ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2023 р. Справа№ 925/632/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Гончарова С.А.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

прокурора: не з`явився;

від Білоуса Є.П. : не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу Білоуса Євгенія Петровича

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16.02.2023 щодо відмови у задоволенні заяви про вступ у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору

у справі № 925/632/19 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Фермерського господарства "Петраківське"

до Катеринопільської селищної ради

за участю заступника прокурора Черкаської області

про визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 16 лютого 2023 року, у тому числі, відмовлено ФОП Білоус Євгену Петровичу у задоволенні заяви від 22.12.22 про вступ у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору та відмовити у прийнятті до розгляду позову ФОП Білоус Є.П. про визнання неукладеним договору оренди землі від 20.04.2012 як самостійних вимог на предмет спору.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, Білоус Євген Петрович подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині відмови у прийняті до розгляду позову ФОП Білоус Є.П. як третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору та винести у скасовані частині нове рішення про прийняття до розгляду вказаного позову ФОП Білоус Є.П.

Заявник вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки предметом спору між позивачем і відповідачем є земельна ділянка і позивач заявив позов про право користування нею шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, і апелянт також зацікавлений в оренді цієї земельної ділянки, тому подав позов про визнання неукладеним договору оренди щодо того самого об`єкту, що і первісний позивач, тому суд невірно розтлумачив предмет спору, вирішивши, що ним є додаткова угода, а не право користування земельною ділянкою.

Учасники справи належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних документів.

Відповідачем 27.09.2023 подане клопотання, у якому просить розглядати справу за відсутності його представника.

Оскільки явка сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд, на підставі ч.12 ст. 270 ГПК України, ухвалив здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін, прокурора та апелянта.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, на розгляді Господарського суду Черкаської області перебуває позовна заява Фермерського господарства "Петраківське" до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, яке в процесі розгляду спору замінено на Катеринопільську селищну раду, у якій позивач просив:

- визнати поновленим укладений 20 квітня 2012 року між Катеринопільською районною державною адміністрацією та фермерським господарством "Петраківське" договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим № :02:002:0006;

- визнати укладеною між орендодавцем управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та орендарем Фермерським господарством "Петраківське" () додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 20 квітня 2012 року щодо земельної ділянки з кадастровим № :02:002:0006 в редакції позивача.

Справа судами розглядалась неодноразово та перебуває на новому розгляді після скасування судових рішень Верховним Судом.

При новому розгляді справи фізична особа-підприємець Білоус Є.П. подав позовну заяву третьої особи, яка заявляє вимоги щодо предмету спору (том 7 а.с. 67), у якій просить суд визнати неукладеним Договір оренди землі, підписаний 20 квітня 2012 року між Катеринопільською РДА та ФГ "Петраківське" щодо земельної ділянки з кадастровим №:02:002:0006.

Позовна заява ФОП Білуса Є.П. мотивована тим, що договір оренди від 20.04.2012 не був зареєстрований у встановленому порядку, тому є неукладеним, і він вважає, що оскаржуваним договором оренди порушено його права та інтереси, оскільки він має намір укласти договір оренди спірної земельної ділянки.

У підготовчому провадженні позивачем було подано клопотання про виконання вимог ухвали суду, яким він уточнив свої позовні вимоги і визначився, що в частині вимоги визнати поновленим укладений 20 квітня 2012 року між Катеринопільською районною державною адміністрацією та фермерським господарством "Петраківське" договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим № :02:002:0006 позивач дану вимогу не підтримує, вважає, що предмет спору за цією вимогою відсутній та просить закрити провадження по ній за відсутністю предмету спору в порядку п.2) ч. 1 ст. 231 ГПК України, тому позивач просить розглядати лише вимогу - визнати укладеною між орендодавцем управлінням Держгеокадастру у Черкаській області та орендарем Фермерським господарством "Петраківське" додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 20 квітня 2012 року щодо земельної ділянки з кадастровим №:02:002:0006 в редакції позивача, яка була наведена в позові.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Черкаської області вирішено:

- прийняти до розгляду клопотання позивача від 13.02.2023 про виконання вимог ухвали суду від 26.01.2023 щодо уточнення позовних вимог;

- закрити провадження у справі в частині вимоги визнати поновленим укладений 20 квітня 2012 року між Катеринопільською районною державною адміністрацією та фермерським господарством "Петраківське" договір оренди землі щодо земельної ділянки з кадастровим №:02:002:0006 за вдсутністю предмету спору;

- відмовити ФОП Білоус Євгену Петровичу у задоволенні заяви від 22.12.22 про вступ у справу в якості третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору та відмовити у прийнятті до розгляду позову ФОП Білоус Є.П. про визнання неукладеним договору оренди землі від 20.04.2012 як самостійних вимог на предмет спору;

- відкласти підготовче засідання у справі на 15:30 год. 01 березня 2023 року;

- засідання провести в приміщенні господарського суду Черкаської області за адресою бул. Шевченка, 307 у м. Черкаси;

- запропонувати сторонам подати в справу всі необхідні клопотання та вчинити всі інші необхідні дії на виконання вимог ст. 182 ГПК України.

Ухвала, в частині відмови ФОП Білоусу Є.П. у прийнятті його позовної заяви, мотивована тим, що вона не відповідає вимогам ст. 49 ГПК України, оскільки не містить самостійних вимог на предмет спору, що розглядається у межах даної справи.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у прийнятті (поверненні) позовної заяви третьої особи з огляду на наступне.

Відповідно до положень частини першої, другої статті 49 ГПК України треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, можуть вступити у справу до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, подавши позов до однієї або декількох сторін. Про прийняття позовної заяви та вступ третьої особи у справу суд постановляє ухвалу.

При цьому позови третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору, мають подаватися з дотриманням загальних правил пред`явлення позову, на що безпосередньо вказують положення частини п`ятої статті 49 та частини четвертої статті 180 ГПК України. Відповідно до цих норм до позовів третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій відкрито провадження, застосовуються положення статті 180 зазначеного Кодексу. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Відповідно до частин другої, третьої статті 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Ознаками зустрічного позову є його взаємопов`язаність із первісним позовом і доцільність його спільного розгляду з первісним позовом, зокрема, коли позови виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом можуть різнитися з вимогами первісного позову, але вони об`єднуються в одне провадження із первісним позовом ухвалою суду.

Взаємна пов`язаність зустрічного та первісного позовів може виражатись у підставах цих позовів або поданих доказах, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватися. Водночас подання зустрічного позову, задоволення якого виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову, має на меті довести відсутність у позивача матеріально-правової підстави на задоволення первісного позову через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб`єктивне право позивача за первісним позовом.

Таким чином, у процесі розгляду господарським судом спору між позивачем і відповідачем третя особа з метою захисту свого права може заявити самостійні вимоги саме щодо предмета спору, якщо вважає, що саме їй належить право на предмет спору чи його частину.

За змістом частини першої статті 49 ГПК країни, для того, щоб набути статус третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору повинно бути дотримано декілька критеріїв:

1) матеріально-правовий (наявність єдиного предмету спору);

2) суб`єктний (позовні вимоги можуть бути пред`явлені як одній стороні, так і декільком сторонам);

3) часовий (вступ у справу відбувається до закінчення підготовчого провадження або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження).

Зважаючи на це, саме дотримання цих критеріїв підлягає оцінці при прийнятті рішення щодо вступу у справу третьої особи із самостійними вимогами.

При цьому поняття предмету спору і предмету позову не є тотожними, зокрема, предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.

Подібна права позиція щодо визначення предмету спору викладена, зокрема, у Постановах Великої Палати Верховного Суду у справах від 13.03.2019 №916/3245/17 та від 12.06.2019 №916/542/18.

Таким чином, за результатом вирішення нового спору третя особа повинна отримати на свою користь той об`єкт, який вже є предметом спору між сторонами у справі, що розглядається судом.

Тому позов третьої особи не буде спрямований та той самий предмет спору, якщо вимоги за позовом між сторонами і за позовом третьої особи із самостійними вимогами на предмет спору виникли з різних правових підстав, з інших правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить визнати укладеною між орендодавцем управлінням Держгеокадастру у Черкаській області, правонаступником якого у спірних правовідносинах є Катеринопільської селищної ради, та орендарем Фермерським господарством "Петраківське" додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 20 квітня 2012 року щодо земельної ділянки з кадастровим №:02:002:0006 в редакції позивача.

Отже, предметом спору у даному випадку є право позивача на продовження користування земельною ділянкою шляхом визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі від 20.04.2012 про його поновлення і позивач ФГ "Петраківське" прагне за допомогою рішення суду отримати цей документ як матеріально-правовий об`єкт, мотивуючи свої права належним виконанням умов договору оренди землі та застосовуючи ч.6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" і вважаючи цей договір вже автоматично поновленим.

Натомість, ФОП Білоус Є.П. у своїй позовній заяві просить суд визнати неукладеним Договір оренди землі, підписаний 20 квітня 2012 року між Катеринопільською РДА та ФГ "Петраківське" щодо земельної ділянки з кадастровим № :02:002:0006 через вади його укладення, а не прагне на свою користь визнати укладеною додаткову угоду до нього про поновлення договору на новий строк.

Також ФОП Білоус Є.П. не заявляє вимоги про визнання його права оренди на земельну ділянку з кадастровим № :02:002:0006, якої стосується предмет спору.

Таким чином, є вірним висновок суду першої інстанції про те, що за результатами вирішення спору про визнання договору оренди неукладеним ФОП Білоус Є.П., як позивач, на свою користь навіть не отримає ніякого матеріально-правового об`єкта, який би був тим же самим, що його намагається отримати ФГ "Петраківське" (продовження права оренди земельної ділянки та укладена додаткова угода з підтвердженим правом оренди землі на новий строк).

При цьому, предмети доказування в обох спорах різні, як і їх матеріально-правові підстави та взаємовідносини між ФГ "Петраківське", Катеринопільською селищною радою та ФОП Білоус Є.П., ці два позови також матимуть і різні правові наслідки (при їх задоволенні), що також вказує на різний предмет цих спорів.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що рішенням Катеринопільської селищної ради від 10.02.2023 № 26-6/УІІІ ФОП Білоусу Є.П. було відмовлено у наданні в оренду земельної ділянки з кадастровим №:02:002:0006 і вказане рішення наразі є чинним.

Отже, позовні вимоги апелянта не містять самостійних вимог щодо предмета спору у цій справі за первісним позовом у розумінні положень статті 49 ГПК України.

При цьому, на відміну від зустрічного позову, який повинен бути лише взаємопов`язаним із первісним, позовна заява третьої особи відповідно до положень частини першої статті 49 ГПК України має містити самостійні вимоги саме щодо предмета спору у справі, а вимога спрямована на будь-що поза цим предметом, не може бути розглянута як вимога третьої особи, а може бути реалізована через подання самостійного позову.

Отже, враховуючи те, що позовні вимоги ФОП Білоуса Є.П. не містять самостійних вимог щодо предмета спору за первісним позовом у цій справі, а заявлені вимоги не спрямовані на предмет за первісним позовом, зазначене унеможливлює їх спільний розгляд у цій справі.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанцій про наявність підстав для відмови у прийнятті і поверненні позовної заяви ФОП Білоуса Є.П. як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору у даній справі.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта і не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Білоуса Євгенія Петровича залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 16 лютого 2023 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Черкаської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.10.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

С.А. Гончаров