ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1094/16
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В.,

при секретарі судового засідання: Колцун В.В.,

за участю представників:

від Одеської міської ради Бондаренко І.О.,

від Юридичного департаменту Одеської міської ради участі не брали,

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі" Єгоров Д.С.,

від Дочірнього підприємства "Компроміс" участі не брали,

від Дурача Сергія Вікторовича участі не брали,

розглянувши апеляційну скаргу Одеської міської ради

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.07.2023 про призначення експертизи та зупинення провадження, прийняту колегії суддів у складі головуючого судді Погребної К.Ф., суддів: Гута С.Ф., Смелянець Г.Є., м. Одеса, повний текст складено 18.07.2023,

у справі №916/1094/16

за позовом: Одеської міської ради

до відповідачів:

-Юридичного департаменту Одеської міської ради;

-Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі";

-Дочірнього підприємства "Компроміс"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1

про визнання незаконними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно, визнання недійсним договору купівлі-продажу, скасування запису про право власності, зобов`язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 р. Одеська міська рада звернулася з позовом до Одеського міського управління юстиції, Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі", Дочірнього підприємства "Компроміс", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 , в якому у редакції заяви б/н від 17.01.2019 (вх.№2-226/19 від 17.01.2019) просила визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно №43147687 від 02.09.2015, видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області на об`єкт нерухомого майна вбудовані приміщення громадського призначення для торгівлі, розташовані за адресою: Одеська обл., м. Одеса, площа Грецька, 1-А, приміщення 101, загальною площею 3236,05 кв.м; визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно №43163736 від 02.09.2015, видане Реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції Одеської області на об`єкт нерухомого майна вбудовані приміщення громадського призначення для торгівлі, розташовані за адресою: Одеська обл., м. Одеса, площа Грецька, 1-А, приміщення 201, загальною площею 2739,5 кв.м; визнати недійсним договір купівлі-продажу, укладений 18.03.2016 між Дочірнім підприємством "Компроміс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі", серія та номер: 115; скасувати запис про право власності, внесений на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 18.03.2016 між Дочірнім підприємством "Компроміс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі", серія та номер: 115; зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Басарі" та Дочірнє підприємство "Компроміс" повернути територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану у м. Одесі, площа Грецька, 1-А, разом із розташованим на ній об`єктом самочинного будівництва, а саме: приміщенням 101 загальною площею 3236,05 кв.м та приміщенням 201 загальною площею 2739,5 кв.м.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням права комунальної власності на земельну ділянку за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 1-А, у зв`язку зі здійсненням Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі" самочинного будівництва за вищевказаною адресою приміщень №101 загальною площею 3236,05 кв.м та №201 загальною площею 2739,5 кв.м і, як наслідок, самовільним зайняттям зазначеної земельної ділянки, а також незаконністю укладення відповідачами правочинів щодо даного об`єкта самочинного будівництва та протиправністю оформлення права власності на нього.

За вказаною позовною заявою місцевим господарським судом 27.04.2016 порушено провадження у справі №916/1094/16 та в подальшому у судовому засіданні у даній справі, яке відбулося 09.01.2019, шляхом постановлення протокольної ухвали замінено первісного відповідача Одеське міське управління юстиції на належного відповідача Юридичний департамент Одеської міської ради.

20.06.2023 до суду першої інстанції від Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі" надійшло клопотання б/н від 19.06.2023 (вх.№20245/23 від 20.06.2023), в якому останнє просило призначити у справі №916/1094/16 повторну судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, та на вирішення якої поставити наступне питання: "Чи розташовані приміщення 101 загальною площею 3236,05 кв.м (свідоцтво про право власності на нерухоме майно 43147687 від 02.09.2015) та приміщення 201 загальною площею 2739,5 кв.м (свідоцтво про право власності на нерухоме майно 43163736 від 02.09.2015), що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 1-А, в межах встановленого рішенням Господарського суду м. Києва від 21.12.05 №6/883 земельного сервітуту?".

В обґрунтування вказаного клопотання Товариство з обмеженою відповідальністю "Басарі" послалося на те, що вирішальне значення для розгляду даної справи має встановлення обставини місцезнаходження спірних приміщень, розташованих за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 1-А, в межах чи поза межами земельного сервітуту, встановленого рішенням Господарського суду м. Києва від 21.12.2005 у справі №6/883.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.07.2023 у справі №916/1094/16 (головуючий суддя Погребна К.Ф., судді: Гут С.Ф., Смелянець Г.Є.) відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Басарі" у задоволенні клопотання б/н від 19.06.2023 (вх.№20245/23 від 20.06.2023) про призначення повторної земельно-технічної експертизи; призначено у справі №916/1094/16 земельно-технічну експертизу, за власною ініціативою суду, проведення якої доручено спеціалістам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, попередивши їх про кримінальну відповідальність згідно зі статтями 384, 385 Кримінального кодексу України; витрати на проведення судової експертизи в частині додаткового питання покладено на Товариство з обмеженою відповідальністю "Басарі"; надано експертам для проведення експертизи матеріали справи; провадження у справі №916/1094/16 зупинено на час проведення судової експертизи; зауважено експертам, що судова експертиза має бути проведена у відповідності до пункту 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5. На вирішення судової експертизи поставлено наступне питання:

-Чи знаходяться приміщення 101 загальною площею 3236,05 кв.м (свідоцтво про право власності на нерухоме майно 43147687 від 02,09.2015) та приміщення 201 загальною площею 2739,5 кв.м (свідоцтво про право власності на нерухоме майно 43163736 від 02.09.2015), що розташовані за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 1-А, на земельній ділянці в межах встановленого рішенням Господарського суду м. Києва від 21.12.05 у справі №6/883 земельного сервітуту?.

Вказана ухвала мотивована тим, що для повного та об`єктивного встановлення обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору у даній справі, а саме: визначення місця розташування спірних приміщень на відповідній земельній ділянці, необхідні спеціальні знання, у зв`язку з чим місцевий господарський суд дійшов висновку про необхідність призначення у даній справі за власною ініціативою суду земельно-технічної експертизи. При цьому суд першої інстанції врахував, що в силу вимог процесуального закону повторна експертиза може бути призначена лише за наявності сумнівів у правильності висновку експерта, а тому, з огляду на відсутність у матеріалах справи висновку експерта, в якому була б надана відповідь на питання щодо місцезнаходження спірних приміщень на земельній ділянці, правові підстави для задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі" б/н від 19.06.2023 (вх.№20245/23 від 20.06.2023) відсутні.

Не погодившись з постановленою ухвалою, Одеська міська рада звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.07.2023 у справі №916/1094/16 скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Басарі" на підставі відповідного судового рішення про встановлення сервітуту не набуло право користування земельною ділянкою для проведення забудови, у зв`язку з чим відсутня необхідність для передачі на вирішення експерта питання щодо проведення будівництва спірних приміщень в межах чи поза межами такого сервітуту. Крім того, апелянт зазначає про те, що в межах даної справи вже призначалася судова експертиза, на вирішення якої також було винесено питання щодо визначення місця розташування спірних приміщень на відповідній земельній ділянці, між тим висновок з даного питання експертом надано не було внаслідок ненадання витребуваних матеріалів та несплати Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі" вартості експертизи.

У відзиві на апеляційну скаргу б/н від 30.08.2023 (вх.№2339/23/Д2 від 30.08.2023) Товариство з обмеженою відповідальністю "Басарі" просить залишити апеляційну скаргу Одеської міської ради без задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.07.2023 у справі №916/1094/16 без змін. Зокрема, вказаний відповідач посилається на те, що факт встановлення забудовнику земельного сервітуту підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили та є чинним, у зв`язку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "Басарі" на належній правовій підставі набуло право користування відповідною земельною ділянкою. Водночас, за твердженням даного відповідача, судом першої інстанції в межах даної справи вже було встановлено необхідність проведення земельно-технічної експертизи з метою встановлення факту розташування спірних приміщень на відповідній земельній ділянці в межах або поза межами земельного сервітуту, проте, з огляду на тривалу зміну керівництва та складу засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі", останнє не мало можливості своєчасно здійснювати платежі, у тому числі і провести оплату експертизи.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Таран С.В., суддів: Богатиря К.В., Поліщук Л.В. від 16.08.2023 за вказаною апеляційною скаргою відкрито апеляційне провадження; встановлено строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 31.08.2023.

В подальшому ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 вирішено розглянути апеляційну скаргу Одеської міської ради на ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.07.2023 у справі №916/1094/16 поза межами строку, встановленого частиною другою статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, достатній для забезпечення можливості реалізації учасниками процесу відповідних процесуальних прав з урахуванням запровадженого в Україні воєнного стану, та призначено справу №916/1094/16 до розгляду на 04.10.2023 об 11:00.

У судовому засіданні 04.10.2023 представник Одеської міської ради апеляційну скаргу підтримав; представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі" висловив заперечення проти її задоволення; представники Юридичного департаменту Одеської міської ради, Дочірнього підприємства "Компроміс" та ОСОБА_1 участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце його проведення, що підтверджується матеріалами справи.

03.10.2023 каналами електронного зв`язку до суду апеляційної інстанції від Дочірнього підприємства "Компроміс" надійшло клопотання б/н від 03.10.2023 (вх.№2339/23/Д4 від 03.10.2023) про відкладення розгляду справи №916/1094/16.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З огляду на те, що явка повноважних представників учасників справи у судовому засіданні 04.10.2023 обов`язковою не визнавалась, а вищенаведене клопотання про відкладення розгляду справи не містить жодного обґрунтування неможливості проведення судового засідання за відсутності належним чином повідомленого заявника, Південно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання Дочірнього підприємства "Компроміс" б/н від 03.10.2023 (вх.№2339/23/Д4 від 03.10.2023) про відкладення розгляду справи, про що у судовому засіданні 04.10.2023 було постановлено протокольну ухвалу.

Юридичний департамент Одеської міської ради, Дочірнє підприємство "Компроміс" та ОСОБА_1 своїм правом згідно з частиною першою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалися, відзивів на апеляційну скаргу не надали, що згідно з частиною третьою статті 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

За умовами частин першої, другої статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши пояснення представників Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі", обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування Господарським судом Одеської області норм права, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 182 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому засіданні суд, зокрема, вирішує питання про призначення експертизи.

Відповідно до частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (частина перша статті 100 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами статті 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Спеціальні знання це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява №61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Колегією суддів враховується, що предметом позову є, у тому числі, вимога про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі" та Дочірнього підприємства "Компроміс" повернути територіальній громаді міста Одеси в особі Одеської міської ради самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану у м. Одесі, площа Грецька, 1-А, разом із розташованим на ній об`єктом самочинного будівництва, а саме: приміщенням 101 загальною площею 3236,05 кв.м та приміщенням 201 загальною площею 2739,5 кв.м.

В якості підстави позову Одеська міська рада зазначає про самочинність будівництва приміщень №101 загальною площею 3236,05 кв.м та №201 загальною площею 2739,5 кв.м на земельній ділянці за адресою: м. Одеса, площа Грецька, 1-А, що належить територіальній громаді міста Одеси на праві комунальної власності.

Згідно з частиною першою статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Правовий аналіз наведеної норми дозволяє виділити наступні ознаки самочинного будівництва: об`єкт нерухомого майна збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети у встановленому порядку; відсутність належного дозволу чи належно затвердженого проекту для будівництва; створення об`єкта з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 21.12.2005 у справі №6/883, яке залишене без зміни ухвалою Вищого адміністративного суду України від 30.05.2007, забудовнику встановлено право користування особистий постійний земельний сервітут на земельних ділянках загальною площею 0,7 га у межах замкнутої лінії, які проходять через точки 1, 3, 114, 111, 108, 113, 256, 249, 250, 251, 252, 253, 234, 235, 236 237, 238, 264, 119, 118, 177, 116, 115, 47+, А, Б, В, Г, Д, Е, Ж, З, И, К, Л, М, Н, О, П, Р, С, що позначені на кресленні переносу меж земельної ділянки у натурі на Грецькій площі в м. Одеса, зокрема, з правом спорудження підземних будівель і споруд на земельній ділянці з опорою на сусідню земельну ділянку.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що, враховуючи встановлення забудовнику за рішенням суду вищенаведеного земельного сервітуту з правом спорудження підземних будівель і споруд, самовільне зайняття земельної ділянки комунальної форми власності можливе лише у разі виходу за межі земельної ділянки, на яку розповсюджується дія цього сервітуту, у зв`язку з чим істотне значення для правильного вирішення спору у даній справі має визначення місця розташування спірних приміщень на відповідній земельній ділянці, між тим встановлення вказаних фактів неможливе без застосування спеціальних знань.

Відповідно до пункту 6.1 розділу ІІ Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 №1950/5) одним із видів судових експертиз є земельно-технічна експертиза, до основних завдань якої належить, зокрема, визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації.

Таким чином, враховуючи те, що призначена у даній справі судова експертиза спрямована на встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто обставин, які мають значення для правильного вирішення спору та якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення, при цьому для з`ясування цих обставин необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, Південно-західний апеляційний господарський суд, беручи до уваги обставину встановлення забудовнику земельного сервітуту з правом спорудження підземних будівель і споруд, дійшов висновку про те, що місцевий господарський суд з метою забезпечення всебічного, повного та об`єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись процесуальним законом, обґрунтовано призначив у справі №916/1094/16 судову експертизу, проведення якої доручив експертній установі, що визначена відповідно до положень частини третьої статті 99 Господарського процесуального кодексу України.

Посилання апелянта на відсутність необхідності для передачі на вирішення експерта питання щодо проведення будівництва спірних приміщень в межах чи поза межами сервітуту, яка зумовлена тим, що Вищий господарський суд України в постанові від 31.05.2016 у справі №916/457/15-г дійшов висновку про не набуття Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі" права користування земельною ділянкою для проведення забудови на підставі відповідного судового рішення про встановлення сервітуту у зв`язку з не проведенням реєстрації такого сервітуту, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки в силу частини сьомої статті 75 Господарського процесуального кодексу України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду (преюдиціальне значення у справі надається саме обставинам, установленим судовими рішеннями, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом).

Доводи скаржника про те, що судова земельна-технічна експертиза вже призначалася судом в межах даної справи, але не була проведена у зв`язку з несплатою Товариством з обмеженою відповідальністю "Басарі" її вартості, жодним чином не спростовують законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, адже, по-перше, судом першої інстанції правомірно було враховано наявні у матеріалах справи докази на підтвердження зміни керівництва та засновників вищенаведеного товариства, що зумовило неможливість своєчасної оплати останнім попередньої експертизи; по-друге, визначення доцільності або необхідності призначення експертизи є прерогативою суду, який відповідно до приписів господарського процесуального законодавства має сприяти учасникам справи в отриманні доказів, що підтверджують їх вимоги або заперечення.

Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує на правильності висновку місцевого господарського суду щодо призначення експертизи за власною ініціативою, а не внаслідок задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Басарі" б/н від 19.06.2023 (вх.№20245/23 від 20.06.2023) про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи, оскільки згідно з частиною другою статті 107 Господарського процесуального кодексу України повторна експертиза може бути призначена лише за наявності сумнівів у правильності висновку експерта, між тим, враховуючи відсутність у матеріалах справи висновку експерта, в якому була б надана відповідь на питання щодо місцезнаходження спірних приміщень на земельній ділянці, відсутні правові підстави для призначення за клопотанням зазначеного відповідача повторної експертизи.

Зупинення провадження у справі це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунуті.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку призначення судом експертизи.

Пунктом 6 частини першої статті 229 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 2 частини першої статті 228 цього Кодексу - на час проведення експертизи.

Зупинення провадження у справі на час проведення судової експертизи є правом господарського суду, зумовленим неможливістю вирішення спору по суті за відсутності висновків про встановлення фактів, які можуть бути встановлені лише експертом.

Враховуючи те, що при призначенні судової експертизи матеріали справи направляються до судово-експертної установи і в цей період неможливо проводити відповідні процесуальні дії, суд в такому випадку може скористатися своїм правом, наданим йому процесуальним законом, що не може вважатися порушенням норм процесуального права.

Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 10.12.2018 у справі №910/9883/17.

Конструкція вищенаведених правових норм процесуального закону не передбачає подвійного тлумачення, їх правильне застосування місцевим господарським судом при постановленні ухвали від 18.07.2023 є очевидним і не викликає у суду апеляційної інстанції будь-яких сумнівів.

Таким чином, наведені вище обставини обґрунтованості призначення судом експертизи та зупинення у зв`язку з цим провадження у справі спростовують посилання скаржника на затягування судового процесу, адже дотримання судом повноти та всебічності встановлення обставин справи спрямовано саме на дотримання статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а не навпаки.

З огляду на викладене та враховуючи те, що доводи апелянта про порушення Господарським судом Одеської області норм права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду від 18.07.2023 у справі №916/1094/16 не знайшли свого підтвердження, підстав для скасування зазначеного судового акта колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду не вбачає.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 236, 240, 255, 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.07.2023 у справі №916/1094/16 без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до приписів статті 287 Господарського процесуального кодексу України оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено та підписано 09.10.2023.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук