РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.10.2023Справа № 910/12169/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін, справу за позовом Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" (68001, Одеська обл., місто Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 6) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АФІНА-КОН" (04114, місто Київ, вулиця Пріорська, будинок 21) про стягнення 893 475,00 грн.

без повідомлення (виклику) сторін,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.08.2023 на адресу Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АФІНА-КОН" (далі - відповідач) про стягнення 893 475,00 грн та була передана 02.08.2023 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АФІНА-КОН" на користь Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" штраф за односторонню відмову від договору у розмірі 893 475,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Вказаною ухвалою суду було запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали подати суду відзив на позов, в порядку ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

Також, відповідача було попереджено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи відповідно до частини другої ст. 178 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Частиною п`ятою ст. 176 ГПК України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої ст. 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини одинадцятої ст. 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин другої та третьої ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Нормами частини четвертої ст. 89 Цивільного кодексу України передбачено, що відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини першої ст. 7 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно із частиною першою ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (частина сьома ст. 120 ГПК України).

Так, на виконання приписів ГПК України, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, ухвала від 07.08.2023 про відкриття провадження у справі була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідачу (№ 643) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Однак, конверт з ухвалою суду від 07.08.2023, який направлявся на адресу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АФІНА-КОН" (04114, місто Київ, вулиця Пріорська, будинок 21) був повернутий до суду відділенням поштового зв`язку з відмітками «за закінченням терміну зберігання».

Суд зазначає, що повернення відділенням поштового зв`язку до суду поштового конверту з відміткою «за закінченням терміну зберігання» свідчить, що рішення (ухвала) не вручена з причин, які не залежать від суду, який у установленому законодавством порядку вчинив необхідні дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи Господарським судом міста Києва.

Слід зазначити, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернено поштою у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі № 916/2349/17.

Крім того, суд зазначає, що згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, відповідач мав право та не був позбавлений можливості ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 07.08.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не подано відзиву на позов, як і не надано будь-яких доказів на підтвердження своїх заперечень проти заявлених позовних вимог.

Відповідно до частини другої ст. 178 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічні положення містяться у частині дев`ятій ст. 165 ГПК України.

Частиною першою ст. 252 ГПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно частини восьмої ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частинами першою та другою ст. 161 ГПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

З огляду на вказані приписи ГПК України, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов відповідно до частини першої ст. 251 ГПК України, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до приписів частини дев`ятої ст. 165 та частини другої ст. 178 ГПК України.

Частиною четвертою ст. 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

16.11.2020 р. між позивачем (Покупець) та відповідачем (Постачальник) було укладено Договір постачання світлих нафтопродуктів № 20/147-Т (далі - Договір) за змістом пункту 1.1 якого Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар за кодом ДК 021:2015 -09130000-9 «Нафта і дистиляти», а Покупець прийняти і оплатити такий Товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що найменування, асортимент, технічні характеристики, кількість та ціна Товару, що поставляється згідно з цим Договором, визначені у Специфікації (Додаток № 1 до цього Договору) (далі - Специфікація), яка є його невід`ємною частиною.

Ціна цього Договору становить 2 978 250,00 (два мільйона дев`ятсот сімдесят вісім тисяч двісті п`ятдесят гривень 00 коп.) грн. без ПДВ, крім того ПДВ - 595 650,00 (п`ятсот дев`яносто п`ять тисяч шістсот п`ятдесят гривень 00 коп.) грн., разом ціна цього Договору становить 3 573 900,00 (три мільйона п`ятсот сімдесят три тисячі дев`ятсот гривень 00 копійок) грн. з ПДВ. Ціна за одиницю Товару зазначена у Специфікації (п. 3.1 Договору).

Відповідно до п. 3.4 Договору у випадках, передбачених чинним законодавством України, умови цього Договору можуть бути змінені за взаємною згодою Сторін у відповідному порядку та строки. При цьому ціна за одиницю Товару, визначена у Специфікації до Договору, не повинна змінюватися протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладання цього Договору, крім випадків коли ціна за одиницю Товару зменшується.

Покупець здійснює оплату за фактично поставлений товар шляхом прямого банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника у безготівковій формі протягом 60 (шістдесяти) банківських днів з дня підписання видаткової накладної, належним чином оформленої податкової накладної/розрахунку коригування до податкової накладної в електронній формі та зареєстрованій в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), в порядку та строки визначені податковим законодавством, та на підставі належним чином оформленого оригіналу рахунку Постачальника (п. 4.1 Договору).

Розділом 5 Договору «Порядок поставки та приймання - передачі товару» передбачено наступне:

Строк поставки Товару: протягом - 3 календарних днів з дати отримання Постачальником письмової заявки від Покупця. Датою поставки Товару за Договором вважається дата підписання Сторонами видаткової накладної на фактично поставлений Товар (п. 5.1 Договору).

Місце поставки (передачі) Товару: автомобільним транспортом (автоцистерною) на умовах поставки DDP згідно з міжнародними правилами ІНКОТЕРМС в редакції правил 2010 р. на складські площі Покупця (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ), визначених в заявках (п. 5.2 Договору).

Порядок поставки Товару:

Товар поставляється згідно з письмовими заявками Покупця з зазначенням необхідних найменувань та кількості Товару в межах Специфікації Договору (п.п 5.3.1 п. 5.3 Договору).

Письмова заявка складається у двох екземплярах, один з яких направляється Покупцем на електронну адресу Постачальника , з подальшим направленням цінним листом з описом вкладення та повідомленням на поштову адресу Постачальника: 04114, м. Київ, вул. Пріорська, буд 21, а інший екземпляр Заявки залишається у Покупця (п.п 5.3.2 п. 5.3 Договору).

Право власності на Товар від Постачальника до Покупця переходить після передачі Товару та підписання Сторонами видаткової накладної на фактично поставлений Товар (п.п 5.10 п. 5.3 Договору).

Покупець має право Достроково розірвати цей Договір у разі невиконання зобов`язань Постачальником, передбачених пп. 5.1, 6.1, п. 6.3 та 8.3 Договору, направивши йому повідомлення про це не пізніше як за 20 (двадцять) календарних днів до дати розірвання (п.п 7.2.1 п. 7.2 Договору).

У відповідності до п.п. 7.3.1 п. 7.3 Договору, Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки та порядку, встановленими цим Договором.

Постачальник зобов`язаний Сплатити штрафні санкції і відшкодувати збитки в разі невиконання, або неналежного виконання ним зобов`язань за цим Договором, якщо він не доведе, що порушення Договору сталося не з його вини (п.п. 7.3.7 п. 7.3 Договору).

Відповідно до п. 8.3 Договору у разі, якщо прострочення строку поставки Товару, зазначеного в п. 5.1 Договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.6.1 Договору, перевищить 30-ть календарних днів, Покупець має право розірвати Договір в односторонньому порядку, про що письмово повідомляє Постачальника. При цьому Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю штраф у розмірі 7% від Ціни Договору.

Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором, включаючи день виконання такого зобов`язання.

За відмову від поставки Товару частково або повністю, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю штраф у розмірі 25% від Ціни Договору (п. 8.5 Договору).

У разі застосування пені/штрафу, Сторона, що порушила виконання зобов`язань, зобов`язана сплатити суму пені/штрафу на підставі окремо виставленого, у кожному випадку, рахунку. Оплата рахунку проводиться протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати його отримання Стороною, яка допустила прострочення виконання своїх зобов`язань за Договором. Рахунок на оплату пені/штрафу направляється факсимільним зв`язком, з подальшим направленням оригіналу рахунку із супровідним листом поштою (рекомендованим з повідомленням) на адресу, що вказана в Договорі (п. 8.9 Договору).

Пунктом 12.1Договору сторони погодили, що цей Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін, і діє до 31.12.2020 р. включно. Закінчення строку дії Договору не звільняє Сторони від виконання тих зобов`язань, що лишились невиконаними.

Додатком № 1 до Договору, сторонами було підписано Специфікацію, за умовами якої Постачальник зобов`язується поставити Покупцю товар:

Дизельне паливо - ДСТУ 7688:2015 та/або «Технічний регламент щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 (зі змінами) у кількості 150 000 кг, вартістю за одиницю без ПДВ 18,05 грн на загальну суму 2 707 500,00 грн без ПДВ;

Бензин автомобільний А-95 - ДСТУ 7687:2015 та/або «Технічний регламент щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927 (зі змінами) у кількості 15 000 кг, вартістю за одиницю без ПДВ 18,05, на загальну суму 270 750,00 грн без ПДВ.

Всього специфікацією передбачено загальну вартість товару у розмірі 3 573 900,00 грн з ПДВ, де ПДВ складає 595 650,00 грн.

17.11.2020 р. за вих. № 462/04-07, позивачем надіслано на адресу ТОВ «АФІНА-КОН» заявку на поставку товару по Договору у повному обсязі, а саме:

- дизельне паливо у кількості 150 000 кг

- бензин автомобільний А-95 у кількості 15 000 кг.

Отримання Відповідачем даної заявки підтверджується описом вкладення та накладною Кур`єрської служби доставки № 2197762 від 17.11.2020 р. з відміткою про отримання.

Відповідачем на виконання вищевказаної заявки поставлено 19.11.2020 наступний товар: 10 083 кг дизельного палива та 4 536 кг бензину автомобільного А-95, що підтверджується видатковою накладною № 259 від 19.11.2020 р., та ТТН на відпуск нафтопродуктів № АК-2020/11-19 від 19.11.2020 р.

15.12.2020 позивачем направлено на адресу відповідача заявки на поставку товару № 536/04-07 від 14.12.2020 р. та № 540/04-07 від 15.12.2020 р. на поставку всього залишку товару, що не був поставлений.

Отримання відповідачем даних заявок підтверджується описом вкладення та накладною Кур`єрської служби доставки № 2253387 від 15.12.2020 р. з відміткою про отримання.

15.12.2020 р. відповідачем було поставлено позивачу: 10 117 кг дизельного палива та 4 436 кг бензину автомобільного А-95, що підтверджується видатковою накладною № 261 від 15.12.2020 р., ТТН на відпуск нафтопродуктів № АК-2020/12-15 від 15.12.2020 р.

Вищевказані видаткові накладні та ТТН на відпуск нафтопродуктів підписані без зауважень та скріплені печатками постачальника та покупця.

В подальшому ТОВ «АФІНА-КОН» листами № 03/12/01 від 03.12.2020 р., № 10/12/01 від 10.12.2020 р. та № 18/12-1 від 18.12.2020 р. зверталось до ДП «МТП «Чорноморськ» з проханням збільшити ціну за одиницю товару у зв`язку з коливанням цін на пальне та надало копії довідок ДП «Державний інформаційно-аналітичний центр моніторингу зовнішніх товарних ринків» № 12/68 від 03.12.2020 р.

Листом № 547/04-07 від 17.12.2020 р. ДП «МТП «Чорноморськ» повідомило відповідача про відсутність правових підстав для підписання додаткової угоди на підвищення ціни Товару та просило до поставити залишки палива по Договору.

Отримання Відповідачем даного листа підтверджується описом вкладення та накладною Кур`єрської служби доставки № 2253386 від 17.12.2020 р. з відміткою про отримання - 18.12.2020.

Відповідач листом від 18.12.2020 за вих. №18/12-1 повідомив позивача зокрема про наступне: «У відповідь на вашу заявку №540/04-07 від 15.12.2020 року по договору від 16.11.2020 року №20/147-Т та лист від 17.12.2020 року №547/04-07 повідомляємо наступне.

ТОВ «АФІНА-КОН» є добросовісним постачальником і тому не відмовляється від поставки товару частково або повністю.

Однак, зазначаємо, що аукціон був 26.10.2020, договір укладено 16.11.2020 року, заявку Замовник датував 17.11.2020 (отримали 18.11.2020), в цей період вже зросли ціни на внутрішньому ринку на пальне.

З усних телефонних розмов з представником Замовника, контактна особа Романовський Ростилав, було сказано, що є потреба у Замовника в меншому обсязі пального, а саме хоча б 2т бензину 95 після чого нами було запропоновано привезти 5т. бензину і 10 т дп, щоб не їхала пуста машина, з чим представник Замовника погодився. Але через декілька годин на нашу електронну адресу прийшла заявка № 462/04-07 від 17.11.2020 року на весь обсяг пального. Після уточнення обсягу із представником Замовника було погоджено, що заявку буде відкориговано на обсяг 5 т бензину та 10 т дп.

Саме через цю обставину 19.11.2020 року, ми відвантажили при першій поставці 10т. ДП, 5т бензину 95, зазначену партію товару Замовник прийняв без будь яких заперечень. Ні яких звернень та заперечень після поставки від Замовника не було».

Листом від 28.12.2020 вих. №589/04-07 позивачем зокрема повідомлено відповідача про наступне: «На виконання умов Договору Постачальнику направлено письмову заявку (на електронну адресу Постачальника afinakon @ukr.net та цінним листом з описом вкладення та повідомленням на поштову адресу Постачальника) на поставку партії палива в повному обсязі від 17.11.2020 №462/04-07, а саме:

Паливо дизельне ДП - 150 000 (сто п`ятдесят тисяч) кг;

Бензин автомобільний А-95 - 15 000 (п`ятнадцять тисяч) кг.

Звертаємо увагу, що Замовником зроблено заявку на поставку палива в повному обсязі на наступний день з дня підписання Договору, з метою уникнення ризиків для постачальника щодо подорожчання вартості товару на ринку. Постачальник не виконав умови договору самовільно без будь-якого попередження Замовника.

Поставка в повному обсязі не відбулась. У вказаний термін поставлено товар (паливо) у наступній кількості:

Паливо дизельне ДП - 10 083 (десять тисяч вісімдесят три) кг.

Бензин автомобільний А-95 - 4 536 (чотири тисячі п`ятсот тридцять шість ) кг.

Жодних усних домовленостей про поставку палива у меншій кількості, ніж зазначено у заявці від 17.11.2020 року з Постачальником не відбувалось.

ДП «МТП «Чорноморськ» повторно направлено заявку на поставку залишку товару в термін до 22.12.2020 листом від 17.12.2020 року № 547/04-07 . У цьому ж листі зазначено про відсутність правових підстав для підписання додаткової угоди на підвищення вартості товару, у зв`язку із тим, що затримка із поставкою товару виникла внаслідок недобросовісного виконання Постачальником зобов`язань за договором.

Враховуючи, що станом на 28.12.2020 року поставка товару не відбулась, не зважаючи на повторно відправлену заявку (з дати отримання першої заявки від 17.11.2020 №462/04-07 минуло більше 30 календарних днів), слід вважати, що Постачальник відмовився від поставки товару частково, та керуючись п.8.3 Договору повідомляємо Вас про розірвання Договору з дати отримання цього листа».

Зазначений лист відповідач отримав 30.12.2020 р., що підтверджується описом вкладення та накладною Кур`єрської служби доставки № 2259581 від 29.12.2020 р. з відміткою про отримання.

Таким чином, позивач вважає, що Договір було розірвано 30.12.2020 р.

У зв`язку з невиконанням відповідачем поставки товару у повному обсязі, позивач 24.12.2020 за вих. № 51/06-25 направив відповідачеві претензію про нарахування штрафу у розмірі 893 475,00 грн. У підтвердження направлення останнього представником позивача долучено опис вкладення та накладну Кур`єрської служби доставки № 2258850 від 24.12.2020 р. з відміткою про отримання.

Матеріали справи також містять лист позивача від 17.02.2023 №59/04-01 про оплату штрафу, а також рахунок від 08.12.2022 №Пр/5 462 про сплату 893 475,00 грн.

Вищевказаний лист та рахунок було надіслано на адресу відповідача, що підтверджується копіями опису вкладення до цінного листа, поштовою накладною та фіскальним чеком.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач порушив строки поставки товару, тому просить суд стягнути з відповідача 893 475,00 грн штрафу у розмірі 25 % від ціни договору.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи, а також належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором поставки.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Строк поставки Товару: протягом - 3 календарних днів з дати отримання Постачальником письмової заявки від Покупця. Датою поставки Товару за Договором вважається дата підписання Сторонами видаткової накладної на фактично поставлений Товар (п. 5.1 Договору).

Відповідно до п. 8.3 Договору у разі, якщо прострочення строку поставки Товару, зазначеного в п. 5.1 Договору та/або строку виправлення (усунення) дефектів (недоліків), зазначеного в п.6.1 Договору, перевищить 30-ть календарних днів, Покупець має право розірвати Договір в односторонньому порядку, про що письмово повідомляє Постачальника. При цьому Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю штраф у розмірі 7% від Ціни Договору.

Пеня нараховується протягом строку порушення виконання зобов`язань за Договором, включаючи день виконання такого зобов`язання.

За відмову від поставки Товару частково або повністю, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю штраф у розмірі 25% від Ціни Договору (п. 8.5 Договору).

У зв`язку з невиконанням відповідачем поставки товару у строк передбачений п. 5.1 Договору, позивач направив відповідачеві лист від 28.12.2020 вих. №589/04-07 про розірвання Договору.

Зазначений лист відповідач отримав 30.12.2020 р., що підтверджується описом вкладення та накладною Кур`єрської служби доставки № 2259581 від 29.12.2020 р. з відміткою про отримання.

24.12.2020 позивач за вих. № 51/06-25 направив відповідачеві претензію про нарахування штрафу у розмірі 893 475,00 грн. У підтвердження направлення останньої представником позивача долучено опис вкладення та накладну Кур`єрської служби доставки № 2258850 від 24.12.2020 р. з відміткою про отримання, а також 17.02.2023 за вих. №59/04-01 позивач надіслав лист про оплату штрафу, а також рахунок від 08.12.2022 №Пр/5 462 про сплату 893 475,00 грн.

Вищевказаний лист та рахунок було надіслано на адресу відповідача, що підтверджується копіями опису вкладення до цінного листа, поштовою накладною та фіскальним чеком.

Договір відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що відповідачем умови договору не виконані, товар у встановлений строк не поставлений. Вказана обставина не заперечується сторонами.

Так, відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

У відповідності до п. 5.1 Договору сторони погодили, що строк поставки Товару: протягом - 3 календарних днів з дати отримання Постачальником письмової заявки від Покупця.

Оскільки товар відповідачем поставлено в повному обсязі не було у відповідності до заявок від 17.11.2020 р. за вих. № 462/04-07, отримані відповідачем 18.11.2020, № 536/04-07 від 14.12.2020 р. та № 540/04-07 від 15.12.2020 р. на поставку всього залишку товару, що не був поставлений, позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 893 475,00 грн (25% від ціни Договору п. 8.5 Договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно із ст. 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно із ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша, друга статті 217 ГК України).

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими ГК України та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення ЦК України (частина перша статті 199 ГК України).

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень частини першої статті 546 ЦК України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а частиною другою цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що сторони за взаємною згодою визначили вид штрафних санкцій за порушення зобов`язань за договором та їх розмір, беручи до уваги той факт, що дані зобов`язання з приводу поставки товару не є грошовими зобов`язаннями та положення щодо обмеження розміру штрафних санкцій законом на них не поширюються.

Зазначена позиція кореспондується з висновками Верховного Суду викладеними у постановах від 03.03.2020 у справі № 922/2220/19, від 17.09.2020 у справі № 922/3548/19 та від 16.02.2021 у справі № 910/1972/20.

За відмову від поставки Товару частково або повністю, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю штраф у розмірі 25% від Ціни Договору (п. 8.5 Договору).

За арифметичним перерахунком суду нарахований позивачем штраф в розмірі 893 475,00 грн. за невиконання відповідачем зобов`язань з поставки товару розраховані правильно.

Суд зауважує, що відповідно до п. 3.4 Договору у випадках, передбачених чинним законодавством України, умови цього Договору можуть бути змінені за взаємною згодою Сторін у відповідному порядку та строки. При цьому ціна за одиницю Товару, визначена у Специфікації до Договору, не повинна змінюватися протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладання цього Договору, крім випадків коли ціна за одиницю Товару зменшується.

Оскільки Договір був укладений 16.11.2020, а заявку позивач надіслав 17.11.2020 р. за вих. № 462/04-07, отримана відповідачем 18.11.2020, відповідач в межах 3 календарних днів повинен був поставити товар в повному обсязі за цінами визначеним в специфікації, враховуючи, що додаткових угод про зміну ціни за одиницю між сторонами укладено не було, суд дійшов висновку, що відповідачем зобов`язання з поставки товару не виконано в повному обсязі.

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано як і не надано будь-яких доказів на спростування вимог викладених в позовній заяві.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку задовольнити позовні вимоги в повному обсязі

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АФІНА-КОН" (04114, місто Київ, вулиця Пріорська, будинок 21, ) на користь Державного підприємства "МОРСЬКИЙ ТОРГОВЕЛЬНИЙ ПОРТ "ЧОРНОМОРСЬК" (68001, Одеська обл., місто Чорноморськ, вулиця Праці, будинок 6, ) штраф у розмірі 893 475 (вісімсот дев`яносто три тисячі чотириста сімдесят п`ять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 13 402 (тринадцять тисяч чотириста дві) грн 13 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 09.10.2023.

Суддя Владислав Демидов