ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/5163/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Міщенка І.С. - головуючого, Берднік І.С., Зуєва В.А.

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Марченко Світлани Леонідівни

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2023 (колегія суддів: Тищенко А.І. - головуючий, Михальська Ю.Б., Скрипка І.М.) у справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Марченко Світлани Леонідівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Франчайзинг Україна"

про стягнення 311 194, 43 грн

Історія справи

1. Фізична особа - підприємець Марченко Світлана Леонідівна (далі - ФОП Марченко С.Л., позивач) звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Франчайзинг Україна" (далі - ТОВ "Франчайзинг Україна", відповідач) про стягнення 136 500 грн заборгованості з орендної плати, 39 343,14 грн компенсації за комунальні послуги, 118 887,10 грн неустойки, 6 936,31 грн пені, 8 487,43 грн інфляційних втрат та 1 040,45 грн 3% річних.

2. Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.12.2022 позов задоволений частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 136 500 грн заборгованості з орендної плати, 39 343, 14 грн компенсації вартості комунальних послуг, 118 887, 10 грн неустойки, 5 721, 79 грн пені, 858, 27 грн 3% річних, 7 302, 75 грн інфляційних втрат. В іншій частині позову відмовлено.

3. Додатковим рішенням цього ж суду від 23.01.2023 стягнуто з відповідача на користь позивача 4 561, 84 грн витрат на професійну правничу допомогу.

4. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2023, зокрема апеляційну скаргу ТОВ "Франчайзинг Україна" в частині оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 16.12.2022 задоволено частково, вказане рішення скасовано в частині стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення повернення, пені, 3% річних та інфляційних втрат, в цій частині прийнято нове рішення про відмову в позові. В іншій частині судове рішення залишено без змін. Апеляційну скаргу ТОВ "Франчайзинг Україна" в частині оскарження додаткового рішення від 23.01.2023 залишено без задоволення, а додаткове рішення - без змін.

5. 17.07.2023 позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з заявою про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції

6. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2023 у задоволенні заяви позивача про ухвалення рішення про судові витрати відмовлено.

7. Суд апеляційної інстанції з посиланням на статтю 129 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) зазначив, що оскільки постановою суду апеляційної інстанції у частині позовних вимог ФОП Марченко С.Л. було відмовлено, то понесені позивачкою судові витрати на правничу допомогу покладаються на останню.

Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги

8. Не погоджуючись із ухвалою суду апеляційної інстанції, позивачка подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нове рішення про задоволення заяви позивача про стягнення судових витрат.

9. Скаржниця зазначає, що апеляційний суд в оскаржуваній ухвалі лише послався на загальну норму статті 129 ГПК України, проте не зазначив, які саме положення цієї статті дозволяють суду відмовити стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, у розподілі судових витрат без розгляду поданої заяви по суті.

Позиція Верховного Суду

10. За змістом статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, і витрати на професійну правничу допомогу.

11. Відповідно до частини 1 та абзацу 1 частини 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

12. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України, відповідно до якої судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

13. За умовами частини 14 статті 129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

14. Наведені вище положення ГПК України є чіткими, зрозумілими та однозначними, тобто встановлене ними нормативне регулювання виключає можливість довільного його трактування у правозастосовній діяльності.

15. Так, рішенням суду першої інстанції від 16.12.2022 позов ФОП Марченко С.Л. задоволений частково, з відповідача на користь позивача стягнуто 136 500 грн орендної плати, 39 343, 14 грн компенсації вартості комунальних послуг, 118 887, 10 грн неустойки, 5 721, 79 грн пені, 858, 27 грн 3% річних, 7 302, 75 грн інфляційних втрат. В іншій частині позову відмовлено.

16. Постановою суду апеляційної інстанції від 11.07.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Франчайзинг Україна" задоволено частково, вказане рішення скасовано в частині стягнення неустойки, пені, 3% річних та інфляційних втрат, в цій частині прийнято нове рішення про відмову в позові. В іншій частині судове рішення залишено без змін. Апеляційну скаргу ТОВ "Франчайзинг Україна" в частині оскарження додаткового рішення від 23.01.2023 залишено без задоволення, а додаткове рішення - без змін.

17. Отже, за результатом апеляційного перегляду апеляційна скарга відповідача була задоволена частково, як наслідок, мало місце лише часткове скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям апеляційним судом нового рішення про відмову в позові. Натомість в частині задоволення позовних вимог ФОП Марченко С.Л. про стягнення заборгованості з орендної плати та компенсації вартості комунальних послуг рішення місцевого суду було визнано апеляційним судом законним та обґрунтованим.

18. У такому випадку за загальним правилом, установленим в частині 4 статті 129 ГПК України, судові витрати (у тому числі на професійну правничу допомогу) покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

19. У зв`язку з чим відповідно до положень частини 14 статті 129 ГПК України апеляційний суд мав розглянути заяву позивача про розподіл судових витрат по суті та керуючись критеріями, що визначені частинами четвертою - шостою статті 126, частинами п`ятою - дев`ятою статті 129 ГПК України, мав оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені до стягнення з урахуванням того, чи були такі витрати пов`язані зі справою та чи була їх сума обґрунтованою. При цьому у разі якщо суд дійде висновку щодо зменшення заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, то в судовому рішенні повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

20. Проте в порушення встановленого процесуальним законодавством порядку розподілу судових витрат у разі часткового задоволення позову апеляційний суд помилково відмовив у задоволенні заяви позивача, не розглянувши її по суті та не навівши в судовому рішенні жодного обґрунтування для такої відмови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

21. Відповідно до статей 308, 310 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд. Підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є, зокрема, порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

22. Зважаючи на неправильні висновки апеляційного суду, які зроблені з порушенням норм процесуального права, Верховний Суд вважає за необхідне скасувати оскаржувану ухвалу із передачею справи в частині розподілу судових витрат на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

23. Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене у цій постанові та на підставі поданих стороною доказів з`ясувати розмір обґрунтованих та пропорційних до предмета спору витрат позивача на професійну правничу допомогу з урахуванням критеріїв реальності (дійсності та необхідності) цих витрат, розумності їх розміру та обґрунтованості.

24. Оскільки у цьому випадку суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом касаційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України).

Керуючись статтями 300, 301,304, 306, 308, 310, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Марченко Світлани Леонідівни задовольнити частково.

2. Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 25.07.2023 у справі № 910/5163/22 скасувати.

3. Справу № 910/5163/22 в частині розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Марченко Світлани Леонідівни про стягнення судових витрат направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий І.С. Міщенко

Судді І.С. Берднік

В.А. Зуєв