ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Справа№ 911/2574/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання: Горді В.В.

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: Попазов Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадстрой»

на рішення Господарського суду Київської області

від 18.01.2023 (повний текст рішення складено та підписано 08.02.2023)

у справі №911/2574/22 (суддя - Колесник Р.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадстрой»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзбудінвест»

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ:

1.1. короткий зміст позовних вимог

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадстрой» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзбудінвест», у якій позивач просив суд визнати недійсним договір про надання поворотної фінансової допомоги від 29.03.2021 № 01/03/2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Союзбудінвест» не має права надавати фінансові послуги, оскільки не включене до державного реєстру фінансових установ та не набуло статусу фінансової установи. Тому, на переконання позивача, оспорюваний договір вчинено з порушенням ст. 203 Цивільного кодексу України та Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», відтак підлягає визнанню судом недійсним.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі № 911/2574/22 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадстрой» відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що оспорюваний договір є договором позики, який міг бути укладений будь-якою особою, а не виключно фінансовою установою.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркадстрой» звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2574/22 повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.02.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №911/2574/22.

Розпорядженням керівника апарату суду № 09.1-08/1252/23 від 04.04.2023 у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/2574/22.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.04.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №911/2574/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадстрой» на рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2574/22 та призначено до розгляду на 18.04.2023.

17.04.2023 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 відкладено розгляд справи №911/2574/22 на 13.06.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.06.2023, з урахування ухвали про виправлення описки, відкладено розгляд справи №911/2574/22 на 19.07.2023.

19.07.2023 судове засідання не відбулось.

Після виходу судді Шаптали Є.Ю. з відпустки, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 розгляд справи призначено на 26.09.2023.

У судове засідання 26.09.2023 з`явився представник відповідача, представник позивача у судове засідання не з`явився.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, з неправильним застосуванням норм матеріального права, без з`ясування обставин необхідних для правильного вирішення спору, що є підставою для його скасування.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції в ухвалі про відкриття провадження у справі допустив численні описки, які безпідставно відмовився виправляти шляхом винесення ухвали про відмову у задоволенні заяви про виправлення описок.

Крім того, на думку позивача суд не вчинив всіх необхідних дій у підготовчому судовому засіданні.

Позивач також вважає, що судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права, оскільки на підставі норм чинного законодавства надання позики є фінансовою послугою, а тому суб`єкт надання такої послуги повинен мати відповідну ліцензію, яка у відповідача була відсутня на момент укладення договору, що, в свою чергу, свідчить про порушення норм чинного законодавства та є підставою для визнання договору недійсним.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив проти доводів позивача, зазначаючи, що апеляційна скарга є необґрунтованою, а підстави для її задоволення відсутні.

Відповідач зазначає, що обов`язковою ознакою «фінансової послуги» є мета - отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів, водночас у спірних правовідносинах отримання прибутку позикодавцем не передбачається, а тому надання відповідачем безвідсоткової позики не свідчить про порушення закону та не може бути підставою для визнання договору недійсним.

2.4. інші процесуальні дії у справі

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, а також з огляду на те, що наявних у справі матеріалів достатньо для перегляду оскаржуваного рішення в апеляційному порядку, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив відмовити у її задоволенні, а оскаржуване рішення просив залишити без змін.

Мотивувальна частина.

3.ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини

29.03.2021 між ТОВ «Союзбудінвест» (сторона 1) та ТОВ «Аркадстрой» (сторона 2) укладено договір про надання поворотної фінансової допомоги № 01/03/2021 (надалі - Договір), за яким відповідач надає позивачу в користування грошові кошти в розмірі 1780000 гривень, а позивач зобов`язується повернути відповідачу таку ж суму грошових коштів в обумовлений в цьому договорі термін (п. 1.1. договору).

Згідно п. 2.4. Договору позивач зобов`язується повернути фінансову допомогу відповідачу не пізніше ніж 30 квітня 2021 року.

За змістом п. 3.1. Договору надана за цим договором фінансова допомога є безвідсотковою.

Додатковими угодами № 1 від 29.04.2021 та № 2 від 30.06.2021 сторонами було продовжено строк повернення фінансовою допомоги та остаточно строк її повернення було встановлено до 15.12.2021.

Факт перерахування відповідачем на користь позивача грошових коштів у розмірі 1780000 гривень в перебігу розгляду справи сторонами не оспорювався, факт їх отримання було підтверджено позивачем у позовній заяві, із долученням на підтвердження цього відповідних доказів.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Позивач звернувся до суду із розглядуваним позовом та просив визнати недійсним договір, оскільки, як стверджує позивач, надання поворотної фінансової допомоги є фінансовою послугою у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також те, що відповідач не включений до державного реєстру фінансових установ та не набув статусу фінансової установи, відтак договір № 01/03/2021 про надання фінансовою допомоги від 29.03.2021 має бути визнаний недійсним, як такий, що укладений всупереч вимог ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ст. 203 Цивільного кодексу України.

Дослідивши положення укладеного між сторонами Договору, колегія суддів дійшла висновку, що укладений між сторонами Договір не містить положень про надання будь-якої плати чи винагороди позикодавцю у випадку своєчасного повернення коштів позики, тобто він не передбачає мети отримання прибутку чи збереження реальної вартості фінансових активів, а отже надана послуга не може бути кваліфікована як «фінансова послуга» в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а отже у суду відсутні підстави вважати, що така діяльність підлягає ліцензуванню.

З урахуванням положень ч. 4 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в контексті встановленого ст. 1046, 1048 Цивільного кодексу України права будь-якого суб`єкта (громадянин, фізична особа-підприємець, юридична особа) надавати, в тому числі позики (процентні чи безпроцентні), колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що спірний Договір не суперечить положенням Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», адже не є операцією, що може здійснюватися виключно фінансовими установами.

З тих же підстав, судом правомірно відхилено і посилання позивача на невідповідність спірного договору вимогам Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», адже згідно приписів п. 1 ч. 1 ст. 7 цього закону ліцензуванню підлягає саме діяльність з надання фінансових послуг, яку відповідач, уклавши спірний договір, не здійснював.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами не довів наявності порушеного права, яке б підлягало захисту.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено, що позивач не довів обґрунтованість заявленого позову, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Згідно з частиною статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 227 Цивільного кодексу України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Згідно преамбули Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (тут і надалі судом застосовано зазначений закон в редакції, чинній станом на момент вчинення оспорюваного правочину) цей Закон встановлює загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних та наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг. Метою цього Закону є створення правових основ для захисту прав та інтересів клієнтів фінансових установ, фізичних осіб - підприємців, які надають фінансові послуги, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України.

Згідно п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Не є фінансовими установами (не мають статусу фінансової установи) незалежні фінансові посередники, що надають послуги з видачі фінансових гарантій в порядку та на умовах, визначених Митним кодексом України; фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів.

Згідно з п. 6. ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовою послугою є надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.

Відповідно до п. 14.1.257 ч. 1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Безповоротна фінансова допомога - це: сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів; сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості; сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності; основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних). Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення.

Згідно п. 14.1.258. ч. 1 статті 14 Податкового кодексу України фінансовий кредит - кошти, що надаються банком-резидентом або нерезидентом, що кваліфікується як банківська установа згідно із законодавством країни перебування нерезидента, або резидентами і нерезидентами, які мають згідно з відповідним законодавством статус небанківських фінансових установ, а також іноземною державою або його офіційними агентствами, міжнародними фінансовими організаціями та іншими кредиторами - нерезидентами юридичній чи фізичній особі на визначений строк для цільового використання та під процент.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також, якщо це прямо передбачено законом, фізичними особами - підприємцями. Можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Розглянувши доводи апелянта щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, шляхом вчинення численних описок в ухвалі про відкриття провадження, які безпідставно відмовився виправляти шляхом винесення ухвали про відмову у задоволенні заяви про виправлення описок, колегія суддів зазначає наступне.

Судове рішення повинно бути точним. Помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив судове рішення.

Отже, законом передбачені випадки, коли недоліки рішення суду можуть бути усунені тим самим судом, що його ухвалив.

Описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмового викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо), які мають вплив на зміст судового рішення та його виконання. Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо).

Вирішуючи питання про виправлення описок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо), або мають технічний характер (тобто, виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Таким чином, виправлення допущених у рішенні, постанові, ухвалі описок, арифметичних помилок допускається, якщо не зачіпається суть судового рішення.

Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат і строків. Не є описками граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприймання.

Схожі правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 15.01.2021 у справі № 905/2135/19, від 01.11.2022 у справі № 904/4790/21, від 15.02.2023 у справі № 922/2381/16.

При цьому, написання слів з великої чи малої літери, як і інші деталі тексту які позивач вважає описками, жодним чином не спотворюють текст судового рішення, не призводять до його неправильного сприймання, а тому винесеною ухвалою про відкриття провадження у справі та ухвалою про відмову у виправленні описок не було допущено порушення норм процесуального права, як і не було порушено жодних прав чи охоронюваних законом інтересів позивача.

Щодо посилань апелянта на не вчинення всіх необхідних дій у підготовчому судовому засіданні, колегія суддів зазначає, що посилаючись на вказану обставину позивач має довести, що не вчинення якоїсь процесуальної дії призвело до обмеження прав заявника. Позивач зазначає, що, зокрема, не було з`ясовано, чи мають сторони намір укласти мирову угоду, однак з матеріалів справи не вбачається, наявності у сторін наміру укласти мирову угоду ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції, а тому з огляду на обставини справи та наявні в ній докази колегією суддів не встановлено порушень норм процесуального права, які б могли бути підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення на підставі п. 2 ч. 2 та ч. 3 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо посилання позивача на те, що надання позики є фінансовою послугою, колегія суддів зазначає, що надання позики є фінансовою послугою тільки у випадку, коли воно поєднане з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів, однак в даному випадку наявність такої мети не випливає з суті спірного договору, а отже оспорюваним договором не передбачено надання фінансової послуги в розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2574/22 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадстрой» на рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2574/22 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Аркадстрой» на рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2574/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 18.01.2023 у справі №911/2574/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 10.10.2023.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Є.Ю. Шаптала