ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023м. ДніпроСправа № 904/3938/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Мороза Антона Миколайовича, м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мороза Антона Миколайовича про стягнення заборгованості за Договором №170758-КС-001 про надання кредиту від 25.01.2021 в розмірі 47 153, 85 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту у сумі 20 000 грн, суми прострочених платежів по процентах у сумі 26 153, 85 грн, суми прострочених платежів за комісією у сумі 1 000 грн.

Ухвалою суду від 24.07.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" залишено без руху. Запропоновано позивачу протягом 10 днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви.

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" 27.07.2023 подало заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 904/3938/23. Вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання до суду відзиву на позовну заяву.

14.08.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо кредиту за договором про надання кредиту від 25.01.2021 № 170758-КС-001 в частині своєчасного погашення кредиту.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог.

ФОП Мороз А.М. зазначає, що 03.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом О.А. на підставі заяви про примусове виконання рішення від Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" та на підставі виконавчого напису від 22.06.2021 року № 14465, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бридігою В.О. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4.

В рамках виконавчого провадження № НОМЕР_4 було прийнято: постанови про стягнення з боржника основної винагороди, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про арешт коштів боржника.

Відповідно до вищезазначеного загальна сума, яка підлягає стягнення з ФОП Мороза А.М. на користь ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" становить 46 803, 85 грн. Виконавчий напис здійснено за кредитним договором №170758-КС-001 від 25.01.2021, який був укладений між Фізичною особою підприємцем Мороз Антон Миколайович та ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА".

Після чого, 17.08.2021 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська в рамках судової справи № 205/7034/21 було прийнято ухвалу про забезпечення позову до подання позовної заяви та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 14465 від 22.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бригідою В.О., у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом О.А. до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Тому, на думку відповідача, задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" у справі № 904/3938/23 призведе до подвійного стягнення грошових коштів за кредитним договором №170758-КС-001 від 25.01.2021.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі позивач, Кредитодавець) 25.01.2021 направило Фізичній особі - підприємцю Морозу Антону Миколайовичу (далі - відповідач, Позичальник) пропозицію (оферту) укласти Договір № 170758-КС-001 про надання кредиту.

Позивач стверджує, що 25.01.2021 Фізична особа - підприємець Мороз Антон Миколайович прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 170758-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою.

Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено Фізичній особі - підприємцю Морозу Антону Миколайовичу, через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G6633, на номер телефону НОМЕР_1 (що зазначено Позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий Боржником було введено/відправлено.

25.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та Фізичною особою - підприємцем Морозом Антоном Миколайовичем укладено Договір № 170758-КС-001 про надання кредиту (далі - договір), шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписано у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Відповідно до пункту 1 договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000, 00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту, та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Тип кредиту: кредит.

Строк кредиту: 16 тижні.

Процента ставка: в день 1, 5724732, фіксована.

Комісія за надання кредиту (далі - комісія): 1000, 00 грн.

Загальний розмір наданого кредиту: 20000, 00 грн.

Термін дії договору до 17.05.2021.

Орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 39 040, 00 грн.

Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів (пункт 2 договору).

Пунктом 3 договору сторонами визначено графік платежів, відповідно до якого кредит підлягає сплаті щомісячно рівними платежами у сумі 4 880 грн, починаючи з 08.02.2021 та з терміном остаточного повернення не пізніше 17.05.2021.

У разі прострочення Позичальником дати сплати чергового платежу визначеного Графіком платежів, Кредитодавець має право нараховувати штраф за кожен випадок такого порушення Позичальником у розмірі 10 процентів від загальної суми простроченої заборгованості в порядку, визначеному Розділом 5 Правил (пункт 4 договору).

Згідно з пунктом 5 договору позичальник підтверджує, що він ознайомлений з договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно дотримуватись їх, та, відповідно, укладає договір.

Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладання договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема передбачену частиною другою ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (пункт 8 договору).

Відповідно до пункту 9 договору, договір може бути змінений та/або припинений за взаємною згодою сторін, а також в інших випадках, передбачених чинним законодавством України, договором та Правилами.

Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України (пункт 10 договору).

Позивач стверджує, що свої зобов`язання за договором кредиту виконав, та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 20 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_2 , яка позичальником вказана при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті.

На підтвердження приналежності відповідачу банківської картки № НОМЕР_2 , на яку перераховувались кредитні кошти, позивач надав скріншот з системи онлайн банку АТ «Універсал Банк».

Однак, як зазначає позивач, до теперішнього часу відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, відповідно до розрахунку заборгованості за договором.

Позивач зазначає, що Фізична особа-підприємець Мороз Антон Миколайовича належним чином умови договору не виконав. У зв`язку з чим, станом на момент подачі позову заборгованість відповідача за договором становить 47 153, 85 грн, з яких: 20 000 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 26 153, 85 грн загального залишку заборгованості за процентами, 1 000 грн загального залишку заборгованості за комісією, що і стало причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини за кредитним договором.

Щодо стягнення сум за кредитним договором

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України).

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України).

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України).

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода (ч. 2 ст. 180 Господарського кодексу України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч. 1 ст. 207 Цивільного кодексу України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України).

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України).

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 Господарського кодексу України).

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України).

Закон України "Про електронну комерцію" регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів.

Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено порядок укладення електронного договору.

Так, відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію").

За приписом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Частиною одинадцятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар.

Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості:

- умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги;

- найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги;

- гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги;

- порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено.

Дія цього положення не поширюється на електронні правочини, пов`язані з одноразовим наданням інформаційних електронних послуг або послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, оплата яких здійснюється дистанційно. Постачальник таких послуг має надати змогу споживачеві ознайомитися з найменуванням постачальника, його місцезнаходженням та порядком прийняття претензії щодо послуги.

Згідно з частиною дванадцятою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

- електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як зазначалось судом, ТОВ "Бізнес Позика" направлено Фізичній особі-підприємцю Морозу Антону Миколайовичу через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G6633, на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті та котрий боржником було введено/відправлено.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 20 000 грн, на підтвердження приналежності відповідачу банківської картки № НОМЕР_2 , на яку перераховувались кредитні кошти, позивач надав скріншот з системи онлайн банку АТ «Універсал Банк».

Судом встановлено, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по поверненню кредитних коштів за Договором про надання кредиту від 25.01.2021 № 170758-КС-001 в розмірі 20 000 грн, що підтверджується детальним розрахунком заборгованості станом на 09.01.2023, наданим позивачем.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням наведеного, також враховуючи умови п. 3 договору (кінцевий термін повернення кредиту 17.05.2021), строк повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісії банку є таким, що настав.

Доказів сплати 20 000 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 26 156, 85 грн загального залишку заборгованості за процентами, 1 000 грн загального залишку заборгованості за комісією відповідач до суду не надав.

Відповідач, як на підстави відмови у позові посилається на відкрите виконавче провадження № НОМЕР_4 щодо стягнення заборгованості за договором № 170758-КС-001 про надання кредиту від 25.01.2021 та на судову справу про визнання виконавчого напису № 14465 таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач стверджує, що задоволення позовних вимог у справі № 904/3938/23 призведе до подвійного стягнення.

Як встановлено судом, 03.08.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом О.А. на підставі заяви про примусове виконання рішення від Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" та на підставі виконавчого напису від 22.06.2021 року № 14465, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бридігою В.О. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4 .

На підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 205/7034/21 від 17.08.2021 зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 14465 від 22.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Бригідою В.О., у виконавчому провадженні № НОМЕР_4, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Шаганом О.А. до набрання законної сили рішенням суду у цивільній справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Доказів звернення відповідача до суду та відкриття провадження у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відповідачем не надано.

Суд зазначає, що подвійне стягнення заборгованості є протизаконним. Необхідною умовою для вчинення виконавчих написів нотаріусом є безспірність заборгованості.

У випадку оскарження виконавчого напису боржником суд може визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, проте вищезазначене не позбавляє стягувача права звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості з боржника у відповідному розмірі.

Однак, у випадку остаточної відмови у позові про стягнення заборгованості, або скасування судового рішення, яким було задоволено позов стягувача, останній більше не матиме можливості звернутися до суду з ідентичними вимогами.

Отже, відмова у позові у справі № 904/3938/23 та одночасне визнання виконавчого напису призведе до порушення прав позивача та унеможливить їх відновлення в повному обсязі в майбутньому.

Крім того, чинним законодавством не заборонено одночасне застосування кількох способів стягнення в порядку, передбаченому законом, до повного задоволення вимог кредитодавця по основному зобов`язанню.

Згідно зі ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За статтею 89 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про більшу вірогідність доказів, наданих позивачем у підтвердження обґрунтування своєї позиції. Відповідно позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Такі висновки суду засновані передусім на відсутності належних спростувань з боку відповідача цих обставин.

Таким чином, законними й обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 47 153, 85 грн, з яких: 20 000 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 26 153, 85 грн загального залишку заборгованості за процентами, 1 000 грн загального залишку заборгованості за комісією.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у сумі 2 147, 20 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мороза Антона Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, оф. 411; ідентифікаційний код 41084239) 20 000 грн загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 26 153, 85 грн загального залишку заборгованості за процентами, 1 000 грн загального залишку заборгованості за комісією та 2147, 20 грн витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко