ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/534/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянув матеріали справи

за позовом Державного підприємства спеціалізованого зв`язку, м. Київ

до відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, м. Ужгород

про стягнення заборгованості

За участю представників:

позивача: Пустовгар А.О., адвокат, ордер серії АН №1231459 від 01.06.2023 (в режимі відеоконференції);

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство спеціалізованого зв`язку звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області 141 983,00 грн боргу за надані послуги поштового зв`язку спеціального призначення за період грудень 2022 року, лютий-березень 2023 року, 3165,37 грн інфляційних втрат, 1455,00 грн 3% річних, 48,50 грн 0,1% пені та 13 575,45 грн 7% пені, посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договорами про надання послуг поштового зв`язку спеціального призначення № 10/759 від 23.12.2022 та №10/114 від 16.02.2023.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/534/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.06.2023.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 19.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи, встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору, заяв із обґрунтуванням заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Надалі, з огляду на подане позивачем клопотання про розгляд справи в судовому засіданні, беручи до уваги заперечення щодо позову наведені у відзиві, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, судом згідно з ухвалою від 31.07.2023 призначено на 14.09.2023 судове засідання у цій справі, про яке повідомлено учасників процесу.

В судовому засіданні 14.09.2023 за участю представників сторін оголошувалася перерва до 05.10.2023 для надання можливості учасникам справи надати суду докази на підтвердження отримання відповідачем рахунків на оплату послуг поштового зв`язку спеціального призначення за період грудень 2022 року та лютий-березень 2023 року.

Окрім того, протокольною ухвалою суду від 14.09.2023 судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог від 13.09.2023, за змістом якої у зв`язку з погашенням відповідачем заборгованості за надані послуги поштового зв`язку спеціального призначення за період грудень 2022 року, лютий-березень 2023 року в сумі 141 983,00 грн Державне підприємство спеціалізованого зв`язку просить суд стягнути з відповідача 3165,37 грн інфляційних втрат, 1455,00 грн 3% річних, 48,50 грн 0,1% пені та 13 575,45 грн 7% пені.

Відтак, подальший розгляд справи здійснюється судом з урахуванням зменшених позовних вимог та, відповідно, не підлягає до задоволення подане Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області клопотання від 04.07.2023 №526/106/11-2023 про закриття провадження у справі, позаяк предметом спору згідно з зменшеними позовними вимогами залишилися лише інфляційні втрати, відсотки річні, пеня та штраф, доказів сплати яких в добровільному порядку відповідачем суду не надано.

До початку судового засідання 05.10.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява від 28.09.2023 №15-10/1383 про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивачем збільшено період нарахування відсотків річних та інфляційних нарахувань та, відтак, позивач просить суд стягнути з відповідача 5736,02 грн інфляційних втрат, 1791,00 грн 3% річних, 65,34 грн 0,1% пені та 13 575,45 грн 7% штрафу.

Розглядаючи подану заяву, суд враховує наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 46 ГПК України, позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

З урахуванням наведеного, позивач в порядку п. 2 ч. 2 ст. 46, ч. 2 ст. 252 ГПК України не позбавлений був права подати заяву про збільшення позовних вимог до початку першого судового засідання, тобто не пізніше 14 вересня 2023 року.

Однак заяву від 28.09.2023 №15-10/1383 про збільшення розміру позовних вимог позивач подав 28.09.2023, тобто з пропуском встановленого на те законом процесуального строку.

Статтею 118 ГПК України визначено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на наведене, зважаючи на імперативні приписи процесуального закону щодо строків подання заяв з процесуальних питань, суд на підставі приписів ч. 2 ст. 118 ГПК України залишає без розгляду заяву позивача від 28.09.2023 №15-10/1383 про збільшення розміру позовних вимог.

В судовому засіданні 05.10.2023 представник позивача підтримує позовні вимоги з визначених в позовній заяві підстав.

Відповідач в судове засідання 05.10.2023 не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить підпис представника відповідача про ознайомлення з оголошенням в судовому засіданні 14.09.2023 перерви до 05.10.2023 року.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України ( надалі ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Згідно приписів ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому відповідно до ст. 202 ГПК України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, з огляду на необхідність розгляду даного спору в межах розумного строку, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки наявних в матеріалах справи доказів.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості наданих позивачем послуг поштового зв`язку спеціального призначення за період грудень 2022 року, лютий-березень 2023 року за Договорами про надання послуг поштового зв`язку спеціального призначення № 10/759 від 23.12.2022 та №10/114 від 16.02.2023 у зв`язку з чим за несвоєчасну оплату Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області вартості наданих послуг позивачем нараховано 3165,37 грн інфляційних втрат, 1455,00 грн 3% річних, 48,50 грн 0,1% пені та 13 575,45 грн 7% пені, стягнення яких з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог є предметом розгляду в даній справі.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відповідач згідно з відзивом на позовну заяву від 04.07.2023 №527/106/11-2023 заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що умови Договорів про надання послуг поштового зв`язку спеціального призначення № 10/759 від 23.12.2022 та №10/114 від 16.02.2023 в частині оплати відповідачем вартості послуг спецзв`язку були виконані ще до початку подання даного позову до суду.

Повідомляє при цьому, що 20.06.2023 між сторонами у справі укладено новий Договір про надання послуг поштового зв`язку спеціального призначення №10/448, відповідно до п. 6.1. якого сторони поширили його дію на правовідносини, що виникли між ними з 01.02.2023, тобто позовні вимоги ґрунтуються на неналежній правовій підставі, - Договорах № 10/759 від 23.12.2022 та №10/114 від 16.02.2023.

Зазначає, що погашення заборгованості відбувається відповідачем поступово залежно від фінансування зобов`язань, а спірний період лютий-березень 2023 року охоплюється умовами Договору №10/448 від 20.06.2023, який не є предметом розгляду в даній справі.

Відповідь на відзив.

Позивач у відповіді на відзив від 24.07.2023 №15-09/1014 відхиляє аргументи відповідача, що викладені у відзиві на позов, зазначаючи, що послуги поштового зв`язку спеціального призначення в лютому-березні 2023 відповідачу надавалися на підставі Договору №10/14 від 16.02.2023, що прямо зазначено в підписаних сторонами Актах про виконання послуг спецзв`язку в означений період.

Заперечення.

Відповідачем не подано суду заперечення відповідно до ст. 167 ГПК України.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

23 грудня 2022 року між Державним підприємством спеціального зв`язку, в особі Закарпатського обласного вузла спеціального зв`язку, як Виконавцем та Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області, як Відправником укладено договір №10/759 про надання послуг поштового зв`язку спеціального призначення (надалі Договір №10/759), предметом якого відповідно до його п. 1.1. є надання Виконавцем Відправнику послуг поштового зв`язку спеціального призначення "Поштові та кур`єрські послуги" пересилання спеціальних відправлень, які відповідають вимогам спеціального зв`язку, а Відправник сплачує Виконавцю вартість таких послуг.

За умовами п. 2.1 Договору №10/759 Виконавець зобов`язується приймати від Відправника в приміщенні спецзв`язку відправлення, які відповідають вимогам спеціального зв`язку та забезпечити пересилання цих відправлень до адресатів в терміни, згідно Переліку приймання відправлень спеціального зв`язку за класами, розміщеному на офіційній веб-сторінці Виконавця: www.dpsz.ua.

За послуги Виконавця по забезпеченню умов даного Договору Відправником сплачуються кошти згідно діючих тарифів на послуги поштового зв`язку спеціального призначення на день надання послуги, інформація про які розміщена на офіційній веб-сторінці Виконавця: www.dpsz.ua (п.3.1 Договору №10/759).

Відповідно до п. 3.2. Договору №10/759 акт на виконання послуг спецзв`язку надається Відправнику в приміщенні спецзв`язку протягом 2-х робочих днів по закінченню кожного місяця та відповідний рахунок на оплату.

Відправник здійснює оплату за послуги Виконавця протягом п`яти банківських днів з моменту отримання рахунку та акту на виконання послуг спецзв`язку.

Згідно з п.3.4 Договору №10/759 при прийманні відправлень Виконавець видає Відправнику квитанцію, де вказується сума послуг, сума ПДВ, загальна сума наданих послуг.

Відправник має право не підписувати Акт про виконання послуг спецзв`язку у випадку порушення Виконавцем умов Договору, про що Відправник повинен письмово повідомити Виконавця протягом 3 (трьох) робочих днів.

У разі не підписання Відправником акту про виконання послуг спецзв`язку протягом 5-ти днів від дати його отримання та ненадходження, зазначеного в цьому пункті повідомлення, послуги вважаються наданими Виконавцем належним чином, якісно та прийнятими Відправником у повному обсязі (п.3.5 Договору №10/759).

За змістом п. 3.7. Договору №10/759 орієнтовна вартість послуг за цим Договором на 2022 рік складає 165 814,20 грн (з ПДВ).

Пунктом 6.1 Договору №10/759 передбачено, що відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України умови цього Договору поширюються на взаємовідносини сторін, що виникли з вересня 2022 року (у тому числі щодо оплати послуг Виконавця, отриманих Відправником з вересня 2022 року).

Договір набуває чинності з дати підписання і діє до 31.12.2022 (п.7.1 Договору №10/759).

Також, судом встановлено, що 16 лютого 2023 року між Державним підприємством спеціального зв`язку, в особі Закарпатського обласного вузла спеціального зв`язку, як Виконавцем та Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області, як Відправником укладено договір №10/114 про надання послуг поштового зв`язку спеціального призначення (надалі Договір №10/114), умови п.п. 1.1., 2.1., 3.1.-3.5. якого ідентичні встановленим вище умовам п.п. 1.1., 2.1., 3.1.-3.5. Договору №10/759.

За змістом п. 3.7. Договору №10/114 орієнтовна вартість послуг за цим Договором на 2023 рік складає 106 900,00 грн (з ПДВ).

Пунктом 6.1 Договору №10/114 передбачено, що відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України умови цього Договору поширюються на взаємовідносини сторін, що виникли з 01 січня 2023 року (у тому числі щодо оплати послуг Виконавця, отриманих Відправником з 01 січня 2023 року).

Договір набуває чинності з дати підписання і діє до 31.12.2023 (п.7.1 Договору №10/114).

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договорів №10/759 та №10/114 позивачем, як Виконавцем, в грудні 2022 року та в лютому-березні 2023 року надано відповідачу, як Відправнику визначені в Договорах послуги спецзв`язку на загальну суму 193 935,00 грн, що підтверджується підписаними сторонами актами на виконання послуг спецзв`язку за грудень 2022 року (на суму 59 556,00 грн), за лютий 2023 року (на суму 64 566,00 грн), за березень 2023 року (на суму 69 813,00 грн), журналами-ордерами та відомостями по рахунку 36.1. за грудень 2022 року, лютий та березень 2023 року та не заперечено відповідачем у справі.

На виконання умов п.п. 3.2.-3.6 Договорів №10/759 та №10/114 позивачем виставлено відповідачу рахунки за послуги спеціального зв`язку №ЗВ-00535 за грудень 2022 (на суму 59 556,00 грн), №ЗВ-00082 за лютий 2023 року (на суму 64 566,00 грн) та №ЗВ-00132 за березень 2023 (на суму 69 813,00 грн).

Означені рахунки за грудень 2022 року, лютий та березень 2023 року вручені відповідно до п. 3.2. Договорів №10/759 та №10/114 представнику відповідача 06.01.2023, 06.03.2023 та 06.04.2023, що підтверджується реєстрами №1 форми 5 від 06.01.2023, 06.03.2023 та 06.04.2023.

Позивач в позовній заяві стверджував, що відповідачем неналежно та всупереч встановлених в п. 3.2. Договорів №10/759 та №10/114 строків здійснювалася сплата наданих позивачем послуг спецзв`язку в грудні 2022 року, лютому та березні 2023 року, та було здійснено лише часткову оплату вартості послуг на суму 51 592,00 грн (інформаційне повідомлення про зарахування грошових коштів АТ «Перший український міжнародний банк» від 24.05.2023), у зв`язку з чим на час подання позову заборгованість Головного управління Національної поліції в Закарпатській області становила 141 983,00 грн.

В той же час, як вбачається з наданих сторонами документів, зокрема банківської виписки по розрахунковому рахунку позивача за 08.07.2023, відповідачем 08.07.2023 здійснено повне погашення наявної перед позивачем заборгованості в сумі 141 983,00 грн, у зв`язку з чим позивачем в даній справі було подано заяву про зменшення позовних вимог від 13.09.2023, яка була прийнята судом, про що зазначено у вступній частині даного рішення суду

При цьому, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за Договорами №10/759 та №10/114 в частині своєчасної оплати вартості наданих послуг позивачем нараховано 3165,37 грн інфляційних втрат, 1455,00 грн 3% річних, 48,50 грн 0,1% пені та 13 575,45 грн 7% пені, стягнення яких з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог є предметом розгляду в даній справі.

Судом також встановлено, що 20 червня 2023 року між Державним підприємством спеціального зв`язку, в особі Закарпатського обласного вузла спеціального зв`язку, як Виконавцем та Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області, як Відправником укладено договір №10/448 про надання послуг поштового зв`язку спеціального призначення (надалі Договір №10/448), умови п.п. 1.1., 2.1., 3.1.-3.5. якого ідентичні встановленим вище умовам п.п. 1.1., 2.1., 3.1.-3.5. Договорам №10/759 та №10/114.

За змістом п. 3.7. Договору №10/448 орієнтовна вартість послуг за цим Договором на 2023 рік складає 300 000,00 грн (з ПДВ).

Пунктом 6.1 Договору №10/448 передбачено, що відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України умови цього Договору поширюються на взаємовідносини сторін, що виникли з 01 лютого 2023 року (у тому числі щодо оплати послуг Виконавця, отриманих Відправником з 01 лютого 2023 року).

Договір набуває чинності з дати підписання і діє до 31.12.2023 (п.7.1 Договору №10/114).

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

За положеннями ч. 1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Аналогічні за змістом норми містяться і в ст.ст.509,526 Цивільного кодексу України.

До вимог господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з врахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За своїм змістом та правовою природою укладений між сторонами правочин є договором про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В даному випадку судом встановлено, що укладені між сторонами Договори недійсними судом не визнавалися, у встановленому Законом порядку сторонами змінені чи розірвані не були, а відтак підлягають до виконання сторонами на визначених ними умовах.

Як встановлено судом, факт виконання позивачем робіт за Договорами №10/759 та №10/114 в грудні 2022 року та в лютому-березні 2023 року на загальну суму 193 935,00 грн підтверджується підписаними сторонами Актами на виконання послуг спецзв`язку за грудень 2022 року, за лютий 2023 року, за березень 2023 року, журналами-ордерами та відомостями по рахунку 36.1. за грудень 2022 року, лютий та березень 2023 року.

Неналежними в цьому контексті вважаються заперечення відповідача з посиланням на невідповідну підставу заявленого позову та з зазначенням, що в період лютий-березень 2023 року послуги надавалися на підставі Договору №10/448, позаяк Акти на виконання послуг спецзв`язку за лютий 2023 року та за березень 2023 року містять чітку підставу надання послуг Договір №10/114 від 16.02.2023, неналежне виконання зобов`язань за яким є підставою заявленого в даній справі позову.

При цьому, за встановленими обставинами відповідачем у порушення умов Договорів №10/759 та №10/114 та норм чинного законодавства неналежним чином виконувалися взяті на себе зобов`язання з своєчасної оплати вартості наданих послуг спецзв`язку у встановлений в п. 3.2. Договорів строк, здійснивши часткову оплату послуг 24.05.2023 в сумі 51 592,00 грн та сплативши решту заборгованості за вказані місяці після подання даного позову до суду 08.07.2023.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

При цьому, приписи ч. 7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 ЦК України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо вимог про стягнення пені.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 4.4. Договорів №10/759 та №10/114 сторони погодили, що у разі порушення Відправником строків оплати, передбачених п.п. 3.2., 3.6. Договору, Відправник сплачує Виконавцю неустойку (пеню) в розмірі 0,1% відсотка вартості послуг з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення.

В той же час, відповідно до преамбули Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб`єктів переказу грошей через платіжні системи.

Згідно з ст. 1 вказаного Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»).

Таким чином, розмір пені у спірних правовідносинах відповідно до п. 4.4. Договорів №10/759 та №10/114 перевищує подвійну облікову ставку НБУ.

В той же час, як вбачається з наданого позивачем розрахунку суми пені, остання Державним підприємством спеціалізованого зв`язку обрахована за кожен місяць окремо в значно меншому розмірі ніж зазначена в п. 4.4. Договорів №10/759 та №10/114 ставка 0,1% за кожен день прострочення та розмір нарахованої пені в означений позивачем період не перевищує подвійної облікової ставки НБУ.

Разом з тим, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог при ухваленні рішення, а відтак підлягають до задоволення судом вимоги про стягнення з відповідача нарахованої позивачем по 30.05.2023 року пені в сумі 48,50 грн.

Щодо штрафу.

Відповідно до положень п. 4.4. Договорів №10/759 та №10/114 у випадку прострочення здійснення оплати понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

Визнаючись з підставністю позову в частині заявленого позивачем до стягнення штрафу в розмірі 13 575,45 грн, нарахованого за прострочення оплати послуг терміном більш як 30 календарних днів, суд враховує, що право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу та можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань надано сторонам частинами другою та четвертою статті 231 ГК України. В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, а також приписами статті 546 ЦК України та статті 231 ГК України.

При цьому, саме по собі зазначення в позовній заяві про стягнення 7% пені не має значення для кваліфікації такої штрафної санкції саме як штрафу, що прямо зазначено в п. 4.4. Договорів №10/759 та №10/114.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору.

Відповідна правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного Суду від 9 лютого 2018 року у справі № 911/2813/17, від 22 березня 2018 року у справі № 911/1351/17, від 17 травня 2018 року у справі № 910/6046/16, від 25 травня 2018 року у справі № 922/1720/17, від 9 липня 2018 року у справі № 903/647/17, від 8 серпня 2018 року у справі № 908/1843/17 та від 01 червня 2021 року в справі №910/12876/19.

Судом встановлено, що сторони договору, врегульовуючи між собою правовідносини щодо надання послуг, досягли згоди щодо умов Договору, тобто вільно, на власний розсуд визначили та погодили такі умови, підписавши Договори та передбачивши, окрім нарахування пені за прострочення оплати послуг відповідно до п. 4.4. Договорів №10/759 та №10/114, також і штраф у випадку, якщо термін прострочення оплати триває більше 30 календарних днів.

Доказів того, що під час укладення правочину сторони пропонували інші умови в частині відповідальності за порушення договірних зобов`язань надано не було, протоколу розбіжностей стосовно застосування до Відправника відповідальності у виді нарахування штрафних санкцій у разі порушення договірних зобов`язань сторони не склали, тож дійшли висновку про можливість стягнення і пені, і штрафу, вказавши про різні види відповідальності, передбачені умовами Договору.

З урахуванням викладеного, суд вважає правомірним та обґрунтованим нарахування Відповідачу згідно з п. 4.4. Договорів №10/759 та №10/114 13 575,45 грн штрафу за затримку оплати на строк більше 30 (тридцяти) календарних днів, а відтак позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення.

Щодо 3 % річних та втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно поданого Позивачем розрахунку, за неналежне виконання договірних умов позивачем окремо по кожному місяцю нараховано за період з 06.01.2023 по 30.05.2023 (по заборгованості грудня 2022 року), з 07.03.2023 по 30.05.2023 (по заборгованості лютого 2023 року) та з 07.04.2023 по 30.05.2023 (по заборгованості березня 2023 року) 3165,37 грн інфляційних втрат та 1455,00 грн 3% річних.

В той же час, як встановлено судом, відповідно до умов п. 3.2. Договорів №10/759 та №10/114 зобов`язання відповідача з оплати послуг повинно було бути виконано в строк 5 банківських днів з моменту отримання рахунків, а відтак, з урахуванням отримання відповідачем рахунків за грудень 2022 року, лютий та березень 2023 року - 06.01.2023, 06.03.2023 та 06.04.2023 відповідно, право нарахування штрафних санкцій, відсотків річних та інфляційних нарахувань в позивача виникає з 14.01.2023 (по заборгованості січня 2022 року), 14.03.2023 (по заборгованості лютого 2023 року) та з 14.04.2023 (по заборгованості березня 2023 року).

З урахуванням викладеного, здійснивши власний арифметичний розрахунок та беручи до увагу часткову оплату відповідачем вартості наданих послуг 24.05.2023 (що також невраховано в розрахунках позивача), суд вважає правомірним та обгрунтованим нарахування відповідачу 1260,23 грн - 3% річних, а вимоги в цій частині підлягають до задоволення судом як обґрунтовано заявлені та підтверджені належними і допустимими доказами.

В задоволенні вимог про стягнення з відповідача 194,77 грн 3% річних суд відмовляє, позаяк відсотки річні в цій частині невірно обраховані позивачем.

В той же час, здійснивши власний арифметичний розрахунок заявлених вимог в частині нарахованих втрат від інфляції, судом встановлено, що розмір інфляційних за означений позивачем період є більшим (3929,79 грн).

Разом з тим, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог при ухваленні рішення, а відтак підлягають до задоволення судом вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції в сумі 3165,37 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 42, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 118, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області (88000, м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, 13, ) на користь Державного підприємства спеціалізованого зв`язку (01032, м. Київ, пл. Вокзальна, 3, ) 48,50 грн (сорок вісім гривень 50 копійок) пені, 13 575,45 грн (тринадцять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять гривень 45 копійок) штрафу, 1260,23 грн (одну тисячу двісті шістдесят гривень 23 копійки) 3% річних, 3165,37 грн (три тисячі сто шістдесят п`ять гривень 37 копійок) втрат від інфляції та 2680,74 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят гривень 74 копійки) в повернення сплаченого судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 10 жовтня 2023 року.

Суддя Лучко Р.М.