РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2023Справа № 910/7321/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" (місто Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (місто Київ)

про зобов`язання вчинити певні дії,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники учасників справи:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: Кравченко О.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція", відповідно до резолютивної частини якої просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність ТОВ "Євро-Реконструкція" щодо відмови укладати індивідуальні договори з споживачами/мешканцями житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 62-А (секції 1-4);

- зобов`язати ТОВ "Євро-Реконструкція" з метою недопущення тривалого порушення чинного законодавства, укладати типові договори з індивідуальним споживачем про надання послуг з теплової енергії та гарячого водопостачання зі співвласниками (наймачами) житлового будинку по вул. Каховська, 62-А (секції 1-4) та ТОВ "Євро-Реконструкція" відповідно до вимог Постанови КМУ №830 від 21.08.2019 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк і спосіб усунення виявлених недоліків.

26.05.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 відкрито провадження у справі, її розгляд вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 04.07.2023.

14.06.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву, яким відповідач проти позову заперечує з підстав його необґрунтованості.

04.07.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні до 27.07.2023.

У підготовчому засіданні 27.07.2023 представником позивача подано відповідь на відзив, яка судом долучена до матеріалів справи.

27.07.2023 суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 12.09.2023.

У судове засідання 12.09.2023 представник позивача не з`явився, проте 06.09.2023 до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову повністю заперечував з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 12.09.2023 суд, по виходу з нарадчої кімнати, проголосив вступну та резолютивну частину рішення та повідомив, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" (колективний споживач) укладено типовий договір №460456 (далі - Договір) з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати колективному споживачеві послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення/на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води (далі - послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а колективний споживач зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Відповідно до п. 3. Договору інформація про колективного споживача: 02005, Дніпровський район, м. Київ, вул. Каховська, будинок №62-А.

Послуга надається за допомогою систем індивідуального теплового пункту багатоквартирного будинку (п. 4 Договору).

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" здійснює діяльність, направлену на надання житлово-комунальних послуг юридичним та фізичним особам, експлуатацію житлового фонду, об`єктів соціально-побутового та іншого призначення, в тому числі технічне обслуговування будинків. У своїй діяльності керується Законом України "Про житлово-комунальні послуги" та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунального господарства.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп", як управляюча компанія, здійснює обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 62-А (секції 1-4) на підставі наказу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" №00031/0/8-20 від 30.06.2020.

Розпорядженням Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації №677 від 24.10.2020 присвоєно об`єкту нерухомого майна поштову адресу: м. Київ, вул. Каховська, 62-А (секція 1-4).

Законом України "Про житлово-комунальні послуги", який введений в дію з 01.05.2019 (далі - Закон) визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Порядок укладання індивідуальних договорів про надання житлово-комунальних послуг між виконавцем послуг та споживачем регулюється вимогами цього Закону.

25.02.2021 ТОВ "ЖК Сервіс Груп" звернулося до ТОВ "Євро-Реконструкція" з листом вих. №201, в якому зазначило, що у зв`язку з передачею у володіння та користування КП "Київтеплоенерго" тепломережі ПрАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" необхідно укласти типові договори з індивідуальним споживачем (договір співпраці) про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання з метою укладання мешканцями прямих договорів з ТОВ "Євро-Реконструкція" за вищезазначеною адресою. Відповіді на зазначений лист позивач не отримував.

22.09.2021 позивач повторно звернувся до ТОВ "Євро-Реконструкція" з листом вих. №1001 з проханням заключити типовий договір з індивідуальним споживачем (договір співпраці) про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання з метою укладення мешканцями прямих договорів з ТОВ "Євро-Реконструкція".

У відповідь ТОВ "Євро-Реконструкція" (лист №ДЕЗ-3383 від 22.10.2021) зазначила, що Законом України "Про житлово-комунальні послуги" не передбачена можливість укладання між виконавцем послуг та мешканцями житлових будинків індивідуальних публічних договорів приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, відповідно між виконавцем послуг ТОВ "Євро-Реконструкція" та усіма співвласниками (мешканцями) житлового будинку можуть бути укладені в установленому порядку паперові індивідуальні договори про надання відповідних послуг, на підставі наданого рішення співвласників будинку про обрання моделі договірних відносин з виконавцем послуг. При цьому існування одночасно договорів на постачання теплової енергії (договір купівлі-продажу теплової енергії) та договір про надання комунальних послуг в межах одного багатоквартирного будинку не допускається. Також, відповідач зазначив, що позивачем не надано необхідних документів для укладання публічних договір приєднання.

Наведені обставини зумовили звернення позивача до суду з даною позовною заявою, відповідно до резолютивної частини якої позивач просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність ТОВ "Євро-Реконструкція" щодо відмови укладати індивідуальні договори з споживачами/мешканцями житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 62-А (секції 1-4);

- зобов`язати ТОВ "Євро-Реконструкція" з метою недопущення тривалого порушення чинного законодавства, укладати типові договори з індивідуальним споживачем про надання послуг з теплової енергії та гарячого водопостачання зі співвласниками (наймачами) житлового будинку по вул. Каховська, 62-А (секції 1-4) та ТОВ "Євро-Реконструкція" відповідно до вимог Постанови КМУ №830 від 21.08.2019 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії".

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.02.2022 між позивачем та відповідачем, як колективним споживачем, було укладено типовий договір №460456, відповідно до умов якого виконавець зобов`язався надавати відповідачу послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення/на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а відповідач, у свою чергу, зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Таким чином, з моменту введення в експлуатацію багатоквартирного будинку по вул. Каховська, буд. 62-А (секції 1-4), в м. Києві, для забезпечення надання співвласникам будинку послуг з постачання теплової енергії, між виконавцем послуг та управителем будинку ТОВ "ЖК Сервіс Груп" був укладений відповідний договір про надання послуг з постачання теплової енергії.

Взаємовідносини між ТОВ "Євро-Реконструкція" та споживачами при наданні послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води регулюються чинними на момент виникнення заборгованості нормативними актами, зокрема Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 №830, Правилами надання послуг з постачання гарячої води, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1182, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", іншими нормативними документами у сфері надання комунальних послуг.

Статтею 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що:

- виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

- індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

- колективний договір про надання комунальних послуг (далі - колективний договір) - договір про надання комунальних послуг, який укладається з виконавцем комунальних послуг за рішенням співвласників (на умовах, визначених у рішенні співвласників (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками;

- колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги;

- послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору;

- споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач;

- управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом.

Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк.

З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором.

Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом.

Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору:

такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин;

раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк.

Публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:

плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, оскільки відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" співвласники багатоквартирного будинку по вул.. Каховська, буд. 62 в м. Києві вже прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин з теплопостачальною організацією та вже уклали з виконавцем комунальної послуги колективний договір про надання послуг, укладення з ними ще й індивідуальних договорів про надання комунальної послуги, що є публічними договорами приєднання, чинним законодавством не передбачено.

Відповідно до статті 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії).

У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги, відповідно до частини 1 статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору:

такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин;

раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" укладання публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води передбачено за умови, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір.

При цьому укладання публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг передбачає наявність у виконавця послуг даних щодо ідентифікації кожного споживача, з яким укладається індивідуальний публічний договір приєднання. Відповідні дані для ідентифікації споживача можуть бути наявні у Виконавця послуг за умови, якщо між виконавцем послуг та споживачем був раніше укладений індивідуальний договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (до внесення змін до нормативно-правових актів, якими визначено нову класифікації комунальних послуг та новий порядок укладання договорів про надання комунальних послуг).

З урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що між виконавцем послуг та співвласниками будинку по вул. Каховська, буд. 62-А (секції 1-4) в м. Києві раніше не укладалися індивідуальні договори про надання комунальних послуг та відповідно у виконавця послуг відсутні дані щодо ідентифікації споживачів будинку для можливості укладання з ними індивідуальних договорів про надання комунальних послуг.

При цьому відповідно до ст. 10 Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, розподіл загальних обсягів наданих послуг між співвласниками будинку здійснюється виконавцем послуг за показаннями будинкового вузла комерційного обліку, з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, прийнятих Виконавцем послуг на абонентський облік установленому порядку.

Відповідно до вимог Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №270 від 12.10.2018, для прийняття на абонентський облік вузлів розподільного обліку теплової енергії та гарячої води, власник приміщення подає виконавцю послуг письмову заяву в довільній формі про прийняття вузла розподільного обліку на абонентський облік до якої додається наступний перелік документів:

- копія документа, що підтверджує право власності на приміщення;

- копія декларації про відповідність засобу вимірювальної техніки;

- копія супровідної документації до засобу (засобів) вимірювальної техніки, що входять до складу вузла обліку / копія супровідної документації до приладу - розподілювача теплової енергії.

Оскільки співвласниками будинку по вул. Каховська, буд. 62-А (секції 1-4), в м. Києві не були виконані вимоги Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік, у виконавця послуг відсутня можливість та правові підстави для прийняття на абонентський облік індивідуальних засобів розподільного обліку споживачів будинку. Отже, у виконавця послуг відсутня можливість здійснювати розподіл загальних обсягів наданих послуг споживачам будинку, з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг.

Так, відповідно до Правил надання послуг з постачання теплової енергії та Правил надання послуг з постачання гарячої води, індивідуальний споживач може приєднатися до умов публічного договору приєднання про надання комунальної послуги направивши Виконавцю послуг оформлену споживачем Заяву-приєднання до типового індивідуального договору про надання послуги, із зазначенням відповідних даних для ідентифікації споживача.

При цьому відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в межах одного багатоквартирного будинку не дозволяється наявність різних моделей організації договірних відносин за одним видом послуги.

Таким чином, у разі зміни моделі договірних відносин між співвласниками будинку та виконавцем послуг, а саме переходу із колективного договору на індивідуальні договори, відповідні індивідуальні договори про надання комунальних послуг мають бути укладенні в установленому порядку між виконавцем послуг та усіма співвласниками будинку, про що і зазначалося відповідачем у листах.

Поряд з цим, у матеріалах справи відсутні докази того, що співвласники будинку здійснили відповідні дії для укладання індивідуальних договорів про надання комунальних послуг, які передбачені нормативно-правовими актами.

Враховуючи вищевикладене. Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими, недоведеними та спростованими належним чином і у встановленому законом порядку відповідачем, відтак у задоволенні позову належить відмовити.

Поряд з цим, при розгляді даного спору судом встановлено наступне.

Конституція України гарантує кожному судовий захист його прав у межах конституційного, цивільного, господарського, адміністративного і кримінального судочинства України.

Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних.

Порядок судового захисту порушених прав та охоронюваних законом інтересів визначається законом.

Відповідно до ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Положення статей 15, 16 Цивільного кодексу України визначають, що кожна особа має право на захист, у тому числі судовий, свого цивільного права, а також цивільного інтересу, що загалом може розумітися як передумова для виникнення або обов`язковий елемент конкретного суб`єктивного права, як можливість задовольнити свої вимоги за допомогою суб`єктивного права та виражатися в тому, що особа має обґрунтовану юридичну заінтересованість щодо наявності/відсутності цивільних прав або майна в інших осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, процедурні гарантії, закріплені в ст. 6 Конвенції, гарантують кожному право подання скарги щодо його прав та обов`язків цивільного характеру до суду чи органу правосуддя. Таким чином втілюється право на звернення до суду, одним із аспектів якого є право доступу, тобто право розпочати провадження у судах з цивільних питань. Кожен має право на подання до суду скарги, пов`язаної з його або її правами та обов`язками; на це право, що є одним з аспектів права на доступ до суду, може посилатися кожен, хто небезпідставно вважає, що втручання у реалізацію його або її прав є неправомірним (рішення у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), серія А №18, п. 28- 36).

Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави (ч. 1 ст. 2 ГПК України).

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15.11.16. у справі №800/301/16).

За приписами процесуального законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 в справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається у вказаній нормі та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" має один і той же зміст.

Тобто, інтерес позивача має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, відповідати вищевказаним критеріям охоронюваного законом інтересу.

Положення Господарського процесуального кодексу України покладають обов`язок доведення факту порушення або оспорювання прав чи охоронюваних законом інтересів саме на позивача.

Наявність права на пред`явлення позову не є безумовною підставою для здійснення судового захисту, а є лише однією з необхідних умов реалізації встановленого права.

При цьому необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні статті 76 Господарського процесуального кодексу України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача; порушення (невизнання або оспорювання) означеного права/інтересу відповідачем; належність обраного способу судового захисту (з точки зору адекватності порушення і спроможності його усунути та поновити (захистити) право або інтерес та закріплення положеннями діючого законодавства).

Тобто вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Аналогічний висновок викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 14.06.2019 у справі № 910/6642/18, постанові Верховного Суду від 02.04.2020 у справі № 910/7160/19.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові (аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі №902/377/19, від 02.04.2020 у справі № 910/7160/19).

У той же час позивачем не доведено реального порушення будь-яких його прав чи охоронюваних законом інтересів відповідачем. Більше того, позивач фактично звернувся з позовом в інтересах третіх осіб (індивідуальних споживачів, з якими, за доводами позивача, відповідач має укласти відповідні правочини), що не допускається положеннями чинного законодавства України.

Приписами ст. 86 ГПК України унормовано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вказане в сукупності суд встановив відсутність порушених відповідачем прав чи охоронюваних законом інтересів позивача, як і підстав для зобов`язання відповідача укладати договори з мешканцями будинку по вул. Каховська, буд. 62-А (секції 1-4) в м. Києві, тож позовні вимоги є безпідставними, не гуртуються на законі та не підлягають задоволенню судом.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 219, 232, 233, 236-238, 240, 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст рішення складено 06.10.2023.

Суддя Т.М. Ващенко