ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 року м.Дніпро Справа № 912/307/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач),

судді: Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

розглянувши матеріали в письмовому провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Вей-Еко" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.05.2023 (повний текст рішення складено 23.05.2023, суддя Бестаченко О.Л.) у справі № 912/307/23

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Вей-Еко"

про стягнення 170 180,34 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", яка містить вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Вей-Еко" про стягнення 170 180,34 грн, з яких: 65 974,44 грн заборгованість по орендній платі за договором, 640,32 грн 3 % річних за ст. 625 ЦК України, 3 858, 12 грн інфляційні збитки за ст. 625 ЦК України, 10 174,06 грн пеня за порушення п. 8.2. договору оренди, 77 963,49 грн відшкодування комунальних витрат за договором, 494,94 грн 3 % річних за ст. 625 ЦК України, 3 754,12 грн інфляційні збитки за ст. 625 ЦК України, 7 320,85 грн пеня за порушення п. 8.2. Договору оренди, з покладанням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 19.05.2023 у даній справі позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Вей-Еко" (28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Козацька, буд. 45, кв. 46, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, вул. Малопідвальна, 8, ) заборгованість за Договором оренди нерухомого майна від 11.08.2021 № 09/14-478/7/21 в сумі 169 744,13 грн, з яких: 65 974,44 грн заборгованість по орендній платі за договором, 77 963,49 грн відшкодування комунальних витрат за договором, 1 135,26 грн 3% річних, 7 176,03 грн інфляційні збитки, 17 494,91 грн пеня, а також 2 677,02 грн сплаченого судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду в частині задоволення позову мотивоване обґрунтованістю, доведеністю та законністю вимог позивача. Зменшуючи розмір інфляційних втрат, суд керувався помилкою розрахунку.

Не погодившись з зазначеним рішенням, через систему "Електронний суд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Смарт Вей-Еко", звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволені позову відмовити.

Апелянт вважає що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення внаслідок нез`ясування обставин, що мають значення для справи, при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, та за невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, згідно п.п. 7.1., 7.2. - 7.5. Договору оренди, Позивач та Відповідач не несуть відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором оренди, якщо це невиконання є наслідком обставин, що знаходяться поза сферою контролю не виконуючої Сторони, зокрема, наслідком війн, пожеж, повенів, землетрусів, страйків (далі - форс-мажорні обставини), на строк, що починається з моменту повідомлення не виконуючою Стороною про форс-мажорні обставини іншій Стороні та закінчується із завершенням дії форс-мажорних обставин, з підтвердженням їх дії компетентними державними органами України.

Суд першої інстанції, відхиляючі заперечення Відповідача стосовно прострочення Відповідача за Договором оренди, виходячи з настання 24.02.2022 обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), які підтверджуються листом Торгово- промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02-7.1, Оскаржуваним рішенням визначив, що такий лист не є належним засвідченням настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) відповідно до положень Закону України «Про торгово-промислові палати України» та Регламенту засвідчення Торгово- промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії Торгово-промисловою палатою України від 15.07.2014 № 40(3), Відповідачем не надано інших доказів, які б підтверджували неможливість виконання зобов`язань за Договором оренди. Однак, такі висновки суду першої інстанції, викладені в Оскаржуваному рішенні апелянт вважає, що вони не відповідають встановленим обставинам справи.

Висновок суду першої інстанції про те, що використання загального офіційного листа ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 з метою підтвердження форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили) у випадку невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання через військову агресію проти України повинен супроводжуватися принаймні і іншими доказами на підтвердження неможливості виконати зобов`язання в строк та належним чином, а Відповідач не звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання в силу ст. 617 ЦК України, не відповідає встановленим зазначеним вище обставинам, які за правилами ч. 3 ст. 75 ГПК України не підлягають доказуванню.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що воєнний стан на території України сам по собі не означає, що Відповідач не може здійснювати свою діяльність, отримувати прибуток та здійснювати розрахунки з контрагентами. Підтвердженням протилежного в даному випадку могли б бути обставини, за яких усі працівники (чи їх частина), керівник підприємства, інші посадові особи мобілізовані та перебувають у складі Збройних Сил України, тимчасово не виконують професійні обов`язки у зв`язку з воєнними діями, або все, чи частина виробничого обладнання підприємства знищена, пошкоджена, або задіяна в тих чи інших заходах, які пов`язані з воєнними діями, що б перешкоджало Відповідачу здійснювати свою діяльність під час введення воєнного стану.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Вей-Еко» в повному обсязі. Залишити в силі рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.05.2023.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддямивід 13.06.2023 у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Кощеєв І.М., ОСОБА_1.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 15.06.2023 відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 912/307/23. Доручено Господарському суду Кіровоградської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи № 912/307/23.

27.06.2023 матеріали справи № 912/307/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.06.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Вей-Еко" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.05.2023 у справі № 912/307/23 - залишено без руху. Рекомендовано скаржнику усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази надсилання копій апеляційної скарги Публічному акціонерному товариству "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", надавши строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Вей-Еко" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.05.2023 у справі № 912/307/23. Призначено розгляд апеляційної скарги у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу суд вої справи між суддями від 03.10.2023 (у зв`язку з перебування у відпустці судді Кощеєва І.М. та рішенням ВРП від 29.08.2023 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку) у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, доповідач суддя Чус О.В., судді: Коваль Л.А., Верхогляд Т.А.

Згідно ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 11.08.2021 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (Орендодавець/Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт Вей-Еко"" (Орендар/Відповідач) укладено Договір оренди № 09/14-478/7/21 (далі - Договір, а.с. 9-15), відповідно до п. 1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, загальною площею 105,9 кв.м, та рухоме майно, перелік якого зазначається в Акті приймання-передачі до цього Договору, за адресою: Кіровоградська обл., м. Олександрія, вулиця Софіївська (Луначарського), будинок 18 (далі - Об`єкт оренди). План та місце розташування Об`єкту оренди у будівлі наведені у Додатку 1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 1.2.-1.4. Договору Об`єкт оренди належить Орендодавцю на праві пласкості. Балансова вартість нерухомого майна в Об`єкті оренди складає 334 000,00 грн. Орендар буде використовувати Об`єкт оренди для розміщення офісу.

Пунктами 2.1. Договору сторони погодили, що передача Об`єкту оренди здійснюється за Актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками Сторін.

Згідно з п. 3.1. Договору строк оренди складає 18 місяців з моменту прийняття Об`єкту оренди Орендарем з Актом приймання-передачі Об`єкту оренди.

Відповідно до п. 4.1., 4.2., пп. 4.2.1., 4.2.2., 4.2.3. Договору Орендна плата за користування Об`єктом оренди в місяць складає 6 355,00 грн, у тому числі ПДВ. Щомісячно Орендар сплачує орендну плату в розмірі, передбаченому в п. 4.1. цього Договору, крім того відшкодовує Орендодавцю фактичні витрати, пов`язані з утриманням Об`єкту оренди та прибудинкової території (крім того ПДВ):

Орендна плата.

Щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа поточного місяця Орендодавець нараховує орендну плату за поточний місяць та направляє Орендарю в електронній формі рахунки, а Орендар на підставі отриманих від Орендодавця в електронній формі рахунків сплачує нараховану орендну плату за поточний місяць не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця.

Витрати пов`язані з утриманням Об`єкту оренди та прибудинкової території.

Орендар на підставі виставлених Орендодавцем рахунків протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня їх направлення Орендодавцем в електронній формі, відшкодовує фактичні витрати Орендодавця за комунальними послугами та іншими послугами, пов`язаними з утриманням Об`єкту оренди і прибудинкової території, а саме:

- активна електроенергія у повному обсязі;

- водопостачання та водовідведення - у повному обсязі;

- теплопостачання (опалення) - у повному обсязі.

Витрати, що не передбачені п. 4.2.2. Договору, входять до складу орендної плати.

У разі неотримання рахунку Орендарем від Орендодавця за 3 (три) календарні дні до закінчення строку сплати, визначеного п. 4.2. цього Договору, Орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату у розмірі згідно з рахунком за попередній період/місяць або згідно з умовами Договору.

У випадку виникнення заборгованості Орендаря перед Орендодавцем зі сплати орендної плати та інших платежів за цим Договором. Орендарю направляється вимога, враховуючи положення ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 4.3. Договору розмір орендної плані за цим Договором за неповний календарний місяць користування Об`єктом оренди нараховується пропорційно фактичній кількості календарних днів у місяці, в якому відбулось користування Об`єктом оренди. Розмір інших платежів за цим Договором за неповний календарний місяць (або період надання послуг) користування Об`єктом оренди розраховується за фактичною кількістю календарних днів у місяці (або періоді надання послуг), в якому відбулося користування Об`єктом оренди, в залежності від способів відшкодування таких витрат, згідно з п. 4.2.2. цього Договору.

Згідно п. 4.4., 4.5. Договору Орендодавець нараховує, а Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату та інші платежі за цим Договором протягом строку оренди, починаючи з дати укладення Акту приймання-передачі Об`єкту оренди по дату укладення Акту приймання-передачі Об`єкту оренди (повернення з оренди) включно. Строк оренди визначається з моменту підписання Акту приймання-передачі Об`єкту оренди уповноваженими представниками Сторін до моменту спливу строку оренди, зазначеного у п. 3.1. Договору.

Орендна плата індексується кожні шість місяців на офіційний індекс інфляції, який публікується Державною службою статистики України, за попередні шість місяців, при цьому Сторони погоджуються, що індексація розміру орендної плати не потребує внесення змін до цього Договору. Відлік шестимісячного періоду розпочинається з місяця, в якому Об`єкт оренди переданий в оренду.

Відповідно до пп. 5.1.1., 5.3.2. Договору Орендодавець зобов`язується передати Об`єкт оренди Орендареві в строк та на умовах, визначених цим Договором, а Орендодавець зобов`язується своєчасно здійснювати орендні платежі за цим Договором.

Згідно п. 7.1., 7.2. - 7.5. Договору Сторони не несуть відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком обставин, що знаходяться поза сферою контролю не виконуючої Сторони, зокрема, наслідком війн, пожеж, повенів, землетрусів, страйків (далі - форс-мажорні обставини), на строк, що починається з моменту повідомлення не виконуючою Стороною про форс-мажорні обставини іншій Стороні та закінчується із завершенням дії форс-мажорних обставин, з підтвердженням їх дії компетентними державними органами України.

Сторона, що не в змозі виконати свої зобов`язання за цим Договором, негайно письмово інформує іншу Сторону про початок та закінчення дії вказаних обставин, але в будь-якому випадку не пізніше наступного робочого дня від дня початку чи закінчення їх дії.

Неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини, що настали, позбавляє Сторону права посилатись на них, як на підставу, що звільняє її від відповідальності за невиконання зобов`язань згідно з цим Договором.

У випадку настання форс-мажорних обставин строк виконання зобов`язань за цим Договором переноситься на строк їх дії, про що укладається Сторонами відповідний договір про внесення змін до цього Договору.

Якщо вказані обставини продовжуються протягом двох послідовних місяців, кожна із Сторін має право прийняти рішення про дострокове розірвання цього Договору без відшкодування понесених збитків.

Згідно п. 8.2. Договору у випадку прострочення строку сплати орендної плати та/або інших платежів за цим Договором Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період сплати пені, від суми боргу за кожний день прострочення. Пеня нараховується Орендодавцем, починаючи з дня фактичного виникнення обставин, які є підставою для її нарахування, і до дня фактичного припинення таких обставин, при цьому Сторони погоджуються, то вказані строки нарахування пені є такими, що погоджені Сторонами за Договором у розумінні ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Сторони домовилися збільшити тривалість позовної давності до вимоги про стягнення пені, встановленої п. 1) ч. 2 ст. 258 ЦК України, до трьох років.

Відповідно до умов п. 11.1. Договору він вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами зобов`язань згідно з ним Договором.

У відповідності до умов п. 11.7. Договору повідомлення Сторонами одна одну про будь-які обставини, що виникають протягом дії Договору, проводяться шляхом направлення письмових або електронних звернень, повідомлень, рахунків на виконання умов п. 4.2. цього Договору, сканованих копій документів, що оформлюються в процесі виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором тощо. При цьому повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони надіслані на адреси, зазначені в п. 12. цього Договору.

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Між сторонами складено та підписано: додаток № 1 до Договору "План та місце розташування об`єкту оренди (Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Софіївська (Луначарського), буд. 18" та Акт приймання-передачі Об`єкту оренди, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Софіївська (Луначарського), буд. 18.

З метою вирішення справи у позасудовому порядку позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку ІНФОРМАЦІЯ_1) на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, 28.11.2022 10:50 в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору вимогу про сплату боргу, відповідно якої відповідач мав сплатити заборгованість у повному обсязі не пізніше 30.11.2022 (а.с. 58-59).

З матеріалів справи вбачається, що орендоване приміщення 14.11.2022 повернуто позивачу згідно Акта приймання-передачі (повернення з оренди) Об`єкту оренди, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. Софіївська (Луначарського), буд. 18.

В той час, враховуючи, що відповідач не здійснив повної оплати орендних та інших платежів за Договором на загальну суму 143 973,93 грн, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Переглядаючи справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Звертаючись до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Вей-Еко" із позовом про стягнення заборгованості за договором оренди № 09/14-478/7/21 від 11.08.2021 у загальному розмірі 170 180,34 грн, позивач - Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" посилався на порушення відповідачем умов договору оренди № 09/14-478/7/21 від 11.08.2021, укладеного між позивачем та відповідачем, а саме не сплаті орендної плати у повному розмірі.

Задовольняючи позовні вимоги частково, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем під час розгляду справи не спростовано розміру заборгованості та не надано доказів її оплати в повному обсязі або частково.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку; зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами у справі укладено договір оренди нерухомого майна.

Згідно з частиною першою статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

В силу частини шостої статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Із акту прийому-передачі об`єкту оренди від 08.09.2021 вбачається факт належного виконання позивачем своїх зобов`язань за договором оренди та передання Відповідачеві приміщення за адресою: Кіровоградська обл., м. Олександрія, вулиця Софіївська (Луначарського), будинок 18.

За умовами частин першої, п`ятої статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.3 ст. 285, ч.1, ч.4 ст. 286 Господарського кодексу України, орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату. Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Приписами частини першої статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України унормовано, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.4.2.1, 4.2.2 щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа поточного місяця Орендодавець нараховує орендну плату за поточний місяць та направляє Орендарю в електронній формі рахунки, а Орендар на підставі отриманих від Орендодавця в електронній формі рахунків сплачує нараховану орендну плату за поточний місяць не пізніше 20 (двадцятого) числа поточного місяця.

Орендар на підставі виставлених Орендодавцем рахунків протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня їх направлення Орендодавцем в електронній формі, відшкодовує фактичні витрати Орендодавця за комунальними послугами та іншими послугами, пов`язаними з утриманням Об`єкту оренди і прибудинкової території, а саме: активна електроенергія у повному обсязі; - водопостачання та водовідведення - у повному обсязі; теплопостачання (опалення) - у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2022 10:25 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 10.02.2022 № 823 про орендну плату згідно договору оренди за лютий 2022, відшкодування електроенергії, теплопостачання за грудень 2021, відшкодування водовідведення та водопостачання за період з 17.11.2021-15.12.2021 на суму 17 957,17 грн, який частково сплачений відповідачем, залишок склав 17 117,14 грн (за тепло, електроенергію, орендну плату) (а.с. 16-19).

06.07.2022 18:03 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 30.06.2022 № 260 про орендну плату згідно договору оренди на суму 6 772,50 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 20-21).

11.07.2022 08:40 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7 Договору рахунок-фактуру від 07.07.2022 № 260 про відшкодування електроенергії за березень 2022 згідно договору оренди на суму 90,63 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 22-23).

19.07.2022 10:26 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п.11.7 Договору рахунок-фактуру від 15.07.2022 № 260 про орендну плату згідно договору оренди на суму 6 772,50 грн, який відповідачем не був сплачений (16-17, 24-26).

29.07.2022 14:00 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 26.07.2022 № 260 про відшкодування витрат за електроенергію згідно договору оренди на суму 109,92 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 27-28).

10.08.2022 17:06 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 05.08.2022 № 260 про орендну плату згідно договору оренди на суму 6 772,50 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 29-30).

02.09.2022 10:34 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку - ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 31.08.2022 № 260 про відшкодування витрат на тепло за березень, травень 2022 згідно договору оренди на суму 2 889,96 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 31-32).

07.09.2022 16:49 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору відповідачу рахунок-фактуру від 05.09.2022 № 260 про відшкодування витрат за електроенергію за червень 2022 згідно договору оренди на суму 5 471,07 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 33-34).

22.09.2022 11:49 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 13.09.2022 № 260 про орендну плату за вересень (в т.ч. індексація) згідно договору оренди на суму 7865,65 грн, який Відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 35-36).

19.10.2022 12:26 Позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 17.10.2022 № 260 про орендну плату за жовтень 2022 згідно договору оренди на суму 7 865,65грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 37-38).

21.10.2022 16:12 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору відповідачу рахунок-фактуру від 20.10.2022 № 260 2 про відшкодування витрат за електроенергію за серпень 2022 згідно договору оренди на суму 4 629,36 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 39-41).

21.10.2022 16:12 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору відповідачу рахунок-фактуру № 260 1 від 20.10.2022р. про відшкодування витрат за електроенергію за липень 2022р. згідно договору оренди на суму 6 503,66 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 39-41).

07.11.2022 15:26 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 02.11.2022 № 260 про відшкодування витрат за водопостачання та водовідведення з травня по серпень 2022, відшкодування витрат за тепло за червень, серпень 2022 згідно договору оренди на суму 165,04 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 42-43).

18.11.2022 09:59 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 15.11.2022 № 260 про орендну плату за листопад 2022 згідно договору оренди на суму 3 670,64 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 44-45).

07.12.2022 16:35 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п.11.7 Договору рахунок-фактуру від 05.12.2022 № 260 2 про відшкодування витрат за електроенергію за жовтень 2022 згідно договору оренди на суму 4 497,65 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 46-48).

07.12.2022 16:35 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 05.12.2022 № 260 1 про відшкодування витрат водопостачання та водовідведення за 31.08.2022 - 04.11.2022 згідно договору оренди на суму 657,61 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 46-48).

26.12.2022 17:24 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 23.12.2022 № 260 про відшкодування витрат за електроенергію за вересень 2022, за листопад з 01.11.2022 - 14.11.2022 згідно договору оренда на суму 4 738,50 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 49-50).

12.01.2023 12:16 позивач надіслав електронним шляхом (з адреси представника банку -ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку, передбаченому п. 11.7. Договору рахунок-фактуру від 29.03.2022 № 1134 про орендну плату та індексацію за березень 2022 на суму 6 772,50 грн, який відповідачем не був сплачений, рахунок-фактуру від 11.04.2022 № 1369 про орендну плату за квітень 2022, про відшкодування водовідведення та водопостачання за період з 16.12.2021-18.01.2022, відшкодування теплопостачання за лютий 2022 на суму 22 113,17 грн, який відповідачем не був сплачений, рахунок-фактуру від 06.05.2022 № 1732 про орендну плату за травень 2022 на суму 6 772,50 грн, який відповідачем не був сплачений, рахунок-фактуру від 30.05.2022 № 1925 про відшкодування водовідведення та водопостачання за період з 18.01.2021-17.05.2022, відшкодування теплопостачання за січень 2022, відшкодування електроенергії за січень, квітень 2022 на суму 21 689,78 грн, який відповідачем не був сплачений (а.с. 16-17, 51-57).

Зобов`язання відповідача з оплати орендної плати за Договором, а також витрат, пов`язаних з його утриманням залишились невиконаними у розмірі 143 937,93 грн, з яких: 65 974,44 грн заборгованість по орендній платі за Договором та 77 963,49 грн відшкодування комунальних витрат за Договором.

Таким чином, оскільки відповідач орендну плату за користування орендованим майном не сплатив в повному обсязі, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача 65 974,44 грн заборгованості по орендній платі за Договором та 77 963,49 грн відшкодування комунальних витрат за Договором.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пунктом 8.2. Договору у випадку прострочення строку сплати орендної плати та/або інших платежів за цим Договором Орендар сплачує Орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період сплати пені, від суми боргу за кожний день прострочення. Пеня нараховується Орендодавцем, починаючи з дня фактичного виникнення обставин, які є підставою для її нарахування, і до дня фактичного припинення таких обставин, при цьому Сторони погоджуються, то вказані строки нарахування пені с такими, що погоджені Сторонами за Договором у розумінні ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України Сторони домовилися збільшити тривалість позовної давності до вимоги про стягнення пені, встановленої п. 1) ч. 2 ст. 258 ЦК України, до трьох років.

Оскільки відповідач прострочив оплату орендної плати та комунальних платежів, то господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача 17 494,91 грн пені.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у виді інфляційного нарахування на суму боргу та процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, господарський суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку про стягнення на користь позивача 3% річних у розмірі 1 135,26 грн та інфляційні збитки (з урахуванням перерахунку судом першої інстанції) у розмірі 7 176,03 грн.

Таким чином в цій частині рішення суду також є обґрунтованим та зміні, або скасуванню не підлягає.

Що стосується форс-мажорних обставин, то слід зазначити наступне.

Приписами частин першої, другої ст. 611 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно зі ст. 141 Закону України "Про Торгово-промислові палати в Україні" Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

В постановах Верховного Суду від 15.06.2018 у справі №915/531/17, від 26.05.2020 у справі №918/289/19, від 17.12.2020 у справі №913/785/17 зроблено висновок про те, що:

- статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати;

- форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що такі обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання;

- доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

За приписами частини другої статті 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

З наведеного випливає, що будь-яка обставина вважається форс-мажорною не взагалі, а відносно певного зобов`язання конкретного суб`єкта.

Обставина визнається форс-мажорною, якщо відповідає одразу таким ознакам:

1) має надзвичайний характер (має винятковий характер і перебуває за межами впливу сторін);

2) є непередбачуваною (її настання або наслідки неможливо було передбачити, зокрема на момент укладення відповідного договору, перед терміном настання зобов`язання або до настання податкового обов`язку);

3) є невідворотньою, тобто це неминучість події/ подій і/або її/їх наслідків;

4) є причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією та неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань (за договором, контрактом, угодою, законом, нормативним актом, актом органів місцевого самоврядування тощо).

Збройний конфлікт, війна дійсно можуть бути обставинами непереборної сили, але тільки в тому випадку, коли вони відповідають всім чотирьом наведеним ознакам.

Так, відповідно до ч. 1 ч. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Збройна агресія російської федерації не є форс-мажорною обставиною відносно зобов`язання з оплати орендної плати, якщо відсутня така ознака, як причинно-наслідковий зв`язок між військовою агресією та неможливістю погасити борг.

Виданий Торгово-промисловою палатою України 28.02.2022 лист №2024/02.0-7.1 не є підтвердженням форс-мажорної обставини, оскільки згідно діючого законодавства форс-мажорні обставини підтверджуються сертифікатом Торгово-промислової палати України, що видається за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідні) з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин (ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Між тим, відповідачем відповідний сертифікат в матеріали справи не представлений.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частин 1, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи, колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення та неправильного застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищевикладеного, рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.05.2023 у справі 912/307/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Вей-Еко" на нього, відповідно, підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт Вей-Еко" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.05.2023 у справі № 912/307/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 19.05.2023 у справі №912/307/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Т.А. Верхогляд