ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023м. ДніпроСправа № 904/2865/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В. за участю секретаря судового засідання Бублич А.В.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Ріпки Павла Володимировича, Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 103 094,02 грн

Представники:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Ріпки Павла Володимировича про стягнення 103 094,02 грн, з яких: 49 447,77 грн - заборгованість по кредиту, 53 646,25 грн - заборгованість по процентам.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання кредиту № 124878-КС-005 від 28.10.2023.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 06.06.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Задовольнив клопотання позивача та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Суд ухвалою від 08.08.2023 перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи № 904/2865/23 за правилами загального позовного провадження. Призначив підготовче судове засідання на 06.09.2023.

В підготовче засідання 06.09.2023 представники позивача та відповідача не з`явились.

Суд ухвалою суду від 06.09.2023 закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті у судове засідання на 04.10.2023.

У судове засідання 04.10.2023 представники позивача та відповідача не з`явились. 14.08.2023 позивач подав заяву про розгляд справи без участі його представника. До господарського суду повернувся поштовий конверт з ухвалою суду від 08.08.2023, який направлявся на адресу відповідача, з поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Виклик відповідача здійснено у справі через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та на офіційну електронну пошту.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач зазначає, що 28.10.2021 направив Фізичній особі - підприємцю Ріпці Павлу Володимировичу пропозицію (оферту) укласти договір № 124878-КС-005 про надання кредиту (а.с. 12).

Позивач стверджує, що 28.10.2021 Фізична особа - підприємець Ріпка Павло Володимирович прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 124878-КС-005 про надання кредиту на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «Бізпозика» направлено Фізичній особі - підприємцю Ріпка Павло Володимирович через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-7528 на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено позичальником у своїй анкеті (а.с. 15) в особистому кабінеті та який боржником було введено/відправлено.

Таким чином, як зазначає позивач, 28.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (кредитодавець) та Фізичною особою - підприємцем Ріпкою Павлом Володимировичем (позичальник) було укладено договір про надання кредиту № 124878-КС-005 (далі - договір).

Кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям. Тип кредиту: кредит. Строк кредиту: 16 тижнів. Процента ставка: в день 1,11643000, фіксована. Комісія за надання кредиту (далі - комісія): 7500,00 грн. Загальний розмір наданого кредиту: 50 000,00 грн. Термін дії договору до 17.02.2022. Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту : 103 040,00 грн. Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом (п. 1. договору).

Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів (п. 2. договору).

Пунктом 3. договору визначено графік платежів:

№ Дата Залишок Проценти за Частковий Комісія за Загальний

пла- по основній користування платіж надання платіж

тежу сумі кредиту кредитом (1) основної кредиту (1+2+3)

суми (2) (3)

1 11.11.2021 50 000,00 8 373,30 4 506,70 12 880,00

2 25.11.2021 50 000,00 7 815,08 2 071,62 2 993,30 12 880,00

3 09.12.2021 47 928,38 7 491,26 5 388,74 12 880,00

4 23.12.2021 42 539,64 6 649,02 6 230,98 12 880,00

5 06.01.2022 36 308,66 5 675,04 7 204,96 12 880,00

6 20.01.2022 29 103,70 4 548,88 8 331,12 12 880,00

7 03.02.2022 20 772,58 3 246,74 9 633,26 12 880,00

8 17.02.2022 11 139,32 1 740,68 11 139,32 12 880,00

Усього 45 540,00 50 000,00 7 500,00 103 040,00

Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (який позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідками про видачу коштів (а.с. 16). Приналежність відповідачу банківської картки № НОМЕР_2 , на яку перераховувались кредитні кошти підтверджується скріншотом з системи Monobank (а.с. 17).

Однак, як зазначає позивач, до теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, здійснив часткову оплату на загальну суму 16 868,02 грн, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. У відповідача станом на 15.02.2023 утворилась заборгованість у розмірі 103 094,02 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 49 447,77 грн; суми прострочених платежів по процентах - 53 646,25 грн. Позивач зазначає, що відповідач відповідь заборгованість не сплатив, що і стало причиною звернення до суду.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України).

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Як вказано вище, позивач зазначає, що 28.10.2021 направив Фізичній особі - підприємцю Ріпці Павлу Володимировичу пропозицію (оферту) укласти договір № 124878-КС-005 про надання кредиту (а.с. 12).

Закон України "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" врегульовано порядок укладення електронного договору, зокрема:

- пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 цієї статті Закону);

- електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті (ч. 3 цієї статті Закону);

- пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 цієї статті Закону);

- відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 цієї статті Закону);

- електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (ч. 12 цієї статті Закону).

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктом 6 ч.1 ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" надано таке визначення для терміну "електронний підпис одноразовим ідентифікатором" - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Позивач стверджує, що 28.10.2021 Фізична особа - підприємець Ріпка Павло Володимирович прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 124878-КС-005 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Як стверджує позивач, він направив Фізичній особі - підприємцю Ріпці Павлу Володимировичу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-7528, на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено позичальником у своїй анкеті (а.с. 15) в особистому кабінеті та який боржником було введено/відправлено.

Господарський суд зазначає, що в матеріалах справи міститься анкета клієнта (а.с. 15), яка являє собою таблицю із зазначеними в ній даними, складена та підписана позивачем.

Господарський суд наголошує, що вказана анкета не містить підпису Фізичної особи - підприємця Ріпки Павла Володимировича, зокрема й електронном цифровим підписом. Будь-які належні та достовірні докази, які свідчать про те, що вказана анкета заповнена саме відповідачем, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, надана позивачем анкета клієнта (а.с. 15) не може бути належним та достовірним доказом внесення/зазначення своїх персональних даних саме відповідачем, та, як наслідок, належним доказом приналежності йому номера телефону та номеру банківської картки, зазначених позивачем.

В матеріалах справи наявний документ, виданий позивачем, під назвою "Візуальна форма послідовності дій клієнта" (а.с.14), в якому відображено послідовність дій відповідача та позивача в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача стосовно укладення кредитного договору.

Господарський суд зазначає, що надана позивачем "Візуальна форма послідовності дій клієнта" складена та підписана ним одноособово, тому в розумінні положень чинного законодавства України не може бути належним та достовірним доказом прийняття (акцепту) відповідачем пропозиції (оферти) щодо укладення договору про надання кредиту № 124878-КС-005 на умовах, визначених офертою.

За викладених обставин не вбачається доведеним факт прийняття (акцепту) відповідачем пропозиції (оферти) щодо укладення договору про надання кредиту № 124878-КС-005 на умовах, визначених офертою.

Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 50 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 (який позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідками про видачу коштів (а.с. 16). Приналежність відповідачу банківської картки № НОМЕР_2 , на яку перераховувались кредитні кошти підтверджується скріншотом з системи Monobank (а.с. 17).

Господарський суд зазначає, що належні та достовірні докази приналежності відповідачу банківської картки № НОМЕР_2 в матеріалах справи відсутні.

Скріншот з системи Monobank не може бути належним доказом приналежності відповідачу банківської картки № НОМЕР_2 . До того ж, відповідно до наданого позивачем скріншоту з системи Monobank за вказаним номером картки знайдено «ОСОБА_1.». Господарський суд наголошує, що ім`я Павло досить розповсюджене на території України, а перша літера прізвища «Р.» не може стовідсотково свідчити про те, що це прізвище відповідача.

Також позивачем, в якості доказу видачі відповідачу кредиту в розмірі 50 000,00 грн надано довідки про видачу коштів, виданих Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Елаєнс":

- від 18.02.2023 (а.с. 16), відповідно до якої 28.10.2021 через платіжну систему Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Елаєнс" на платіжну картку № НОМЕР_2 було перераховано 25 000,00 грн;

- від 18.02.2023 (а.с. 16), відповідно до якої 28.10.2021 через платіжну систему Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Елаєнс" на платіжну картку № НОМЕР_2 було перераховано 25 000,00 грн.

Відповідно до Закону України від 20.09.2019 № 128-IX «Про внесення змін до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та інших законів України щодо детінізації розрахунків в сфері торгівлі і послуг» розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених Законом України № 128, зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Довідка Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Елаєнс" не є розрахунковим документом в розумінні положень чинного законодавства України та відповідно не може бути належним доказом, який підтверджує факт здійснення операції, зокрема, перерахування відповідачу грошових коштів, у зазначеному позивачем розмірі.

Будь-яких належних та достовірних доказів перерахування відповідачу грошових коштів, у зазначеному позивачем розмірі, зокрема квитанцій, чеків, платіжних доручень, платіжних інструкцій, банківських виписок по рахунку, тощо позивачем до суду не надано.

З огляду на викладене, позивачем належними та достовірними доказами не доведено факту видачі відповідачу кредиту у зазначеному розмірі.

Позивач зазначає, що відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором на загальну суму 16 868,02 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту.

Господарський суд наголошує, що жодних доказів здійснення відповідачем часткової оплати за договором, зокрема, квитанцій, чеків, платіжних доручень, платіжних інструкцій, банківських виписок по рахунку, тощо позивачем до суду не надано.

Таким чином, твердження позивача про здійснення відповідачем часткової оплати, та як наслідок вчинення ним конклюдентних дій щодо визнання договору - є необґрунтованими та недоведеними, а тому не приймаються судом.

За сукупності всіх вищенаведених обставин, господарський суд вважає за доцільне відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач в своїй позовній заяві просить суд витребувати в АТ "Універсал Банк" інформацію, що містить банківську таємницю, а саме:

- чи випускалася банківська картка № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 );

- інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 28.10.2021 по 15.01.2022 включно.

Учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Господарський суд зазначає, що позивачем не обґрунтовано причини неможливості отримати вказані докази самостійно. Не зазначено заходів, яких позивач вжив для отримання цих доказів самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цих доказів.

Факт приналежності позичальнику розрахункового рахунку/банківської карти, на яку буде здійснюватись видача кредиту, є однією з основних/істотних умов кредитного договору. Укладаючи кредитний договір, кредитодавець має встановити, що надає кредит саме позичальнику на його рахунок/картку.

Таким чином, відсутність у кредитодавця доказів приналежності розрахункового рахунку/банківської картки позичальника, на який/яку здійснювалась видача кредиту ставить під сумнів факт укладення такого договору та видачі кредиту.

Стосовно надання інформації про рух коштів (виписки) по банківській картці № НОМЕР_2 за період з 28.10.2021 по 15.01.2022 включно господарський суд зазначає, що позивач не позбавлений права надати до суду інформацію про руху коштів (виписку) по своїй банківській картці чи по своєму розрахунковому рахунку, з якого здійснювалась видача кредиту.

Враховуючи викладене, господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача про витребування доказів.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача у розмірі 2147,20 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.10.2023

Суддя І.В. Мілєва