ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"11" жовтня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/4385/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Літвінова С.В., розглянувши заяву Компанії "ДЖИ-ЕН-ТІ ОЛІМПЕКС ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД" (GNT OLIMPEX HOLDING LIMITED) про забезпечення позову по справі №916/4385/23

за позовом Компанії "ДЖИ-ЕН-ТІ ОЛІМПЕКС ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД" (GNT OLIMPEX HOLDING LIMITED) (вул. Промітеос, 14, оф.303, Нікосія, Кіпр, 1065)

до відповідача: Компанія "ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ" (GNT TRADE DMCC) (приміщення AU-32-A, Голд Тауер (AU), ділянка №JLT-PH1-13A, Джумейра Лейкс Тауерс, Дубай, Об`єднані Арабські Емірати)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ (65003, Одеська обл., місто Одеса, вул. Головатого отамана, будинок 67/69, )

про розірвання договору та витребування частки у статутному капіталі

в с т а н о в и в:

Компанія "ДЖИ-ЕН-ТІ ОЛІМПЕКС ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД" (GNT OLIMPEX HOLDING LIMITED) звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до Компанії "ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ" (GNT TRADE DMCC) про:

- розірвання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ , укладений 23.12.2020 Компанією ДЖИ-ЕН-ТІ ОЛІМПЕКС ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД та Компанією ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ;

- витребування у Компанії ДЖИ_ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ на користь Компанії ДЖИ-ЕН-ТІ ОЛІМПЕКС ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД частки у статутному капіталі ТОВ ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ у розмірі 100% часток статутного капіталу товариства..

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ від 23.12.2020.

Разом із позовом до Господарського суду Одеської області від Компанії "ДЖИ-ЕН-ТІ ОЛІМПЕКС ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД" (GNT OLIMPEX HOLDING LIMITED) надійшла заява про забезпечення позову де заявник просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на частку компанії «ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ» у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» у розмірі 100% часток статутного капіталу.

Крім того, заявник просить заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, проводити будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити будь-які зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії відносно ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ».

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.10.2023 відкрито провадження у справі №916/4385/23 та залучено Товариство з обмеженою відповідальністю ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

В обґрунтування забезпечення позову заявник вказав на те, що 23.12.2020 р. між Компанією «ДЖИ-ЕН-ТІ ОЛІМПЕКС ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД» та Компанією «ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ» було укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ».

В обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначає, що Відповідач не здійснив оплату товару придбаного на кредитних умовах, а тому, на підставі ч. 4 ст. 694 Цивільного кодексу України вимагає його повернення, шляхом витребування частки у статутному капіталі. Таким чином, у разі задоволення позовних вимог, частка у статутному капіталі ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» у розмірі 100% повернеться попередньому власнику і в реєстр будуть внесені нові відомості з приводу власника ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ».

Отже, позивач зазначає, що на час розгляду справи існує імовірність відчуження частки у статутному капіталі ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» Відповідачем, що унеможливить виконання рішення суду в даній справі в разі задоволення позову та поновлення прав позивача без додаткового звернення в суд.

Таким чином позивач вважає, що розгляд справи може бути неефективним, у разі, якщо суд не застосує заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Проаналізувавши наявні докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про задоволення заяви про забезпечення позову Компанії "ДЖИ-ЕН-ТІ ОЛІМПЕКС ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД" (GNT OLIMPEX HOLDING LIMITED), виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом, якщо невжиття цих заходів може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020р. у справі №381/4019/18.

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до ст.136 Господарського процесуального кодексу України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст.137 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 137 Господарського процесуального кодексу України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до частини 5 статті 137 Господарського процесуального кодексу України не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору; емітенту, зберігачу, депозитарію надавати реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору.

У частині 9 статті 137 Господарського процесуального кодексу України закріплено, що суд, який вирішує спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, права акціонера (учасника), реалізація яких залежить від відносної вартості акцій (розміру частки) в статутному капіталі товариства, може постановити ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства щодо розміру статутного капіталу.

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, крім випадків, передбачених частиною дев`ятою цієї статті, заборона вчиняти дії має стосуватися лише акцій або корпоративних прав, безпосередньо пов`язаних з предметом спору (частина 10 статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

В даному спорі, Відповідач, згідно до даних реєстру є єдиним власником часток у статутному капіталі ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ», а тому, накладення арешту на частку Відповідача позбавить останнього можливості відчужувати частку третім особам і при цьому не порушить права управління ТОВ.

Більш того, вжиття таких заходів буде запобігати порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу, які можуть купити частку у неналежної особи - Відповідача.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зроблений висновок, згідно з яким умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

Конкретний захід забезпечення позову буде домірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними способами захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Як вбачається із позовної заяви, наразі власником частки у статутному капіталі ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» є відповідач. Останній є єдиним власником часток статутного капіталу ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» і не має перешкод у відчуженні своєї частки третім особам.

При цьому, у випадку відчуження частки у статутному капіталі Товариства захист порушених прав позивача в межах даного спору буде ускладненим, позаяк невжиття відповідних заходів забезпечення позову утруднить можливість для позивача вчинення дій, направлених на відновлення стану, який існував до порушення його прав.

Слід зазначити, що можливість відповідача в будь-який момент відчужити майно (частку у статутному капіталі), яке знаходиться у його власності, є беззаперечною. За таких умов дана обставина не підлягає окремому доказуванню, оскільки стосується очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном). Вимога ж надати докази очевидного буде завищеним або навіть заздалегідь недосяжним стандартом доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Висновки про відсутність необхідності доказувати очевидні речі, зокрема, факту того, що власник може розпорядитись своїм майном були викладені Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, у постанові від 03.03.2023 у справі №905/448/22.

Положення Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачають вчинення такої реєстраційної дії як накладення/зняття арешту корпоративних прав (абзац 5 пункту 2 частини 1 статті 25).

При цьому, як зазначила Велика Палати Верховного Суду у постанові від 22.10.2019 у справі № 923/8876/16, вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. До таких, зокрема належить: визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві; стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

Тобто, такий спосіб забезпечення позову як накладення арешту на майно у корпоративному спорі узгоджується, зокрема, з такою вимогою майнового характеру як стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю, товариства з додатковою відповідальністю.

При цьому, накладення арешту на частку в статутному капіталі носить тимчасовий характер, не завдасть шкоди та збитків ані відповідачам у цілому, ані третій особі та не позбавить можливості здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплати податків тощо, а лише тимчасово обмежить право власника спірної частки на її відчуження. Водночас, вжиття наведених заходів забезпечення позову спрямоване виключно на збереження існуючого становища та на ефективний захист порушених прав та інтересів позивача у випадку задоволення позову.

Можливість забезпечення позову в таких спорах підтверджено висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.09.2020 у справі №904/1766/20 та від 23.07.2021 у справі №910/20593/20, у постанові Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 02.02.2022 у справі 910/16868/19.

Оскільки позовна вимога про витребування частки статутного капіталу, є вимогою майнового характеру, то такий захід забезпечення позову як накладення арешту на майно є співмірним з предметом спору в цій справі.

Крім того, позивач вважає, що можливість вберегтись від подальших протиправних дій Відповідача, направлених на незаконне відчуження частки статутного капіталу, що є предметом спору, може бути повністю забезпечене за умови, якщо суд застосує додатковий захід забезпечення позову про заборону внесення змін у реєстр, стосовно предмету спору.

Так, згідно з пунктом 31 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: дата прийняття, дата набрання законної сили та номер судового рішення, на підставі якого проведено реєстраційну дію.

Пунктом 2 частини 1 статті 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» передбачена така підстава для відмови у державній реєстрації, як «у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії».

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Суд вважає, що з урахуванням предмету спору, є необхідність заборонити проводити реєстраційні дії відносно ТОВ «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» про зміну частки засновника (учасника) у статутному капіталі (зміну складу учасників) та зміну розміру статутного капіталу товариства, внесення змін до установчих документів, перереєстрацію, реорганізацію будь-яким шляхом, реєстрацію припинення діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі № 915/508/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Згідно із ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 29.06.2006р. у справі Пантелеєнко проти України зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003р. у справі Дорани проти Ірландії Європейський суд з прав людини вказав на те, що поняття ефективний засіб передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи Каіч та інші проти Хорватії (рішення від 17.07.2008р.) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування.

Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і в пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Суд зазначає про відсутність необхідності вирішення питання щодо зустрічного забезпечення станом на день вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому процесуальним законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (частина перша статті 141 ГПК України): відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Аналогічна позиція викладена у Постанові КГС ВС від 19.02.2019р. у справі № 911/1695/18.

Водночас, суд зазначає, що відповідач не позбавлений права звернутися до Господарського суду Одеської області з клопотанням як про застосування зустрічного забезпечення, так і про скасування заходів забезпечення позову у разі надання відповідних доказів, які б спростовували необхідність застосування таких заходів.

Згідно із ч.5, 6 ст. 140 ГПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно з ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню. Частиною 8 ст.140 ГПК України встановлено, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також, не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виходячи з викладеного, враховуючи обставини у даній справі та наявні у справі матеріали, суд вважає за можливе задовольнити заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СІБ БЕТОН» про забезпечення позову у справі №916/812/23 повністю.

Керуючись статтями 2, 13, 76, 79, 86, 136, 137, 140, 144, 234, 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити заяву Компанії "ДЖИ-ЕН-ТІ ОЛІМПЕКС ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД" (GNT OLIMPEX HOLDING LIMITED) про забезпечення позову.

2. Накласти арешт на частку Компанії «ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ» (реєстраційний номер DMCC15453, приміщення AU-32-A, Голд Тауер (AU), ділянка №JLT-PH1-13A, Джумейра Лейкс Тауерс, Дубай, Об`єднані Арабські Емірати) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» (65003, Одеська обл., місто Одеса, вул. Головатого отамана, будинок 67/69, ) у розмірі 100% часток статутного капіталу.

3. Заборонити державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань, нотаріусам, Міністерству юстиції України та його територіальним органам, комісіям, технічним адміністраторам Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб та громадських формувань, іншим органам чи особам, які виконують функції в сфері державної реєстрації, проводити будь-які реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі, нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії або проводити будь-які зміни в будь-який інший спосіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити будь-які реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» (65003, Одеська обл., місто Одеса, вул. Головатого отамана, будинок 67/69, )

4. Стягувачем за даною ухвалою є: Компанія "ДЖИ-ЕН-ТІ ОЛІМПЕКС ХОЛДИНГ ЛІМІТЕД" (GNT OLIMPEX HOLDING LIMITED) (реєстраційний номер 240453, вул. Промітеос, 14, оф.303, Нікосія, Кіпр, 1065) .

5. Боржниками за даною ухвалою є: Компанія «ДЖИ-ЕН-ТІ ТРЕЙД ПРИ ДУБАЙСЬКІЙ БАГАТОПРОФІЛЬНІЙ ТОВАРНО-СИРОВИННІЙ БІРЖІ» (реєстраційний номер DMCC15453, приміщення AU-32-A, Голд Тауер (AU), ділянка №JLT-PH1-13A, Джумейра Лейкс Тауерс, Дубай, Об`єднані Арабські Емірати), Товариство з обмеженою відповідальністю «ОЛІМПЕКС КУПЕ ІНТЕРНЕЙШНЛ» (65003, Одеська обл., місто Одеса, вул. Головатого отамана, будинок 67/69, ), державні реєстратори прав на нерухоме майно будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчого комітетів місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), а також нотаріуси та особи, уповноважені на виконання функцій державних реєстраторів , які мають відповідні повноваження.

6. У відповідності до ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 11.10.2023 та згідно ч.8 ст.140, ч.9 ст.141, ч.2 ст.254, п.4 ч.1 ст.255 ГПК України підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення. Згідно ч.8 ст.140 ГПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

7. Згідно ч.1 ст.144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню.

8. Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання у строки, визначені ст.12 Закону України „Про виконавче провадження.

Суддя Літвінов Сергій Володимирович