ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2023 р. Справа№ 910/14422/15

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Владимиренко С.В.

Корсака В.А.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню,

у справі № 910/14422/15 (головуючий суддя Сташків Р.Б., cудді: Привалов А.І., Васильченко Т.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова В. В. (правонаступником якого у частині стягнення заборгованості є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал")

до Акціонерного товариства "Укргазвидобування"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

1) Національний банк України

2) Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

3) ОСОБА_1

4) ОСОБА_2

5) ОСОБА_3

6) ОСОБА_4

7) ОСОБА_5

8) ОСОБА_6

9) ОСОБА_7

10) ОСОБА_8

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

09.06.2022 Господарським судом міста Києва було видано накази у справі №910/14422/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 106917599,01 грн та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 446667,90 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Вказані накази було видано на виконання постанови Верховного Суду від 07.02.2022 у справі №910/14422/15.

14.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" про визнання наказів, які видані на виконання постанови Верховного Суду від 07.02.2022 такими, що не підлягають виконанню, зокрема, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 106917599,01 грн та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 446667,90 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у справі № 910/14422/15 (за якими боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал") такими, що не підлягають виконанню - задоволено; визнано наказ Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у справі № 910/14422/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 106917599,01 грн таким, що не підлягає виконанню; визнано наказ Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у справі № 910/14422/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 446667,90 грн судового збору за подання касаційної скарги таким, що не підлягає виконанню.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказав на те, що між обома сторонами наявні зобов`язання одна до одної, щодо яких судами в межах справ №910/14422/15 та №910/4596/22 ухвалені відповідні рішення, які набрали законної сили, що не заперечується сторонами, строк виконання вимог за цими рішеннями настав. Також суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для визнання наказів Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у справі №910/14422/15 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог за цим зобов`язанням.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, АТ "Укргазвидобування" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі № 910/14422/15 змінити, виклавши її мотивувальну частину в іншій редакції, встановивши, що підставою для задоволення заяви ТОВ "Інтер Вей Капітал" про визнання наказів Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у справі № 910/14422/15 є заяви АТ "Укргазвидобування" про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.05.2023 № 44/2/2-97-1/2336, № 42.2.2-97-1-2337 та № 42.2.2-97-1-2338.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, а висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають встановленим обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права й порушені норми процесуального права. Зокрема скаржник вказує на те, що заява ТОВ «Інтер Вей Капітал» від 13.04.2023 № 13 не могла свідчити про припинення зобов`язання щодо стягнення з ТОВ «Інтер Вей Капітал» на користь АТ «Укргазвидобування» 106917599,01 грн в поворот виконання та 446667,90 грн судового збору за подання касаційної скарги на підставі наказів Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у даній справі, оскільки на момент її направлення зазначена в ній заборгованість була спірною за змістом, за умовами виконання та розміром зобов`язань. Зауважує, що підставами для зарахування зустрічних однорідних вимог могли бути лише заяви, подані АТ «Укргазвидобування». Наголошує, що при винесенні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції не зазначив за якими саме заявами про зарахування зустрічних однорідних вимог припинились зобов`язання сторін, а також не вказав дату припинення таких зобов`язань.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2023 апеляційна скарга у справі № 910/14422/15 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Шапран В.В., Кропивна Л.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 відкладено до надходження матеріалів справи № 910/14422/15 до Північного апеляційного господарського суду та витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/14422/15.

12.07.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Господарського суду міста Києва надійшов лист, відповідно до якого матеріали справи № 910/14422/15 були передані 31.05.2023 суду апеляційної інстанції судді Кропивній Л.В.

25.07.2023 матеріали справи № 910/14422/15 були передані судді Алдановій С.О.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Кропивної Л.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023 для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О (головуючий), Владимиренко С.В., Шапран В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 справу № 910/14422/15 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 прийнято до провадження у складі колегії суддів Північного апеляційного господарського суду: Алданова С.О. (головуючий), Владимиренко С.В., Шапран В.В.; апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі № 910/14422/15 було залишено без руху та надано строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказу сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду в сумі 2684,00 грн.

В межах строків, встановлених ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023, представником відповідача було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано платіжну інструкцію від 20.06.2023 № 629655 про сплату судового збору на суму 2684,00 грн.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Шапрана В.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Євсіков О.О., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 справу № 910/14422/15 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 прийнято до провадження визначеним складом суду; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі № 910/14422/15; розгляд апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі № 910/14422/15 призначено до розгляду на 18.09.2023; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Євсікова О.О., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2023, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 справу № 910/14422/15 за апеляційної скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 прийнято до провадження визначеним складом суду.

13.09.2023 на адресу суду надійшли пояснення до апеляційної скарги, в яких ТОВ «Інтер Вей Капітал» просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Свої доводи обгрунтовує тим, що 27.04.2023 ТОВ «Інтер Вей Капітал» направило заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог з урахуванням висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 25.04.2023 у справі № 910/4596/22. Підкреслює, що АТ «Укргазвидобування» листом від 12.05.2023 надало погодження на зарахування зустрічних однорідних вимог.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду апеляційної скарги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 у справі № 910/14422/15 до 04.10.2023 .

Представники відповідача в судовому засіданні 04.10.2023 вимоги апеляційної скарги підтримали, просили ухвалу суду першої інстанції змінити в мотивувальній частині.

Представник позивача в судовому засіданні 04.10.2023 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представники інших учасників справи в судове засідання 04.10.2023 не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлялись у передбаченому законодавством порядку, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

За змістом ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представників третіх осіб, які повідомлені про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 залишено в силі рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі № 910/14422/15, яким позов задоволено частково та стягнуто з АТ "Укргазвидобування" на користь ТОВ "Інтер Вей Капітал" 79870000 грн основного боргу за тілом кредиту, 20048464,11 грн пені за несвоєчасне повернення кредиту, 14731091,51 грн трьох процентів річних, 92169980 грн інфляційних втрат, 31980,14 грн судового збору; присуджено до стягнення з АТ "Укргазвидобування" на користь ПАТ "Дельта Банк" 390348,69 грн судового збору та на користь ТОВ "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" 107890,35 грн судового збору.

22.09.2021 Господарським судом міста Києва на виконання рішення від 15.03.2021, залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021 у справі № 910/14422/15, видані накази, зокрема про стягнення з Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" 79870000 грн. основного боргу за тілом кредиту, 20048464 грн. 11 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 14731091 грн. 51 коп. трьох процентів річних, 92169980 грн. інфляційних втрат, 31980 грн. 14 коп. судового збору.

У подальшому постановою Верховного Суду від 07.02.2022 у справі № 910/14422/15 постанову Північного апеляційного господарського суду від 09.09.2021, рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 в частині задоволення позовних вимог про стягнення 14731091,51 грн 3 % річних, 92169980 грн інфляційних втрат за несвоєчасне повернення кредиту та судового збору скасовано, в іншій частині судові рішення залишено без змін.

Крім того, постановою Верховного Суду від 07.02.2022 здійснено поворот виконання наказів Господарського суду міста Києва від 22.09.2021, виданих на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі № 910/14422/15, шляхом:

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 106917599,01 грн;

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 273899,01 грн;

- стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінгруп Фактор" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 30327,98 грн.

09.06.2022 Господарським судом міста Києва було видано накази у справі №910/14422/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 106917599,01 грн та про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 446667,90 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Також, постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.04.2023 у справі №910/4596/22 постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 в частині стягнення суми за простроченими процентами за користування кредитом у розмірі 18748661,45 грн та штрафу за порушення сплати строків процентів за користування коштами у розмірі 9584400,00 грн скасовано та залишено в цій частині рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/4596/22 без змін. В іншій частині постанову Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 у справі №910/4596/22 залишено без змін. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 1736600 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Свою заяву про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" обґрунтовує тим, що його обов`язок по наказам Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у справі №910/14422/15 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 106917599,01 грн та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 446667,90 грн судового збору за подання касаційної скарги, є припиненим на підставі ст. ст. 598 та 601 Цивільного кодексу України та заяви від 13.04.2023 про зарахування зустрічних однорідних вимог, що випливають з Договору кредитної лінії №ВКЛ-2022390 від 29.08.2013, за рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2021, зміненого постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 07.02.2022 у справі №910/14422/15 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.02.23 у справі № 910/4596/22, на загальну суму 107364267,67 грн, з яких поворот виконання рішення 106917599,01 грн та судовий збір за подання касаційної скарги 446667,90 грн.

Статтею 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 328 ГПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (ч. 2 ст. 328 ГПК України).

Отже, ч. 2 ст. 328 ГПК України містить такі підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті:

- якщо його видано помилково;

- якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано.

В постанові Верховного Суду від 16.01.2018 у справі №55/15479/15-ц зазначено, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи:

- матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання);

- процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Враховуючи імперативні приписи ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 18, 326 ГПК України щодо обов`язковості виконання судового рішення, що набрало законної сили, положення ст. 328 ГПК України визначають можливість визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, лише за наявності для цього безумовних і безспірних підстав, тобто є процедурною нормою, що врегульовує правовідносини між боржником і стягувачем на стадії виконання рішення.

Відтак в даному випадку підлягають дослідженню обставини наявності визначених процесуальним законодавством підстав визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Як зазначалось раніше, процесуальним законодавством передбачено підстави, за якими наказ може бути визнано таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги 5 «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599), переданням відступного (стаття 600), зарахуванням (стаття 601), за домовленістю сторін (стаття 604), прощенням боргу (стаття 605), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606), неможливістю виконання (стаття 607), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609).

Зарахування зустрічних однорідних вимог, як односторонній правочин, є волевиявленням суб`єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин.

За змістом положень ч. 3 ст. 203 ГК України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Аналогічні положення закріплені також у статті 601 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: в одному - одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому). Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Виходячи із зазначеного, вимоги, які можуть підлягати зарахуванню, мають бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим); однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду); строк виконання таких вимог настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог. Допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо). Аналогічну правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.10.2018 у справі № 914/3217/16.

За змістом положень ст. 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог: 1) про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю; 2) про стягнення аліментів; 3) щодо довічного утримання (догляду); 4) у разі спливу позовної давності; 4-1) за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом.

За змістом положень ч. 5 ст. 203 ГК України не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом.

Умова щодо безспірності вимог, які зараховуються, а саме: відсутність спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, не передбачена чинним законодавством, зокрема ст. 203 ГК України, ст. 601 ЦК України, але випливає із тлумачення змісту визначених законом вимог і застосовується судами відповідно до усталеної правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 910/21652/17, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 11.10.2018 у справі № 910/23246/17, від 15.08.2019 у справі № 910/21683/17, від 11.09.2019 у справі № 910/21566/17, від 25.09.2019 у справі № 910/21645/17, від 01.10.2019 у справі № 910/12968/17, від 05.11.2019 у справі № 914/2326/18.

Важливою умовою для здійснення зарахування зустрічних вимог є безспірність вимог, які зараховуються, а саме, відсутність спору щодо змісту, умови виконання та розміру зобов`язань. За відсутності безспірності вимог відповідний спір має бути вирішений у судовому порядку з дотриманням вимог процесуального закону.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 13.11.2018 у справі № 914/163/14, від 11.09.2018 у справі № 910/21648/17, від 23.10.2018 у справі № 910/18256/17, від 25.04.2018 у справі № 910/6781/17, від 02.04.2019 у справі № 918/539/18.

Як було вірно встановлено судом першої інстанції, між сторонами наявні зобов`язання одна до одної, щодо яких судами в межах справ №910/14422/15 та №910/4596/22 ухвалені відповідні рішення, які набрали законної сили, що не заперечується сторонами, строк виконання вимог за цими рішеннями настав.

При цьому, наявні в матеріалах справи заяви сторін щодо зарахування зустрічних однорідних вимог свідчать про волевиявлення як стягувача, так і боржника направленого на припинення, зокрема, зобов`язань щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 106917599,01 грн та стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер Вей Капітал" на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" 446667,90 грн судового збору за подання касаційної скарги на підставі наказів Господарського суду міста Києва від 09.06.2022 у даній справі, у зв`язку із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Колегія суддів враховує доводи апелянта про те, що на момент подання ТОВ «Інтер Вей Капітал» заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 13.04.2023 дія рішення Господарського суду міста Києва від 18.10.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 у справі № 910/4596/22 була зупинена ухвалою Верховного Суду від 20.02.2023.

Однак, як вже зазначалось раніше, 27.04.2023 ТОВ «Інтер Вей Капітал» направило заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог з урахуванням висновків викладених в постанові Верховного Суду від 25.04.2023 у справі № 910/4596/22.

У тексті оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд вказав про те, що 12.05.2023 АТ «Укргазвидобування» направило ТОВ «Інтер Вей Капітал» наступні заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог:

1) № 44/2/2-97-1-2336 від 12.05.2023, якою заявляє про припинення:

- зобов`язання Акціонерного товариства «Укргазвидобування» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» на суму 106917599,01 грн, що складається із суми інфляційних втрат у розмірі 102736781 грн та частини 3% річних у розмірі 4180 818,01 грн за постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.04.2023 у справі №910/4596/22;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» перед Акціонерним товариством «Укргазвидобування» на суму 106917599,01 грн, що є сумою, на яку постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 07.02.2022 здійснено поворот виконання наказів Господарського суду міста Києва від 22.09.2021, виданих на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/14422/15;

2) № 44.2.2-97-1-2337 від 12.05.2023, якою заявляє про припинення:

- зобов`язання Акціонерного товариства «Укргазвидобування» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» на суму 1736700 грн, що складається із частини 3% річних у розмірі 1736700 грн за постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.04.2023 у справі №910/4596/22;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» перед Акціонерним товариством «Укргазвидобування» на суму 1736700 грн, що є судовим збором за постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.04.2023 у справі №910/4596/22.

3) № 44/2/2-97-1-2338 від 12.05.2023, якою заявляє про припинення:

- зобов`язання Акціонерного товариства «Укргазвидобування» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» на суму 446667,90 грн, що є частиною судового збору за постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.04.2023 у справі №910/4596/22;

- зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер Вей Капітал» перед Акціонерним товариством «Укргазвидобування» на суму 446667,90 грн судового збору за постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 07.02.2022 у справі №910/14422/15.

При цьому, в тексті апеляційної скарги не наведено мотивованого обгрунтування неможливості прийняття судом першої інстанції поданої ТОВ «Інтер Вей Капітал» заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.04.2023.

Поряд з викладеним колегія суддів наголошує, що в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.09.2022 у справі № 917/244/21.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 у справі № 914/346/20, за загальними правилами про правочини, відповідну заяву про зарахування на адресу іншої сторони як односторонній правочин слід вважати зробленою та такою, що спричинила відповідні цивільно-правові наслідки, в момент усної заяви однієї зі сторін на адресу іншої сторони чи в момент вручення однією стороною іншій стороні повідомлення, що містить письмове волевиявлення на припинення зустрічних вимог зарахуванням. Моментом припинення зобов`язань сторін у такому разі є момент вчинення заяви про зарахування у визначеному порядку.

Заяви однієї сторони достатньо для проведення зарахування, а якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до суду, що в подальшому буде підставою для перегляду рішення у справі за новивиявленими обставинами.

Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов`язань (наприклад, недопустимість зарахування зустрічних вимог згідно з статтею 203 Господарського кодексу України та статтею 602 Цивільного кодексу України), то вона вправі звернутися до господарського суду з позовом про примусове виконання зобов`язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом.

Таким чином, сама по собі незгода АТ «Укргазвидобування» із заявою ТОВ «Інтер Вей Капітал» від 27.04.2023 не свідчить про те, що така заява не підлягала врахуванню місцевим господарським судом при постановленні оскаржуваної ухвали.

При цьому, суд апеляційної інстанції зауважує, що апелянт не заперечує встановлену судом першої інстанції наявність правових підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами та відповідно задоволення поданої відповідачем заяви про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню.

Судова колегія зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, пункт 29; рішення ЄСПЛ у справі "Серявін проти України" від 10.05.2011, пункт 58).

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч.1 ст. 74 ГПК України.

Отже, за загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Розподіл між сторонами обов`язку доказування визначається предметом спору.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Частиною 5 статті 236 ГПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції визнав встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, а висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі не відповідають встановленим обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права й порушені норми процесуального права, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, ухвала Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Судові витрати зі сплати судового збору, що були понесені стороною в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (позивача у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, у справі № 910/14422/15 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.05.2023 про визнання наказів такими, що не підлягають виконанню, у справі № 910/14422/15 залишити без змін.

3. Справу № 910/14422/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.10.2023.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді С.В. Владимиренко

В.А. Корсак