ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023м. ХарківСправа № 922/2210/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

при секретарі судового засідання Іванії К.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (АТ КБ "ПриватБанк"; місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; )
до 1) Фізичної особи-підприємця Худакормова Юрія Юрійовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 2) Фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 )
про стягнення 411 664,06 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача 1 - не з`явився;

відповідача 2 - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення солідарно з Фізичної особи-підприємця Худакормова Юрія Юрійовича (відповідач 1) та Фізичної особи ОСОБА_1 (відповідач 2) заборгованості за Кредитним договором № -КД-1 від 23 січня 2020 року в розмірі 411 664,06 грн., в т.ч.: 344 318,33 грн. - заборгованість за кредитом; 67 345,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Підставою позову позивач визначив неналежне виконання відповідачем 1 зобов`язань в частині повернення кредитних коштів, за виконання яких поручився відповідач 2, уклавши з АТ КБ "ПриватБанк" Договір поруки № -ДП-1/2 від 23 січня 2020 року.

Також АТ КБ "ПриватБанк" просить суд покласти на відповідачів витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 174,96 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.06.2023 року позовну заяву АТ КБ "ПриватБанк" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2210/23, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26 червня 2023 року об 11:40 годині.

Господарським судом перевірено місцезнаходження відповідачів. У відповідності до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою 1-го відповідача є: 61016, Харківська обл., м.Харків, вул. Курилівська, буд.73А. Дана адреса зазначена позивачем і у позовній заяві, як адреса реєстрації. На вказану адресу першому відповідачу направлялися копії ухвал суду у справі №922/2210/23, дані ухвали були повернуті до суду у зв`язку із відсутністю адресата.

Ухвала суду, про відкриття провадження у справі направлена на адресу першого відповідача, яка зазначена позивачем в позові, як фактична адреса прорживання: АДРЕСА_2 , вручена першому відповідачу 24.06.2023, про що свідчить долучене до матеріалів справи повідомлення про вручення поштових відправлень (том 1, арк спр 173).

Водночас, відповідно до ч.8 ст.176 ГПК України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно відповіді №91433 від 29.05.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру, відомостей щодо адреси реєстрації 2-го відповідача ОСОБА_1 немає, "за вказаними параметрами особу не знайдено".

З огляду на те, що 2-м відповідачем у позовній заяві вказано фізичну особу, яка не є підприємцем, суд, керуючись частиною шостою статті 176 Господарського процесуального кодексу України, звернувся до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області із запитом щодо доступу до персональних даних громадянина ОСОБА_1

13 червня 2023 року до суду надійшла відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Харківській області про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .

Поштова кореспонденція, скерована на адресу 2-го відповідача , повернулась до Господарського суду Харківської області з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України, судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Отже ухвала є судовим рішенням.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, Суд зазначає, що відповідачі мають доступ до судових рішень та мали можливість ознайомитись з ухвалами суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Крім того, відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, копія ухвали про відкриття провадження у справі є врученою першому відповідачу 28.06.23 та другому відповідачу 28.06.2023, а тому вони мали право подати відзив на позовну заяву не пізніше 13.07.2023. Однак відповідачі своїм правом на подання відзивів не скористались.

11.08.2023 від представника першого відповідача надійшла заява (вх.№ 21350, том 2, арк.спр. 11), в якій останній просить суд долучити до матеріалів справи копію проєкту мирової угоди, направленої першим відповідачем на адресу позивача. Надані документи долучені судом до матеріалів справи та прийняті до розгляду, про що зазначено в протоколі підготовчого засідання від 28.08.23.

Розгляд справи № 922/2210/23 в підготовчому засіданні неодноразово відкладався задля забезпечення принципу змагальності та реалізації прав сторін на повне та об`єктивне встановлення всіх обставин. Також ухвалою суду від 26.06.2023 строк підготовчого провадження було продовжено на 30 днів - до 12 вересня 2023 року.

Відповідачі, разом з тим, наданими їм процесуальними правами не скористалися, відзивів (запереченнь) на позовну заяву до суду не подали.

За результатами підготовчого засідання 11.09.2023 судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу № 922/2210/23 до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 25 вересня 2023 року, на підставі частини другої статті 185, частини першої статті 195 Господарського процесуального кодексу України.

В судове засідання 25.09.2023 представники сторін не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Суд з азначає, що позивач та перший відповідач повідомлені про час і місце розгляду справи по суті особисто під час участі в підотовчому судовому засіданні 11.09.2023, за результатами якого підготовче провадження закрито і справу призначено до розгляду по суті на 25.09.23.

Другий відповідач про закриття підготовчого провадження та про розгляд справи по суті повідомлений шляхом направлення на його адресу ухвали повідомлення. Дана ухвала повернута на адресу суду з довідкою Укрпошти від 20.09.23 про невручення поштового відправлення у зв`язку з відсутністю адресату.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про повідомлення відповідачів про дату, час та місце розгляду справи, а також надання відповідачам достатньо часу для реалізації ним процесуальних прав передбачених ГПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин та враховуючи належне повідомлення позивача та відповідачів про дату, час та місце розгляду справи, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутністю представників позивача та відповідачів за наявними матеріалами.

Перший відповідач, в свою чергу, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату (вх.№25780 від 25.09.2023), в якому зазначив, що між позивачем та відповідачем триває процедура врегулювання спору мирним шляхом. 20.09.2023 позивачем складений акт обстеження об`єкту іпотеки.

З приводу даної заяви, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ч.2.ст 192 ГПК України, сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. В тому числі і на стадії виконання рішення суду.

Зважаючи на те, що в ході розгляду справи судом було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст.42 ГПК України, та беручи до уваги відсутність заяв від позивача щодо проведення врегулювання спору мирним шляхом та у зв`язку з цим про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання першого відповідача про відкладення розгляду справи та вважає за можливе розглянути справу по суті в судовому засіданні 25.09.2023 року.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

23.01.2020 року між АТ КБ "ПриватБанк" (позивач) та фізичною особою-підприємцем Худакормовим Юрієм Юрійовичем (1-й відповідач) укладено Кредитний договір №-КД-1 (надалі - Договір).

Пунктом А.1, А.2 Кредитного договору передбачено вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія. Надається у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в формі одноразового надання повної суми кредитного ліміту. Ліміт цього договору складає 504 250,00 грн. у тому числі на наступні цілі: у розмірі 500 000,00 грн. ремонт приміщення м. Харків, вул. Юр`ївська, 17 та закупівля обладнання згідно кошторису; у розмірі 4250,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п. п. 2.1.5, 2.2.12 цього договору.

Відповідно до пункту А.3 Кредитного договору термін повернення кредиту - 22.01.2025.

Пунктом А.4 Кредитного договору визначено рахунок для обслуговування кредиту №1500 (у гривні), отримувач: АТ КБ "Приватбанк", МФО 351533, код ЄДРПОУ (IBAN UA2141500).

Відповідно до пункту А.5 зобов`язання позичальника забезпечуються:

-договором іпотеки №-ДІ-1/1 від 23.01.2020 року;

-договором поруки №-ДП-1/1 від 23.01.2020 року;

-договором поруки №-ДП-1/2 від 23.01.2020 року. (а.с.21)

Відповідно до пункту А.6. Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 19 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Пунктом А. 6.1 Кредитного договору погоджено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.13 договору, банк за користування кредитом встановлює позичальнику проценти у розмірі 24% річних. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.13 договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до договору. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.13 договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі, зазначеному в пункті А.6. договору. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в пункті А.6. договору та дати початку її нарахування.

Згідно з пунктом А.7 Кредитного договору у випадку порушення позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 38% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом.

Умовами пункту А.8 Кредитного договору передбачено, що проценти, встановлені п.п. А.6., А.6.1. договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, починаючи з дати підписання цього Договору, відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору, якщо інше не передбачено п.7.3 цього договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2. договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до пункту 1.1 Кредитного договору банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1. цього договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2. цього договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2. цього договору, в терміни на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені договором терміни.

Підпунктом 2.2.6. пункту 2 Кредитного договору передбачено, що позичальник доручає банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту, зокрема з рахунків, для виконання зобов`язання з погашення кредиту, а також процентів за його користування:

№ НОМЕР_3 у гривні, отримувач: АТ КБ "Приватбанк", МФО 351533 (IBAN - НОМЕР_4 ), а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні, зокрема з наступних рахунків, для виконання зобов`язань з погашення винагороди, а також неустойки:

№9221 у гривні, отримувач АТ КБ "Приватбанк", МФО 351533 (IBAN - НОМЕР_4 ), у межах сум, що підлягають сплаті банку за цим договором, при настанні термінів платежів (здійснювати договірне списання). Списання грошових сум здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку, при цьому оформляється меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначаються номер, дата та посилання на пункт 2.2.6. цього договору.

Згідно з п.п.2.3.2 Договору при порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього Договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредиту, банк на свій розсуд, має право, зокрема, змінити умови цього Договору - зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим Договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому згідно зі ст.212, 611, 651 Цивільного кодексу України за зобов`язаннями, терміни яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату.

Відповідно до п.п.2.3.8 пункту 2 Кредитного договору банк, незалежно від настання термінів виконання зобов`язань позичальником за цим договором має право вимагати дострокового повернення суми кредиту, сплати процентів та винагород, при настанні умов, передбачених п.2.3.2. цього Договору та порушення позичальником вимог п.1.1. цього Договору.

Згідно з пунктом 6.1 Кредитного договору він вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами.

24.01.2020 позивачем на поточний рахунок відповідача-1 було перераховано кредитні кошти у розмірі 500 000,00 грн, що підтверджується копіями банківських виписок по рахунку.

Крім того, 08.07.2022 року позивач та 1-й відповідач уклали договір про внесення змін до кредитного договору №-КД-1 від 23.01.2020, відповідно до якого відповідач-1 підтвердив свої зобов`язання перед банком щодо погашення заборгованості за договором, яка складається з: суми неповернутого кредиту - 344 318,33 грн.; суми нарахованих до 07.07.2022 року та не сплачених позичальником процентів за користування кредитом - 29 768,13 грн. (а.с.29)

Погашення позичальником заборгованості за договором, розмір якої визначено згідно п.п.1).п.1. цього договору про внесення змін, здійснюється наступним чином:

повернення кредиту (погашення заборгованості за кредитом), а також погашення заборгованості за нарахованим та несплаченим процентами за користування кредитом, здійснюється в строки/терміни встановлені в графіку погашення заборгованості, що наведений в Додатку №1 до цього договору про внесення змін.

З моменту набрання чинності цього Договору про внесення змін проценти за користування кредитом нараховуються та сплачуються позичальником в розмірі та на умовах, як це визначено договором, з урахуванням зміни його умов, що внесені цим договором про внесення змін (п.п.3, пункту 1 Договору про внесення змін)

Сторони дійшли згоди, що від моменту набрання чинності цим Договором про внесення змін подальше надання Банком кредиту (траншів кредиту) позичальнику не здійснюється (п.п.4 пункту 1 Договору про внесенння змін)

З наявних у справі копій виписок по рахунку, а також з доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість відповідача-1 перед позивачем за Кредитним договором станом на 07.04.2023 року становить 411 664,06 грн., та складається з : 344 318,33 грн - заборгованість за кредитом; 67 345,73 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом.

За твердженням позивача, відповідач-1 порушив свої зобов`язання за Кредитним договором, припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені графіком платежів.

Крім того, 23 січня 2020 року між Акціонерним товариством Комерційний Банк "ПриватБанк", як кредитором, та фізичною особою ОСОБА_1 , як поручителем, укладено Договір поруки № -ДП-1/2 (надалі - Договір поруки), за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання першим відповідачем зобов`язань за Кредитним договором № -КД-1 від 23.01.2020. (а.с.134).

Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту,процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків (п.1.2).

Відповідно до п.1.5 Договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за Кредитним договором, боржик і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно з п.2.1.2. Договору поруки у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед кредитором як солідарний боржник у випадку невиконання боржником зобов`язань за Кредитним договором, незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Відповідно до п.4.1.Договору поруки порука за цим договором припиняється через 15 років після укладення цього договору.

08.07.2022 року позивач та 2-й відповідач уклали договір про внесення змін до договору поруки № -ДП-1/2 від 23.01.2020 року, відповідно до якого 2-й відповідач засвідчив, що він ознайомлений з умовами та змістом Кредитного договору та договорів , що забезпечують його виконання, а також з усіма змінами та доповненнями до Кредитного договору, в тому числі згідно договору про внесення змін від 08.07.2022 до Кредитного договору, і заперечень щодо них не має.

Враховуючи невиконання першим відповідачем своїх зобов`язань за Кредитним договором, та з урахуванням вищевказаних умов Договору поруки, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно 344 318,33 грн. заборгованості за тілом кредиту, 67 345,73грн. заборгованості за процентами.

Вирішуючи питання про правомірність та обґрунтованість заявлених в межах даної справи позовних вимог, суд виходить із наступного.

Статтею 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, статтею 629 ЦК зазначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що позивач на виконання умов Кредитного договору перерахував на поточний рахунок 1-го відповідача кредитні кошти у розмірі 500 000,00 грн., однак перший відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання, припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені графіком платежів. Заборгованість першого відповідача згідно умов Кредитного договору станом на 07.04.2023 становить 411 664,06 грн., з яких: 344 318,33 грн. заборгованості за тілом кредиту, 67 345,73 грн. заборгованості за процентами.

У розрізі спірних правовідносин, суд враховує правову позицію, що викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18, згідно якої банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а отже є належними доказами надання позичальнику кредитних коштів.

Таким чином, Банк виконав свої зобов`язання, надавши Відповідачу-1 кредитні кошти у порядку, сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Першим відповідачем не надано суду та в матеріалах справи відсутні докази своєчасного та повного повернення вищевказаних сум кредитних коштів та процентів за Кредитним договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У зв`язку з цим, суд вважає позовні вимоги до 1-го відповідача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Згідно статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до статті 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлено вище, між Банком (Кредитор) та фізичною особою ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач-2), як поручителем, укладено Договір поруки № -ДП-1/2 (надалі - Договір поруки), за умовами якого поручитель поручився перед кредитором за виконання першим відповідачем зобов`язань за Кредитним договором № -КД-1 від 23.01.2020.

Отже, другий відповідач поручився за належне виконання першим відповідачем зобов`язань за Кредитним договором та несе солідарну відповідальність за зобов`язаннями, які виникли на підставі Кредитного договору разом з першим відповідачем.

Стаття 543 ЦК України передбачає, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Таким чином, при солідарному обов`язку кредиторові надається право за своїм розсудом вимагати виконання зобов`язання в повному обсязі або частково від усіх боржників разом або від кожного окремо. Пред`явивши вимогу до одного із солідарних боржників і не одержавши задоволення, кредитор має право пред`явити вимогу до іншого солідарного боржника.

Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Як вище встановлено, відповідно до п.2.1.2. Договору поруки у випадку невиконання Боржником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п. 1.1. цього Договору. Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє права Кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, незалежно від факту направлення чи ненаправлення Кредитором Поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Отже за умовами Договору поруки відповідач-2 (Поручитель) відповідає перед позивачем (Кредитором) як солідарний Боржник у випадку невиконання відповідачем-1 (Боржником) зобов`язань за Кредитним договором.

В даному випадку позивач пред`явив вимогу (позов до суду подано 26.05.2023) до відповідача-2 про погашення заборгованості за Кредитним Договором та Договором поруки.

За змістом частини 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

За своєю правовою природою строк, передбачений частиною четвертою статті 559 ЦК України, є преклюзивним (припиняючим), і його закінчення є підставою для припинення поруки.

Згідно з п. 4.1. Договору поруки сторони взаємно домовились, що порука за цим Договором припиняється через 15 (п`ятнадцять) років після укладення цього Договору. У випадку виконання Боржником та/або поручителем всіх зобов`язань за Кредитним договором цей Договір припиняє свою дію.

В даному випадку Договір поруки не припинено.

Враховуючи умови договору поруки, наведені вище приписи законодавства та встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку, що у другого відповідача виник солідарний обов`язок сплатити заборгованість з повернення кредитних коштів в розмірі 411 664,06 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 344 318,33 грн. та заборгованість за процентами у розмірі 67 345,73 грн.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

З огляду на викладене та на те, що відповідачами у встановленому законом порядку відзив на позов не надано, позовні вимоги позивача не спростовано, суд вважає позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за Кредитним договом №-КД-1 від 23.01.2020 року у розмірі 411 664,06 грн: 344 318,33 грн. та відсотки за користування кредитом у розмірі 67 345,73 грн.. є обґрунтованими, доведеними документально матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів.

У ч. 3 п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", роз`яснено, якщо пропорції задоволення позовних вимог точно визначити неможливо (зокрема, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Ураховуючи викладене та те, що позов задоволено повністю, витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на відповідачів порівну, а саме по 3087,48 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 6, 11, 526, 530, 541, 546, 553, 554, 559, 1049, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Фізичної особи-підприємця Худакормова Юрія Юрійовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) та Фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, код 14360570) заборгованість за Кредитним договором № -КД-1 від 23 січня 2020 року в розмірі 411 664,06 грн.( в т.ч.: 344 318,33 грн. - заборгованість за кредитом; 67 345,73 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом).

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Худакормова Юрія Юрійовича (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" ( місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ) 3087,48 грн. судового збору.

Стягнути з Фізичної особи ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" ( місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; ) 3087,48 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "05" жовтня 2023 р.

Суддя В.В. Рильова

Справа № 922/2210/23