УХВАЛА

05 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 914/2693/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В.(головуючої), Колос І. Б. та Малашенкової Т. М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Флоран" (далі- Товариство)

на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2023

за позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Львівгаз"

до Товариства

про стягнення 492 709,64 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство 22.08.2023 (згідно з відміткою на конверті) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 (про повернення апеляційної скарги) у справі № 914/2693/22, а справу направити до апеляційного господарського суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.09.2023 касаційну скаргу Товариства залишено без руху, зокрема, у зв`язку з тим, що до скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також скарга не містила належних обґрунтувань підстав подання касаційної скарги, визначених відповідним абзацом частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України; Кодекс) з огляду на предмет касаційного оскарження; надано скаржнику строк для усунення недоліків.

Товариство 22.09.2023 (згідно з поштовою відміткою на конверті) на виконання вимог вказаної ухвали від 06.08.2023 подало до Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, в якій скаржник із посиланням на абзац другий частини другої статті 287 ГПК як на підставу касаційного оскарження судового рішення зазначає про порушення судом апеляційної інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали від 14.08.2023 норм процесуального права, а також скаржником до заяви додано квитанцію від 19.09.2023, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Перевіривши подану заяву та додану до неї, зокрема, квитанцію від 19.09.2023 про сплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн, Суд дійшов висновку про те, що подана квитанція не може бути належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі з огляду на таке.

Згідно з приписами частин першої і другої статті 9 Закону "Про судовий збір" (далі - Закон) судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, у тому числі з використанням електронного платіжного засобу або за допомогою платіжних пристроїв, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (відповідно до частини першої статті 6 вказаного Закону).

Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 № 163 затверджена Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою встановлені загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

З пункту 37 Інструкції вбачається, що одним із реквізитів платіжного доручення є "Призначення платежу".

Пунктом 41 Інструкції визначено, що платник заповнює реквізит "Призначення платежу" платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

При цьому необхідними реквізитами ідентифікації позовної заяви (заяви, скарги), а у даному випадку касаційної скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна касаційна скарга, та дата судового рішення апеляційного господарського суду, яке оскаржується.

До заяви про усунення недоліків Товариством додано квитанцію від 19.09.2023, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 2 684,00 грн, де зазначено: "призначення платежу *101;2684;23952571;ТзОВ "Флоран" Судовий збiр (Верховний Суд, 055); через Борщук Лариса Маркіянівн ТзОВ "Флоран".

Однак подана скаржником квитанція від 19.09.2023 не може бути належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги у цій справі, оскільки остання не містить ні номера справи, в межах якої подається касаційна скарга, ані дати оскаржуваного судового рішення, з огляду на що з останньої не вбачається, яка саме скарга оплачується судовим збором.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України, у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини четвертої статті 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Частиною п`ятою статті 292 ГПК України визначено, що питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

З урахуванням викладеного Суд дійшов висновку, що скаржник не усунув недоліки касаційної скарги, зокрема, в частині сплати судового збору у встановленому порядку із зазначенням обов`язкових реквізитів щодо інформації про номер справи, у межах якої подається касаційна скарга, з огляду на що касаційна скарга вважається неподаною та підлягає поверненню.

При цьому Суд звертає увагу скаржника, що процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, зокрема: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії встановлена Порядком повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 174, 234, 292 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Флоран" на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 у справі №914/2693/22 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова