської Федерації (місцезнаходження Посольства Російської Федерації в Україні: 03049, місто Київ, Повітрофлотський проспект, будинок 27) в дохід держави України судовий збір у розмірі 82 228 (вісімдесят дві тисячі двісті двадцять вісім) грн 50 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 10.10.2023.

Суддя В.В. Бондарчук