ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2023 року м.Дніпро Справа № 912/903/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Верхогляд Т.А., Чус О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Комунального підприємства Регіональна інформаційно-поліграфічна агенція Кіровоградської обласної ради на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 28.06.2023 (суддя Закурін М.К., повний текст якого підписаний 28.06.2023) у справі № 912/903/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України

до Комунального підприємства Регіональна інформаційно-поліграфічна агенція Кіровоградської обласної ради

про стягнення 198920,89 грн,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області звернулося ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України звернулося із позовом до КП Регіональна інформаційно-поліграфічна агенція Кіровоградської обласної ради про стягнення 198920,89 грн за договором постачання природного газу № 101/ПГ-1125-К від 01.12.2020, з яких 137195,90 грн основної заборгованості, 24662,51 грн пені, 4371,91 грн річних та 32690,57 грн інфляційних, 2983,82 грн сплаченого судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язання з своєчасної та повної оплати вартості поставленого природного газу, відповідно до договору постачання природного газу № 101/ПГ-1125- від 01.12.2020.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 28.06.2023 у справі № 912/903/23 позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства Регіональна інформаційно-поліграфічна агенція Кіровоградської обласної ради м. Кропивницький на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України м. Київ 137195,90 грн основної заборгованості, 24 662,51 грн пені, 4 371,91 грн річних, 32 690,57 грн інфляційних та 2 983,82 грн компенсації по сплаті судового збору.

Не погодившись із зазначеним рішенням в частині стягнення пені, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Комунальне підприємство Регіональна інформаційно-поліграфічна агенція Кіровоградської обласної ради та просить змінити оскаржуване рішення у частині стягнення з відповідача пені, зменшивши її розмір на 70% та стягнути на користь позивача 7398,75 грн. пені.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, зокрема вказує наступне:

- Комунальне підприємство «Регіональна Інформаційно-поліграфічна агенція» Кіровоградської обласної ради» є комунальним підприємством обласної ради. У зв`язку із введенням на території України воєнного стану попит на продукцію, яку виготовляє підприємство знизився, зменшились доходи підприємства, через що виникли труднощі у своєчасному виконанні договірних зобов`язань за договором постачання природного газу; торговельні мережі -контрагенти відповідача втратили можливість своєчасного розрахунку за поставлений товар;

- позивач, в супереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, не надав суду доказів понесених ним збитків за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу відповідача безпідставною, посилаючись при цьому на те, що сума зобов`язання відповідача з оплати поставленого газу дорівнює 271 235,85 грн, тоді як розмір заборгованості - 137 195, 90 грн (тобто, відповідач недоплатив позивачу більше половини від загальної вартості поставленого газу), а сума пені, нарахована відповідно до договору, становить 24 662,51 грн, що складає менше 18% від суми заборгованості. Це означає, що вартість газу, з оплати якого відповідачем прострочено оплату, фактично збільшиться для Відповідача не більш як на 18%, в той же час, відповідач ще й просить зменшити розмір пені до 5,4%, що на думку позивача повністю спростовує інститут відповідальності за невиконання або несвоєчасне виконання зобов`язань, що може й надалі мати негативні наслідки й для інших контрагентів відповідача.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Чус О.В., Дармін М.О.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства Регіональна інформаційно-поліграфічна агенція Кіровоградської обласної ради на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 28.06.2023 у справі №912/903/23; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

06.10.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №912/903/23 у зв`язку з відпусткою судді Дарміна М.О.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2023, справу №903/23 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Чус О.В., Верхогляд Т.А.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції у даній справі лише в частині стягнення пені, суд апеляційної інстанції відповідно до встановлених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України меж апеляційного перегляду переглядає законність та обґрунтованість цього рішення лише в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та зазначає при цьому наступне.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

01.12.2020 між ТОВ Газопостачальна компанія Нафтогаз України ( Постачальник) та КП Регіональна інформаційно-поліграфічна агенція Кіровоградської обласної ради (Споживач) укладено договір про постачання природного газу № 101/ПГ-1125-К , відповідно до умов якого, Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору (пункт 1.1).

На виконання умов Договору, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 271235, 85 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природною газу, копії яких додано до матеріалів справи.

Відповідно до пунктів 3.7, 3.9 Договору, оплата здійснюється Споживачем за рахунок Постачальника у строк: 100 % суми платежу за газ до 30 числа газового місяця, що передує розрахунковому періоду.

Остаточний розрахунок по оплаті вартості фактично поставленого газу здійснюється до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, в порушення умов договору, відповідач здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі оплату поставленого за Договором природного газу, існує прострочений основний борг на суму 137195,90 грн.

У зв`язку з порушенням строків здійснення оплаті вартості фактично поставленого газу, позивачем нараховано 24662,51 грн пені, 4371,91 грн річних та 32690,57 грн інфляційних.

Згідно з апеляційною скаргою, відповідач не заперечує наявність у нього заборгованості, правильність нарахування пені, штрафу, трьох процентів річних та інфляційних втрат, рішення господарського суду оскаржується у зв`язку з обставинами, які є на думку скаржника, є підставою для зменшення розміру пені на 70 %.

За приписами ч. 1 ст. 233 ГК України, суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. В даному випадку береться до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зазначена норма ГК України кореспондується з ч. 3 ст. 551 ЦК України, згідно якої розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обставин справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. У той же час Верховний Суд зауважує, що суд може вирішити питання про зменшення розміру штрафних санкцій, процентів річних і за власною ініціативою, а не тільки за клопотанням заінтересованої особи. Зменшення розміру штрафу, пені, річних відсотків є правом суду і може бути реалізоване ним у конкретному випадку за наслідками оцінки обставин справи, наведених учасниками справи обґрунтувань та дослідження доказів (правовий висновок викладений Верховним судом у постанові від 16.06.2021р. у справі №915/2222/19).

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам (наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків), поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі №905/1005/18, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Зменшення заявлених штрафних санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань кореспондується із обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно зі статтею 74 ГПК України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту на підставі належних і допустимих доказів.

Приймаючи рішення про зменшення неустойки, суд також повинен виходити із того, що одним із завдань неустойки є стимулювання належного виконання договірних зобов`язань і вона має обов`язковий для учасників правовідносин характер.

У даній справі, скаржник не навів виняткових обставин, які б слугували підставою для зменшення пені і штрафу та не надав будь-яких доказів на підтвердження відповідних обставин, суд також таких обставин не знайшов.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції відповідач не заявляв відповідних заяв/ клопотань щодо такого зменшення.

Так, звертаючись з апеляційною скаргою про зменшення розміру пені відповідач вказує на те, що: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану попит на продукцію, яку виготовляє підприємство знизився, зменшились доходи підприємства; позивач же не надав суду доказів понесених ним збитків за несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язань за договором.

З приводу цього суд зазначає, що як відповідач, так і позивач під час воєнного стану в Україні знаходяться в однакових умовах, отже, несприятливі обставини, пов`язані з військовою агресію Російської Федерації проти України настали не тільки для відповідача, але й для позивача.

Всі суб`єкти підприємницької діяльності, підприємства, установи та організації України знаходяться в рівних умовах та здійснюють свою господарську діяльність в однаковому несприятливому економічному становищі та повинні вживати усіх заходів, необхідних для належного виконання зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, відповідачем не доведено, що саме введення воєнного стану призвело до неможливості виконання ним зобов`язань за спірним договором.

Відповідно до частини 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Вказане вище спростовує доводи апеляційної скарги.

Інших належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі, відповідач не надав.

З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Кіровоградської області від 28.06.2023 у справі № 912/903/23 відсутні.

Згідно зі ст. 129 ГПК України, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 4475,73грн. слід покласти на апелянта.

Оскільки загальна ціна позову становить 198920,89 грн. тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п.1 ч.5 ст.12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Регіональна інформаційно-поліграфічна агенція Кіровоградської обласної ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 28.06.2023 у справі № 912/903/23 залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги на рішення суду покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 06.10.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя О.В. Чус