ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/945/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Локе"

про: стягнення в сумі 13 628,08 грн

секретар судового засідання: С.Коваль;

представники:

від позивача: Н.Гурська

від відповідача: не з`явився;

СУТЬ СПОРУ

Комунальне некомерційне підприємство "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Локе" про стягнення 13 628,08 грн.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги аргументовані неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами договору оренди нерухомого майна №78-б від 17 вересня 2012 року та договору про відшкодування витрат центральної міської лікарні на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг №78-б/1 від 17 вересня 2012 року.

Позивач вказує, що у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди №78-б від 17 вересня 2012 року приміщення було передано балансоутримувачу згідно з актом прийому - передачі від 29 червня 2021 року.

В результаті припинення дії договору оренди №78-б від 17 вересня 2012 року та передачі приміщення, було припинено дію договору №78-б/1 від 17 вересня 2012 року про відшкодування витрат центральної міської лікарні на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг.

На момент передачі приміщення за відповідачем існувала заборгованість з відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг в розмірі 13 628,08 грн.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 11 вересня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) представників сторін, судове засідання призначено на 03 жовтня 2023 року.

В судовому засіданні позивач підтримав позов.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, поштове повідомлення, що містило ухвалу суду про відкриття провадження у справі повернулось до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з положеннями статті 241 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

В разі коли фактичне місцезнаходження учасника судового процесу з якихось причин не відповідає його місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Як унормовано пунктом сьомим статті 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Таким чином, суд вважає, що було вжито належних та необхідних заходів для повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно з частиною 2 статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

17 вересня 2012 року між Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради, як орендодавцем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Локе", як орендарем, було укладено договір оренди нерухомого майна (нежитлового приміщення), що належить територіальній громаді м. Рівне №78-б, за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування нежитлове приміщення (майно), розташоване на 5 поверсі хірургічного корпусу Центральної міської лікарні за адресою м. Рівне, вул. Мірющенка (Миколи Карнаухова), 25а, загальною площею 40,83 кв.м.

29 січня 2013 року, 31 серпня 2015 року та 07 серпня 2018 року сторони укладали додаткові договори до договору оренди в частині зміни розміру орендної плати та площі орендованого приміщення.

17 вересня 2012 року між Центральною міською лікарнею (балансоутримувач/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Локе" (орендар/відповідач) було укладено договір про відшкодування витрат центральної міської лікарні на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг №78-б/1 від 17 вересня 2012 року (надалі договір), відповідно до предмету якого балансоутримувач забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі, що знаходиться за адресою: вул. Мірющенка 25 "а", хірургічний корпус (надалі - будівля), загальною площею 7176,1 кв.м., а також утримання при будинкової території, а орендар бере участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором.

Згідно з умовами пункту 2.2. договору, орендар зобов`язується не пізніше 20 числа кожного наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за санітарне обслуговування при будинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, а також за комунальні послуги.

Додатком №2 до договору сторонами погоджено плановий розрахунок витрат на утримання орендованого нежитлового приміщення.

Додатковою угодою до договору від 01 листопада 2016 року сторони погодили внести зміни до умов договору, зокрема до пункту 2.2. договору, виклавши його в новій редакції: щомісячно, до 20 числа відшкодовувати згідно із виставленим рахунком вартість: санітарного обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі; технічного обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення; комунальних послуг.

Як встановив суд, 29 червня 2021 року відповідач повернув майно за актом прийому-передачі нежитлового приміщення на вул. М.Карнаухова 25а №697.

Позивач вказує, що відповідач не здійснив повну оплату за надані комунальні послуги та утримання майна в розмірі 13 628,08 грн.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

З наведених обставин встановлено, що спірні правовідносини за своїм змістом є майновими, договірними та стосуються надання послуг з оренди приміщення. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права порушеними через невиконання відповідачем зобов`язання щодо оплати вартості наданих послуг.

Розглядаючи даний спір суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до статей 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частинами 1, 3 статті 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. До відносин щодо припинення господарських зобов`язань застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами частини 1 статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з положеннями статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України встановлено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з визначеннями статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно зі статтею 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з положеннями статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

З врахуванням встановлених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Локе" про стягнення заборгованості з відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг в сумі 13 628,08 грн є законними, ґрунтуються на умовах укладеного між сторонами договору та не спростовані відповідачем, а відтак є такими що підлягають до задоволення.

Відповідно до приписів частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Висновки суду

Суд встановив обставини щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача 13 628,08 грн заборгованості з відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, а тому вказані вимоги є законними, відповідачем не спростованими, а отже такими, що мають бути задоволені.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, суд вважає, що судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору в розмірі 2 684,00 грн. необхідно покласти на відповідача.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Локе" (33023, Рівненська область, місто Рівне, вул. Захисників Маріуполя 73, кв. 41, ) на користь Комунального некомерційного підприємства "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради (33018, м. Рівне, вул. Миколи Карнаухова 25а, ) 13 628 (тринадцять тисяч шістсот двадцять вісім) грн 08 коп заборгованості та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп судового збору.

Позивач (Стягувач): Комунальне некомерційне підприємство "Центральна міська лікарня" Рівненської міської ради (33018, м. Рівне, вул. Миколи Карнаухова 25а, ).

Відповідач (Боржник): Товариство з обмеженою відповідальністю "Локе" (33023, Рівненська область, місто Рівне, вул. Захисників Маріуполя 73, кв. 41, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено та підписано 04 жовтня 2023 року.

Суддя Андрій КАЧУР