ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"27" вересня 2023 р. Cправа № 902/838/23

Господарський суд Вінницької області у складу судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.

За участю представників сторін

позивача: Мельник С.І., ордер серії ВС №1171387 від 21.11.2022 (в режимі ВКЗ)

відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДТРЕЙДЕР" (вул. Ак. Лазаренка, 2, кв. 23, м. Львів, 79026)

до: Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" (вул. Промислова, 15, м. Гнівань, Тиврівський р-н, Вінницька обл., 23310)

про стягнення 81 840,00 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДТРЕЙДЕР" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" про стягнення 81 840,00 грн. заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором поставки №154-16/П-22 від 22.07.2022, в частині проведення оплат за отриманий товар.

Ухвалою суду від 22.06.2023 відкрито провадження у справі № 902/838/23 за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (без проведення судового засідання).

13.07.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти задоволення позову заперечує.

19.07.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив в якій останній спростовує твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.08.2023 перейдено до розгляду справи №902/838/23 за правилами загального позовного провадження, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання на 11.09.2023.

30.08.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника позивача №б/н від 29.08.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 31.08.2023 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні 11.09.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На визначену судом дату 11.09.2023 в судове засідання з`явився представник позивача який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За наслідками судового засідання, суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу для судового розгляду по суті на 27.09.2023 о 15:00 год., крім того, задовольнив усне клопотання представника позивача про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Враховуючи неявку у судове засідання представника відповідача, суд ухвалою від 12.09.2023 повідомив останнього про дату, час та місце наступного судового засідання у порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

На визначену судом дату 27.09.2023 в судове засідання з`явився представник позивача який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Відповідач правом участі свого представника в судовому засіданні не скористався, про розгляд справи повідомлений належним чином, що стверджується наявними в справі доказами.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 27.09.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

22 липня 2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДТРЕЙДЕР" (позивач, в договорі Постачальник) та Приватним акціонерним товариством "Гніванський завод спецзалізобетону" (в договорі Замовник) укладено договір поставки №154-16/П-22 (далі Договір), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Замовнику Товар, в асортименті, кількості та за цінами, які вказуються в Специфікації № 1 даного Договору, згідно замовлень Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти Товар належної якості та оплатити його вартість згідно умов даного Договору.

Найменування товару: скріплення проміжні пружні типу КГІП-5-К. Виробник товару: Товариство з обмеженою відповідальністю НВП "Корпорація КРТ" Львівська обл., м. Городок (п. 1.2. Договору).

Кількість та асортимент Товару визначається у Специфікації №1, яка є невід`ємною частиною Договору (п. 3.1. Договору).

Постачальник гарантує якість та надійність Товару, що постачається на протязі терміну, який передбачено законодавством України. При виявленні Товару, який не відповідає технічним умовам та стандартам, а також при виявленні дефектів в гарантійний термін, виклик представника Постачальника для складання акту є обов`язковим. Акт повинен бути складений у відповідності з вимогами Інструкції П-7. При відмові явки представника Постачальника, акт складається без нього і вважається дійсним. Термін усунення недоліків або заміни Товару в межах гарантійного терміну протягом 20 (двадцяти) робочих днів з моменту підписання Сторонами двостороннього рекламаційного акту та отримання Постачальником письмової вимоги Замовника. Постачальник усуває недоліки або проводить заміну Товару на якісний за свій рахунок (п. 4.1. - 4.3. Договору).

Постачальник здійснює поставку Товару автомобільним транспортом на склад Замовника (вул. Промислова, буд. 15, м. Гнівань, Вінницька обл., 23310), за власний рахунок. Поставка товару здійснюється протягом 15 (п`ятнадцяти) робочих днів, після одержання письмового замовлення Замовника, яке є підтвердженням готовності Замовника до прийому Товару. Датою поставки Товару та перехід права власності на нього вважається дата отримання, вказана в накладній, що оформлена на цей Товар (п. 5.1.-5.3. Договору).

Замовник оплачує Товар за ціною, вказаною у Специфікації № 1 до цього Договору, що являється невід`ємною частиною даного Договору і приймається Сторонами в національній валюті України - гривні. Ціна цього Договору може бути змінена за взаємною згодою Сторін відповідно до вимог чинного законодавства України в зв`язку зі зміною цін заводів-виробників, матеріалів, енергоносіїв, транспортних послуг, прийняттям нових нормативних актів і рішень уряду. Зміна ціни Товару та суми Договору здійснюється за взаємною згодою сторін в порядку, що узгоджується сторонами, та оформлюється шляхом підписання відповідної додаткової угоди до Договору, яка є невід`ємною частиною Договору. До узгодження змін цін відвантаження Товару не проводиться. Загальна сума даного Договору складає 3 623 280,00 коп. (три мільйона шістсот двадцять три тисячі вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок), в тому числі 20% ГІДВ - 603 880 грн. 00 коп. (шістсот три тисячі вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок) (п. 6.1.-6.3. Договору).

Замовник здійснює оплату по факту отримання Товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, протягом 10 (десяти) календарних днів, з моменту поставки Товару. Сторони зобов`язані підписати акт звірки по взаєморозрахункам на вимогу іншої Сторони протягом 5 (п`яти) календарних днів. За згодою Сторін можливі інші форми і порядок розрахунків, які оформляються додатковою угодою за підписом уповноважених осіб (п. 7.2.-7.4. Договору).

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення підписів печаткою Сторін та діє до 31.12.2022 року включно, а в частині розрахунків - до повного виконання. Закінчення Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії даного Договору (п. 15.2.-15.3. Договору).

Договір обопільно підписаний та скріплений печатками сторін.

Також, на виконання умов Договору між сторонами підписано та скріплено печатками сторін Специфікація №1 до Договору №154-16/П-22 від 22.07.2022, в якій зазначено найменування товару - Скріплення проміжні пружні типу КПП-5-К, кількість - 4 870, ціна за одиницю без ПДВ - 620,00, загальна вартість без ПДВ - 3 019 400,00 та з ПДВ - 3 623 280,00 грн.

25.07.2022 відповідач направив на адресу позивача лист (заявку) №517/16, в якій просить поставити згідно Договору №154-16/П-22 від 22.07.2022 скріплення проміжні пружні типу КПП-5-К в кількості 110 комплектів в липні 2022 року.

На виконання умов договору та заявки відповідача, позивач поставив відповідачу товар - Скріплення проміжні пружні типу КПП-5-К в кількості 110 компл. за одиницю без ПДВ - 620,00 грн, загальною вартістю 81 840,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №270722/4 від 27.07.2022 та товарно-транспортною накладною №270722/3 від 27.07.2022. Зазначені видаткова накладна та товарно-транспортна накладна підписані та скріплені печатками сторін. Товар зі сторони замовника отримав Кравченко Ю.В. на підставі довіреності №124 від 25.07.2022.

В зв`язку з не проведенням відповідачем розрахунку за поставлений товар, позивач 12.10.2022 направив на адресу відповідача претензію, в якій поміж іншого вимагав здійснити оплату за Договором №154-16/П-22 від 22.07.2022 в сумі 81 400,00 грн.

Відповідач відповіді на претензію не подав та заборгованість не оплатив.

Дані обставини сталі підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення 81 840,00 грн. заборгованості.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечує вважає його не обґрунтованим та безпідставним, зокрема зазначає, що товарно-транспортна накладна, на яку Позивач посилається як на доказ отримання Відповідачем товару, підписана невідомою особою.

Окремо звертає увагу суду на те, що Позивачем в якості доказу надано претензію в порядку ст.222 ГК України який за даними АТ «Укрпошта» було направлено Відповідачу 12.10.2022 року.

Згідно з вказаною претензією ТОВ "Західтрейдер" поставило товар, а ПрАТ "Коростенський завод залізобетонних шпал" прийняло товар за договором №154-16/П-22, від 22.07.2022 року на загальну суму 81 400,00 грн. Зазначений доказ дає можливість дійти висновку, що товар за вказаним договором було поставлено іншому контрагенту, ніж зазначено в Договорі, що в свою чергу повністю нівелює заявлені вимоги Позивача.

Крім того, у вказаній претензії визначено, що між Позивачем та Відповідачем було укладено інший договір, а саме №133-16/П-22, від 23.06.2022 року, на поставку скріплень проміжних пружних типу КПП-5. ТОВ "Західтрейдер" раніше зверталось до Господарського суду Вінницької області про стягнення заборгованості за договором №133-16/П-22, від 23.06.2022 року в сумі 7291200,00 грн., - справа №902/1136/22. Судом в даній справі 08.03.2023 року, було винесено рішення, яким зобов`язано ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" сплатити зазначену заборгованість. 09.05.2023 року, згідно платіжної інструкції №874 від 09.05.2023 року, Відповідач перерахував на рахунок Відповідача 7291200,00 грн, згідно з вищезазначеним рішенням суду.

На думку Відповідача, Позивач намагається повторно стягнути суму заборгованості з Відповідача не маючи при цьому належних та допустимих доказів поставки товару за договором № 154-16/П-23.

З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив позивач спростовує твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву зокрема зазначає, що видаткова накладна №270722/4 від 27.07.22 та ТТН №270722/4 від 27.07.22 року зі сторони покупця (відповідача) підписані Кравченком Юрієм Вікторовичем, заступником начальника ВМТПіЗ ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону», та скріплено підпис печаткою підприємства, відтак являються належними та допустимими доказами здійснення поставки товару договору № 154-16/П-22 від 22.07.2022 року.

Крім цього, ТОВ «Західтрейдер» по факту поставки (перша подія) було виписано та зареєстровано в ЄРПН на адресу ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» податкову накладну № 2 від 27.07.22, за якою відповідачем сформовано податковий кредит по податку на додану вартість. Будь-яких претензій щодо кількості чи якості продукції покупцем до постачальника не висувалось.

В претензії, долученій до позовної заяви помилково зазначено, що товар прийняв ПрАТ «Коростенський завод залізобетонних шпал», описка в тексті претензії виникла у зв`язку із тим, що вказані товариства (ПрАТ «Коростенський завод залізобетонних шпал» та ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону») мали спільного засновника та керівника, а також позивач одночасно проводив з ними претензійно-позовну роботу у зв`язку із наявністю заборгованостей за поставлену продукцію по багатьох договорах.

До відповіді на відзив позивачем додано копію податкової накладної №2 від 27.07.2022 з квитанцією.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Приписами статей ст. 173, 175 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Вирішуючи питання щодо наявності факту порушення відповідачем прав позивача, за захистом яких останній звернувся, суд враховує наступне.

Як зазначалось вище, на виконання умов договору та заявки відповідача, позивач поставив відповідачу товар - Скріплення проміжні пружні типу КПП-5-К в кількості 110 компл. за одиницю без ПДВ - 620,00 грн, загальною вартістю 81 840,00 грн з ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №270722/4 від 27.07.2022 та товарно-транспортною накладною №270722/3 від 27.07.2022. Товар зі сторони замовника отримав Кравченко Ю.В. на підставі довіреності №124 від 25.07.2022.

При цьому відповідачем не здійснено оплати отриманого товару.

Суд зазначає, що видаткова накладна на суму 81 840,00 обопільно підписана сторонами та скріплена їх печатками.

Твердження відповідача щодо підписання товаро-транспортної накладної невідомою особою, судом оцінюється критично, з огляду на наступне.

Згідно ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За приписами ст.9 зазначеного Закону ( в редакції станом на 12.04.2018р.) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, відповідно до ч.8 зазначеної статті відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Відповідно до п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995р. за №168/704, яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо..

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ч.2 ст.3 зазначеного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Частина 6 ст.8 Закону передбачає, що керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Згідно Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 р. N 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за N 168/704, яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п.1.2).

Відповідно до п. 2.13 Положення керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, яка забезпечує ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

Зокрема, як слідує з матеріалів справи ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" уповноважив заступника начальника ВМТПіЗ Кравченка Юрія Вікторовича на отримання від ТОВ "Західтрейдер" цінностей за договором №154-16/П-22 від 22.07.2022, що підтверджується довіреністю № 124 від 25.07.2022 виданої на Кравченка Юрія Вікторовича.

Отже, в особі заступника начальника, як особи, яку у зазначених видаткових накладних визначено відповідальною за здійснення господарської операції та правильність її оформлення.

Суд зауважує, що при здійсненні поставки товару на видатковій накладній міститься підпис уповноваженої особи від ПАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" засвідчений печаткою товариства, що свідчить про проведення господарської операції з поставки товару.

За таких обставин, безпідставним є посилання представника відповідача щодо відсутній уповноваженої особи на отримання товару за спірним договором.

Крім того, слід зауважити, що відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Мінтрансу України від 14.10.1997 р. N 363 (зі змінами та доповненнями) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20.02.1998 р. за N 128/2568, товарно-транспортна накладна - це єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

При цьому, первинна транспортна документація відноситься до первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Отже, товарно-транспортна накладна відноситься до первинної транспортної документації, ведення форм якої для всіх суб`єктів господарської діяльності незалежно від форм власності є обов`язковим.

Так, на товарно-транспортній накладній № 270722/3 від 27.07.2022 міститься підпис особи, який завірений печаткою підприємства, таким чином, суд вважає підтвердженим факт поставки позивачем відповідачу товару - скріплення проміжні пружні типу КПП-5-К, в кількості 110 компл., на загальну суму 81 840,00 грн в т.ч. ПДВ згідно видаткової накладної.

Крім того, ТОВ "Західтрейдер" по факту поставки було вписано та зареєстровано в ЄРПН на адресу ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" податкову накладну № 2 від 27.07.2022, за якою сформовано податковий кредит по податку на додану вартість.

Касаційний господарський суд неодноразово в своїх постановах зазначав, що визначальною ознакою господарської операції є те, що внаслідок її здійснення має відбутися реальний рух активів, отже, судам у розгляді справи належить досліджувати, окрім обставин оформлення первинних документів, наявність або відсутність реального руху такого товару (як-то: обставини здійснення перевезення товару, поставленого за спірною видатковою накладною, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця). Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що у разі дефектів первинних документів та невизнання стороною факту постачання спірного товару, сторони не позбавлені можливості доводити постачання товару іншими доказами, які будуть переконливо свідчити про фактичні обставини здійснення постачання товару.

Як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним. Данні висновки викладені Касаційним господарським судом у постановах від 04.11.2019 у справі №905/49/15 та від 29.01.2020 у справі №916/922/19.

Також, суд не бере до уваги твердження відповідача, про намагання позивача повторно стягнути суму заборгованості з відповідача, оскільки рішенням Господарського суду Вінницької області у справі №902/1136/22 стягнуто з ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" заборгованість в розмірі 7291200,00 грн, яку згідно платіжної інструкції №874 від 09.05.2023 року, відповідач перерахував на рахунок позивача, оскільки як вбачається з рішення Господарського суду Вінницької області від 08.03.2023 у справі №902/1136/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДТРЕЙДЕР" обґрунтовані неналежним виконання ПрАТ "Гніванський завод спецзалізобетону" взятих на себе зобов`язань за договором поставки №133-16/П-22 від 23.06.2022, в частині проведення оплат за отриманий товар в сумі 7 291 200,00 грн.

А претензія від 12.10.2022 яку позивач направив відповідачу містить вимогу на суму 7 373 040,00 грн по двох договорах, а саме по Договору №133-16/П-22 від 23.06.2022 року на суму 7 291 200,00 грн та по договору №154-16/П-22 від 22.07.2022 на суму 81 840,00 грн.

З огляду на викладене предмет та підстава позовних вимог у справі №902/1136/22 є зовсім іншою ніж предмет та підстава позовних вимог у даній справі.

З урахуванням встановлених обставин суд приходить до переконливого висновку про наявність факту порушення відповідачем прав позивача за захистом яких останній звернувся, позаяк матеріалами справи підтверджено факт передачі позивачем товару відповідачу та відсутність повної та своєчасної оплати зі сторони останнього за отриманий товар.

Тому вимога позивача про стягнення 81 840,00 грн заборгованості є правомірною та обґрунтованою.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 231-233, 238, 240-242, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Гніванський завод спецзалізобетону" (вул. Промислова, 15, м. Гнівань, Тиврівський р-н, Вінницька обл., 23310, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАХІДТРЕЙДЕР" (вул. Ак. Лазаренка, 2, кв. 23, м. Львів, 79026, ) 81 840 грн - основного боргу та 2684,00 грн - витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - , відповідача - , .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 04 жовтня 2023 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи