ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2023 р. Справа№ 910/14642/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Алданової С.О.

Суліма В.В.

розглянувши у письмовому проваджені матеріали справи за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

на рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2023

у справі № 910/14642/22 (суддя - Н.Г. Шевчук)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз"

до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

про стягнення 228 730,97 грн. майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог та рух справи

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" (далі - позивач, АТ "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" (далі - відповідач, ПрАТ "ДТЕК Київські регіональні електромережі", скаржник) про стягнення 228 730,97 грн. майнової шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.02.2022 представниками позивача виявлено факт пошкодження відповідачем під час проведення земляних робіт газопроводу середнього тиску за адресою: Київська обл., с. Кожухівка, вул. Загороднього (колишня Жовтнева), буд. 11. Проведення робіт відповідачем не погоджувалося. Внаслідок пошкодження вказаного газопроводу (середнього тиску ДУ 75) відповідачем заподіяно позивачу майнову шкоду у розмірі 228 730,97 грн.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 11.05.2023 у справі № 910/14642/22 позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" - задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" 228 730,97 грн. майнової шкоди.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що в діях відповідача наявний повний склад цивільного правопорушення, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 228 730,97 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "ДТЕК Київські регіональні електромережі" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2023 у справі № 910/14642/22 та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування наведеної позиції, викладеної у апеляційній скарзі відповідач зазначає, що місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, а також рішення суду першої інстанції ухвалено при неповному дослідженні доказів та з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, тому на думку відповідача, зроблені судом першої інстанції висновки не відповідають обставинам справи.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- позивачем не надано документації із землеустрою, які б свідчили, що ділянка за адресою: Київська обл., с. Кожухівка, вул. Загороднього (колишня Жовтнева), буд. 11 відноситься до охоронної зони об`єктів газорозподільної системи;

- на час планування та розроблення технічної документації на виконання робіт з електрифікації земельної ділянки за адресою: Київська обл., с. Кожухівка, вул. Загороднього (колишня Жовтнева), буд. 11 у відповідача були відсутні відомості щодо наявності газопроводу за вказаною адресою, зокрема, позивачем не надано доказів наявності позначень газопроводу на місцевості у відповідності до ДБН В.2.5-20:2018 "Газопостачання".

- позивачем не надано доказів, які б свідчили б про наявність завданої йому шкоди, зокрема, доказів перебування газопроводу середнього тиску, розташованого за адресою: Київська обл., с. Кожухівка, вул. Загороднього (колишня Жовтнева), буд. 11, як нерухомого майна, у власності або на балансі АТ "Київоблгаз" не надано.

- акт пошкодження газопроводу від 19.02.2021, на підставі якого позивачем здійснено розрахунок об`єму витрат природного газу через пошкодження газопроводу не відповідає встановленій в додатку 20 Кодексу ГРС формі та позивачем не дотримано положень передбачених розділом 5 глави ХІ Кодексу ГРС, які визначають порядок розгляду акта про порушення.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та клопотання

28.06.2023 через відділ документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до такого:

- твердження скаржника про те, що на час планування та розроблення технічної документації на виконання робіт з електрифікації земельної ділянки замовника у відповідача були відсутні відомості щодо наявності газопроводу за вказаною адресою не заслуговують на увагу, оскільки останній не звертався до позивача щодо уточнення місця розташування газопроводу;

- позивач посилається на положення підпункту 17 пункту а) частини першої статті 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", відповідно до якого до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить видача дозволів на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених законом;

- відповідно до абзацу першого та другого статі 41 Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру центральними органами виконавчої влади, їх територіальними органами встановлюється Кабінетом Міністрів України за поданням відповідного дозвільного органу, погодженим з уповноваженим органом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України;

- порядок проведення дозвільної (погоджувальної) процедури, переоформлення та анулювання документів дозвільного характеру, що законами України віднесено до повноважень органів місцевого самоврядування, встановлюється їх рішенням, а у випадках, передбачених законом, - на підставі типових порядків, затверджених Кабінетом Міністрів України;

- згідно із пунктом 6 Типового порядку, дозвіл видається на проведення робіт, перелік яких наведено у додатку 3, зокрема: земляні або монтажні роботи, не пов`язані з прокладенням, перекладенням, ремонтом інженерних мереж і споруд (пункт 1), заміна пошкоджених та застарілих конструкцій опор, ліхтарів, освітлювальної арматури, тросів, розтяжок, кабелів, дротів, комунікаційної апаратури (пункт 8);

- позивач у відзиві зазначає, що в порушення вищевказаних положень, відповідач перед проведенням земляних робіт зі встановлення електроопор в межах населеного пункту села Кожухівка зобов`язаний був отримати дозвіл від органу місцевого самоврядування (Данилівської сільської ради), якому б мало передувати письмове погодження з АТ "Київоблгаз", що передбачено пунктами 13, 14 глави 4 розділу ІІІ Кодексу ГРС.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на рішення Господарського суду міста Київської області від 11.05.2023 у справі № 910/14642/22 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Ткаченка Б.О., суддів: Коротун О.М., Суліма В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на рішення Господарського суду міста Київської області від 11.05.2023 у справі № 910/14642/22. Розгляд апеляційної скарги вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання). Витребувано невідкладно матеріали справи № 910/14642/22 з Господарського суду Київської області.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у зв`язку з перебуванням судді Коротун О.М. у відпустці, для розгляду апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на рішення Господарського суду міста Київської області від 11.05.2023 у справі № 910/14642/22 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Алданова С.О., Сулім В.В.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 08.02.2022 о 14:20 комісією Васильківського відділення Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" виявлено факт пошкодження газопроводу ДУ 75 ПЕ середнього тиску за адресою: Київська обл., с. Кожухівка, вул. Загороднього (колишня Жовтнева), буд. 11, про що складений акт про порушення від 08.02.2022.

В акті зазначено, що земляні роботи виконувались ДТЕК Київобленерго Київський РЕМ, які з АТ "Київоблгаз" не погоджувались.

В результаті пошкодження бурильною установкою (трактор, ямобур) відбувся порив газопроводу та витік природного газу, внаслідок чого 84 абоненти залишились без газу.

Вказаний акт про порушення підписано представниками позивача. Копію акта вручена представнику відповідача Талалай В.О. посв. № 36105471 від 14.01.2022.

З метою відновлення належної роботи газорозподільної системи позивачем був проведений комплекс необхідних ремонтно-відновлювальних робіт з усунення наслідків аварії на підземному розподільчому газопроводі.

Позивачем складено Розрахунок об`єму витрат природного газу через пошкодження газопроводу ДУ 75 мм середнього тиску від 08.02.2022, який склав 4065,857 куб. м.

Відповідно до Розрахунку вартості збитків, заподіяних АТ "Київоблгаз", внаслідок пошкодження газопроводу середнього тиску за адресою: Київська обл., с. Кожухівка, вул. Загороднього (колишня Жовтнева), буд. 11, згідно акту обстеження від 08.02.2022, розмір завданої шкоди склав 228 730,97 грн, що складається із вартості об`єму витоку природного газу через пошкоджений газопровід та витрат на ліквідацію витоку газу.

23.02.2022 позивач направив на адресу відповідача лист № 81001-Сл-4105-0222, в якому просив підписати підрядний договір № 2 ПГ відшкодування збитків внаслідок аварії від 08.02.2022, кошториси та акти виконаних робіт на відшкодування збитків, завданих позивачу відповідачем.

Однак, відповідач договір, кошториси та акти виконаних робіт на відшкодування збитків не підписав, збитки не оплатив.

Позивач, вважаючи, що його права порушені, звернувся до Господарського суду Київської області з цим позовом про стягнення з відповідача 228 730,97 грн. майнової шкоди.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийняті постанови

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012).

Згідно із ст.269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки, суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно зі статтею 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода) (стаття 22 Цивільного кодексу України).

Суд зазначає і аналогічну правову позицію викладено Великою палатою Верховного Суду (постанова від 30.05.2018 у справі №750/8676/15-ц), що відшкодування збитків однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 Цивільного кодексу України, оскільки частиною 1 визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

При цьому, відповідно до частини другої статті 623 Цивільного кодексу України, розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, повинен бути реальним та доведеним позивачем.

Згідно із частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування деліктної відповідальності необхідною є наявність усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправна поведінка особи; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина завдавача шкоди. Причому в деліктних правовідносинах на позивача покладається обов`язок з доведення наявності шкоди, протиправності поведінки заподіювача шкоди, а також причинного зв`язку між такою протиправною поведінкою та шкодою. Водночас на заподіювача шкоди покладається обов`язок щодо доведення відсутності його вини у заподіянні цієї шкоди (аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 03.06.2009 у справі №25/207).

Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог статті 1166 Цивільного кодексу України покладено на відповідача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №753/7281/15.

Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх зазначених умов є обов`язковою для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу, відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (правова позиція у постановах Верховного Суду №902/320/17 від 10.12.2018 та №904/5489/18 від 16.04.2020).

Частиною першою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно із частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів статті 1192 Цивільного кодексу України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Спірні правовідносини між позивачем та відповідачем регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України "Про ринок природного газу", Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, Правилами безпеки систем газопостачання, що затверджені наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 №285; ДБН В.2.5-20:2018 Газопостачання, які затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.11.2018 № 305.

За змістом пункту 17 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Отже, відповідно до вимог Закону України "Про ринок природного газу" позивач Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Київоблгаз" є Оператором ГРМ, який зобов`язаний вживати заходів з безпеки постачання природного газу, безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи у межах Київської області.

Відповідно до пункту 2 розділу 2 глави І Кодексу газорозподільних систем (далі - КГС) Оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво) газорозподільної системи, яка на законних підставах перебуває у його власності чи користуванні, належну організацію та виконання розподілу природного газу.

Експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператор ГРМ (пункт 1 розділу 1 глави ІІІ КГС).

Оператор ГРМ повинен забезпечити попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем, а саме комплекс робіт, що виконується на підставі результатів технічного огляду або технічного обстеження газорозподільних систем, з метою забезпечення її подальшого безаварійного експлуатування шляхом проведення технічного обслуговування, поточного або капітального ремонтів. У разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи (пункт 4 розділу 1 глави ІІІ КГС).

Главою 4 розділу III Кодексу газорозподільних систем, визначено порядок проведення земляних робіт у охоронній зоні об`єктів газорозподільної системи (об`єктів ГРМ), а саме:

Охоронна зона об`єктів ГРМ поширюється на газопроводи з надлишковим тиском природного газу не більше 1,2 МПа, ГРП, ШРП, вузли обліку природного газу, засоби захисту газопроводів від електрохімічної корозії, споруди і пристрої на газопроводах, розпізнавальні та сигнальні знаки місцезнаходження газопроводів і споруд на них, за винятком внутрішньо-будинкових газових мереж (пункт 1);

Власники або користувачі земельної ділянки, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, Оператори ГРМ вживають заходів щодо охорони земель та дотримання встановлених обмежень у використанні земель охоронних зон об`єктів ГРМ (пункт 4);

Земельні ділянки, що входять до охоронних зон, використовуються власниками, орендарями земельних ділянок, землевласниками та землекористувачами з обов`язковим дотриманням вимог цього Кодексу (пункт 5);

Проведення ремонтних будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ здійснюється відповідно до законодавства за письмовим погодженням Оператора ГРМ (пункт 7);

Письмове погодження, що надається Оператором ГРМ на право проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт поблизу ГРМ, має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та земляних робіт. До погодження додається схема газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо).

Видача погодження Оператора ГРМ, його переоформлення, видача дубліката та його анулювання здійснюються на безоплатній основі.

Оператор ГРМ протягом 10 робочих днів з дня реєстрації письмового звернення юридичної чи фізичної особи або фізичної особи - підприємця щодо погодження проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ має надати письмове погодження або письмову обґрунтовану відмову. Письмове погодження надається на безоплатній основі.

Погодження має містити вимоги та умови, обов`язкові для виконавців при виконанні ремонтних, будівельних та/або земляних робіт, а також схему газопроводу та інженерних комунікацій, споруд (ГРП, ШРП, ВОГ, засобів електрозахисту тощо) (пункт 8);

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи - підприємці для отримання погодження Оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ повинні подати Оператору ГРМ для узгодження проект плану їх проведення, розроблений з урахуванням вимог будівельних, а за необхідності - інших норм і правил, що регламентують ці роботи, а також заяву (лист) на отримання погодження (пункт 9);

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи - підприємці, які отримали письмове погодження Оператора ГРМ, зобов`язані керуватися порядком проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт і дотримуватись умов їх виконання з урахуванням вимог письмового погодження Оператора ГРМ (пункт 10);

Письмове погодження оператора ГРМ на проведення ремонтних, будівельних та/або земляних робіт в охоронній зоні ГРМ оформляється у двох примірниках, один з яких зберігається в Оператора ГРМ протягом строку, визначеного законодавством (пункт 11);

До початку ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронній зоні наказом організації, що проводить роботи, з числа фахівців призначається особа, відповідальна за проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт (керівник робіт) (пункт 15);

Юридичні та фізичні особи, а також фізичні особи - підприємці, що проводять ремонтні, будівельні та земляні роботи в охоронних зонах, зобов`язані не пізніше ніж за добу до початку робіт повідомити представника Оператора ГРМ щодо проведення робіт (пункт 16);

Фізична особа або персонал юридичної особи чи фізичної особи - підприємця, залучені для проведення ремонтних, будівельних та земляних робіт в охоронних зонах, повинні бути ознайомлені (проінструктовані) представником Оператора ГРМ з інформацією про місцезнаходження газопроводу і споруд на ньому, їх позначення на місцевості, можливі аварійні ситуації і дії при їх виникненні (пункт 17);

Межі охоронних зон газорозподільної системи визначаються відповідно до Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.06.2015 за № 674/27119 (далі - ПБСГ) (пункт 18).

Згідно із пунктом 2.1 розділу II ПБСГ, охоронна зона об`єктів газорозподільної системи - територія, обмежена умовними лініями уздовж наземних, надземних і підземних газопроводів та їх споруд по обидва боки від крайніх елементів конструкції розподільчих газопроводів та по периметру наземних споруд на визначеній відстані, на якій обмежується провадження господарської та іншої діяльності.

З метою забезпечення безпечних умов експлуатації та виключення можливості пошкодження газорозподільної системи вздовж її траси в межах охоронної зони шириною 2м з обох боків від зовнішньої стінки газопроводу в плані не допускаються: обмеження доступу обслуговуючого персоналу у світлу пору доби, а при аварійній ситуації - цілодобово; складування матеріалів і устаткування; ведення земляних та будівельно-монтажних робіт; садіння дерев; улаштування стоянок автотранспорту, гаражів та інших споруд, у тому числі тимчасових (пункт 1.12. глави 1 розділу V ПБСГ).

Згідно із пунктом 1.34 глави 1 розділу V ПБСГ, перед початком робіт ударних механізмів і землерийної техніки поблизу підземного газопроводу працівники, що виконують земляні роботи, зобов`язані виявити фактичне місце розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства.

Підсумовуючи вищевикладене слід дійти висновку, що виконання земляних робіт у охоронній зоні газопроводу можливе за умов: отримання дозволу, повідомлення представника Оператора ГРМ не пізніше ніж за добу до початку робіт, виявлення фактичного місця розташування газопроводу шляхом шурфування вручну в присутності представника газорозподільного підприємства.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано скаржником у своїй апеляційній скарзі, всупереч законодавчо установленому вище порядку, працівники відповідача виконували земляні роботи бурильною установкою (трактором, ямобуром), без відповідних дозволів та за відсутності представника Оператора ГРМ АТ "Київоблгаз", що і призвело до пошкодження газопроводу та виникненню збитків.

Доказів протилежного скаржником не надано, таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що поведінка відповідача суперечила вимогам законодавства.

З вищевикладеного вбачається такий елемент складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка.

У подальшому, з метою відновлення газопостачання на пошкодженій ділянці газопроводу позивачем був проведений комплекс необхідних ремонтно-відновлювальних робіт з усунення наслідків аварії на підземному розподільчому газопроводі.

Вартість виробничо-технологічних витрат при ліквідації пошкодження газопроводу середнього тиску Ду 75 ПЕ позивачем підтверджено долученими до позову калькуляціями вартості робіт та послуг, накладними (арк. с. 30-47).

Відповідно до пункту 7 глави 4 розділу ХІ КГС об`єм витоку (витрати) природного газу при аварійних ситуаціях через пошкоджений газопровід третіми особами, що є юридичними особами чи фізичними особами - підприємцями, визначається відповідно до пункту 6 цієї глави.

Пунктом 6 глави 4 розділу ХІ КГС встановлено, що якщо при порушеннях, визначених в пунктах 1-5 цієї глави, неможливо достовірно встановити номінальну потужність газового обладнання (відмова в доступі до об`єкта споживача, газовий відвід без наявного підключеного газового обладнання, несертифіковане обладнання, відсутність заводських паспортів, маркувань тощо), визначення об`єму природного газу здійснюється з урахуванням проміжку часу, за який необхідно визначити об`єм необлікованого природного газу, пропускної спроможності площі отвору, сопла, пальника або газопроводу за відповідною формулою.

Таким чином, розмір шкоди завданої позивачу діями відповідача, згідно розрахунку наявного в матеріалах справи становить 228 730,97 грн., з яких 166 214,31 грн. вартість об`єму витоку (витрати) природного газу та 24 394,83 грн. вартість виробничо-технологічних витрат при ліквідації пошкодження газопроводу та 38 121,83 грн. ПДВ.

Колегія суддів перевіривши розрахунок розміру шкоди, заподіяної позивачу, погоджується з правильністю методикою та розміром такого розрахунку.

Твердження скаржника про відсутність доказів завдання шкоди позивачу спростовуються долученими позивачем до матеріалів справи копією рішенням Данилівської сільської ради Васильківського району Київської області № 236 від 04.03.2011, копією додатку 3 1 до вказаного рішення та копією акта приймання-передачі основних засобів, розташованих у Васильківському району Київської області від 06.04.2015, з яких вбачається, що газопровід середнього тиску Ду 75 ПЕ знаходиться на балансі ПАТ "Київоблгаз" (наразі АТ "Київоблгаз").

Твердження скаржника, що акт пошкодження газопроводу від 19.02.2021 не відповідає встановленій в додатку 20 Кодексу ГРС формі не заслуговує на увагу, оскільки в матеріалах справи відсутній такий акт на який посилається скаржника.

Стосовно акта пошкодження газопроводу від 08.02.2022, який є предметом доказування в межах цього спору колегія суддів, відхиляючи доводи апеляційної скарги, зазначає, що скаржник безпідставно посилається на пункт 8 глави 5 розділу ХІ КГС про те, що акт про порушення має бути розглянутий комісією з розгляду актів про порушення вимог ГРС, оскільки пошкодження газопроводу не відноситься до виду порушення Кодексу ГРС щодо якого має право приймати рішення комісія Оператора ГРМ.

Як передбачено пунктом 4 глави 1 розділу І КГС:

споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу;

несанкціонований споживач фізична, юридична особа або фізична особа - підприємець, яка без укладання договору розподілу природного газу з оператором газорозподільної системи або на об`єкті, який не підключений до ГРМ в установленому порядку, здійснює несанкціонований відбір природного газу.

Таким чином, як вірно вказано судом першої інстанції, відповідач не є споживачем або несанкціонованим споживачем в розумінні вказаних положень.

Разом з тим, порушення скаржником порядку проведення земляних робіт в охоронній зоні без обов`язкового письмового погодження з позивачем, призвело до пошкодження газопроводу, що заподіяло шкоду позивачу, яка полягала у понесенні витрат на відновлення належної роботи газорозподільної системи, у зв`язку із чим судом першої інстанції вірно встановлено наявність причинно-наслідкового зв`язку, як елемент складу правопорушення.

Відповідно до частини другої статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

У контексті вищевикладеного колегія суддів констатує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів відсутності вини (умислу чи необережності) у діях відповідача, зокрема, не доведено, що ним вчинялись усі передбачені й необхідні заходи для унеможливлення завдання шкоди.

Доводи скаржника щодо відсутності у місці пошкодження газопроводу і на прилягаючих територіях розпізнавальних знаків, якими необхідно помічати та захищати газопроводи, колегією суддів відхиляються через необґрунтованість та недоведеність.

Більше того позивачем долучено фотофіксацію наявності позначень газопроводу на місцевості, що скаржником не спростовано у своїй апеляційній скарзі.

Також колегією суддів відхиляються заперечення скаржника з посиланням на те, що позивачем не надано документації із землеустрою щодо земельної ділянки для будівництва об`єкта ГРМ, оскільки з огляду на норми Закону України "Про Державний земельний кадастр", Закону України "Про землеустрій", Закону України "Про Державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Земельного кодексу України обов`язок з виготовлення технічної документації із землеустрою та подання відомостей для внесення до Державного земельного кадастру, а також внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно покладений Законом на розробника технічної документації із землеустрою, власника земельної ділянки або користувача, а позивач не належить до жодної із зазначених осіб.

Підсумовуючи все вищевикладене у сукупності, а також зважаючи на встановлені обставини, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що в діях відповідача наявний повний склад цивільного правопорушення, у зв`язку із чим судом першої інстанції цілком правомірно та обґрунтовано задоволено позовні вимоги у повному обсязі.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2023 у справі № 910/14642/22, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі" на рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2023 у справі № 910/14642/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 11.05.2023 у справі № 910/14642/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські регіональні електромережі".

4. Матеріали справи № 910/14642/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді С.О. Алданова

В.В. Сулім