ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Справа №9/34-828

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Галушко Н.А.

суддів Желіка М.Б.

Орищин Г.В.

секретар судового засідання Олійник Н.

за участю представників сторін:

від скаржника: не з`явився;

від заявника: Наконечна І.В.-представник;

від позивача Сушко Т.В.-представник;

від Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції: не з`явився,

розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" б/н від 20.07.2023 (Вх.№ ЗАГС 01-05/2364/23 від 20.07.2023)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.07.2023

за заявою №7730/03.1-25 від 16.06.2023 (вх. №5250 від 19.06.2023) Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано Франківській та Тернопільських областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання рішення

у справі №9/34-828

за позовом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку України, м. Київ в особі Тернопільського центрального відділення "Промінвестбанку", м. Тернопіль

до відповідача Державного підприємства "Ковалівський горілчаний завод" с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область

про стягнення 200 000,00грн заборгованості по кредиту згідно кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 03-1/18 від 28.02.2007 за рахунок заставного майна

ВСТАНОВИВ:

19.06.2023 до Господарського суду Тернопільської області надійшла зава №7730/03.1-25 від 16.06.2023 (вх. №5250) Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільських областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наконечної І.В. про зміну способу і порядку виконання рішення у виконавчому провадженні №45182882 з примусового виконання наказу №9/34-828 від 09.04.2008 виданого Господарським судом Тернопільської області про звернення стягнення заборгованості Державного підприємства «Ковалівський горілчаний завод» (с. Ковалівка, Монастириського району, Тернопільської області, р/р 4508 в філії Тернопільське центральне відділення Промінвестбанку, МФО 338426, ідендифікаційний код 32147811) за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 03-1/18 від 28.02.2007 в розмірі 200 000,00 грн боргу по неповерненому кредиту на заставлене майно: 586 (п`ятсот вісімдесят шість) дал. Горілки «Тернопільська житня» 0,5 л, 564 (п`ятсот шістдесят чотири) дал. горілки Стандартна 0,5 л, 602 (шістсот дві) дал. Горілки «Екстра» 0,5 л, 40 (сорок) тис. шт. пляшки 45В5-500, заставною вартістю 237 760 (двісті тридцять сім тисяч сімсот шістдесят) грн, що знаходиться за адресою: с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, які перерахувати в користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку, вул. Шевченка, 12, м. Київ, від імені якого діє Тернопільське центральне відділення "Промінвестбанку", м. Тернопіль, вул. Танцорова, 11, .

Заяву мотивовано відсутністю майна, зазначеного у судовому наказі. Дана обставина зафіксована у акті державного виконавця від 23.04.2015. Посилаючись на зазначену обставину, державний виконавець (за заявою стягувача) просить суд стягнути з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (правонаступника Державного підприємства "Ковалівський горілчаний завод") грошові кошти у розмірі 200 000,00 грн, як визначеної рішенням суду у даній справі суми боргу за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №03-1/18 від 28.02.2007.

Короткий зміст оскарженої ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 10.07.2023 у справі №9/34-828 заяву №7730/03.1-25 від 16.06.2023 (вх. №5250 від 19.06.2023) Заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано - Франківській та Тернопільських областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання рішення задоволено. Змінено спосіб і порядок виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 09.04.2008 у справі №9/34-828 шляхом стягнення з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Героїв України, 16, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (вул. Малопідвальна, 8, м. Київ, 01001, ) грошових коштів в сумі 200 000 (двісті тисяч) грн.

Ухвала суду мотивована тим, що враховуючи наявні обставини, що ускладнюють виконання вказаного рішення, а також те, що обраний під час вирішення спору по суті спосіб виконання рішення суду не забезпечив захисту прав стягувача, суд дійшов висновку про те, що заява №7730/03.1-25 від 16.06.2023 державного виконавця підлягає задоволенню, шляхом стягнення з боржника встановленої рішенням суду 200 000,00 грн суми неповерненого кредиту. Запропонований державним виконавцем новий спосіб виконання вищевказаного судового рішення - стягнення суми неповерненого кредиту, замість визначеного судовим рішення звернення стягнення на заставлене майно на цю ж суму неповерненого кредиту, не змінює суті судового рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Державним підприємством спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.07.2023 у справі №9/34-828 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано - Франківській та Тернопільських областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про зміну способу і порядку виконання рішення, посилаючись на те, що при прийнятті ухвали судом не надано оцінку усім аргументам учасників справи, всебічно не з`ясовано обставини справи, на які посилались сторони, висновки суду, викладені в ухвалі суду першої інстанції, не відповідають фактичним обставинам справи, посилаючись на те, що ухвала суду прийнята з порушенням ч.3 ст.331 ГПК України, неправильним застосуванням п. 7.1.3, п. 7.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» та не врахування судом інших висновків Верховного Суду з питання зміни способу та порядку виконання рішення суду.

Скаржник вважає, що висновок суду, що новий спосіб виконання рішення суду не змінює суті рішення є помилковим. Зі змісту рішення суду виключено положення про необхідність стягнення заборгованості за рахунок заставленого майна. Господарський суд фактично змінив зміст рішення суду та самостійно застосував інший спосіб захисту порушеного права ніж обраний позивачем.

Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що ДП "Ковалівський горілчаний завод" та ДП "Укрспирт" немає заставного майна, зазначеного у рішенні суду, неможливо виконати рішення суду шляхом звернення стягнення, а тому необхідниою є зміна способу і порядку виконання рішення суду шляхом стягнення заборгованості за загальним порядком, що не є зміною рішення по суті, оскільки розмір заборгованості боржника був встановлений в рішенні суду. Наявними у справі матеріалами було підтверджено, що отриманий кредит у розмірі 200 000, 00 грн Державним підприємством "Ковалівський горілчаний завод" не повернуто.

Заявник зазначає, що виконавче провадження № 45182882 відкрито 22.10.2014, але досі виконавчий документ залишається не виконаним через відсутність майна, на яке має бути звернуто стягнення за рішенням суду. Під час судового розгляду заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наконечної І.В. про заміну сторони у виконавчому провадженні № 45182882, 05.05.2023 представником Державного підприємства спиртової та лікеро - горілчаної промисловості "Укрспирт" Власюком Д.В. були надані додаткові пояснення від 05.05.2023 (вх. №3909 від 05.05.2023), в яких зазначалося про те, що заміна сторони боржника з ДП "Ковалівський спиртовий завод" на ДП "Укрспирт" не призведе до фактичного виконання рішення, оскільки заставлене майно відсутнє як у ДП "Ковалівський горілчаний завод" та і у ДП "Укрспирт", що є ще одним підтвердженням неможливості виконання рішення суду у встановлений рішенням суду способом у зв`язку з відсутністю майна.

ПАТ «АК ПІБ України» у відзиві на апеляційну скаргу просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що апеляційна скарга є необгрунтована та не підлягає задоволенню.

Зокрема, виконавче провадження №45182882 було відкрито в 2014 році, станом на даний час виконавчий документ залишається не виконаним. Причиною неможливості виконання рішення суду є відсутність заставного майна, на яке має бути звернено стягнення. Таким чином, позивач вважає, що виконати рішення суду у спосіб, визначений у рішенні є неможливим, що потребує зміну способу його виконання.

Позивач зазначає, що визначений рішенням господарського суду від 09.04.2008 спосіб виконання судового рішення про стягнення заборгованості - шляхом звернення стягнення на предмет застави за відсутності цього майна, що встановлено у виконавчому провадженні, не призвело до відновлення порушених прав стягувана - ПАТ «Промінвестбанк» та унеможливило виконання рішення суду. При зверненні до суду ПАТ «Промінвестбанк» був обраний спосіб захисту порушеного права - стягнення 200 000,00 грн заборгованості по кредиту згідно кредитного договору про відкриття кредитної лінії №03-1/18 від 28.02.2007, що встановлено у рішенні суду від 09.04.2008 у справі №9/34-828. Спосіб виконання рішення про стягнення коштів шляхом звернення стягнення на заставне майно.

Таким чином, в оскаржуваній ухвалі від 10.07.2023 у справі №9/34-828 суд змінив саме спосіб виконання рішення, а не застосував інший спосіб захисту порушеного права. Спосіб захисту порушеною права - стягнення суми у розмірі 200 000,00грн - залишився незмінним.

Процесуальні дії суду у справі.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Західного апеляційного господарського суду від 20.07.2023 справу №9/34-828 призначено судді-доповідачу Галушко Н.А., суддям Желіку М.Б., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" залишено без руху для усунення встановлених недоліків, а саме: зобов`язано скаржника надати (надіслати) на адресу Західного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн та докази надіслання копії апеляційної скарги на адресу позивача протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.07.2023 у справі №9/34-828 та призначено розгляд справи на 12.09.2023.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.09.2023 розгляд справи відкладено на 26.09.2023.

Представники заявника та позивача в судовому засіданні виклали доводи щодо вимог апеляційної скарги.

Відділ примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання явку повноважного представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд не визнавав обов`язковою явку в судове засідання учасників справи.

Отже, відповідно до ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, передбачений ч. 2 ст. 273 ГПК України, справу може бути розглянуто при відсутності представника ВПВР.

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 26.09.2023 оголошено вступну та резолютивну частини постанови у справі.

Обставини справи

В провадженні Господарського суду Тернопільської області перебувала справа №9/34-828 за позовом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку України в особі Тернопільського центрального відділення "Промінвестбанку" до Державного підприємства "Ковалівський горілчаний завод" с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область про стягнення 200 000,00 грн заборгованості по кредиту згідно кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 03-1/18 від 28.02.2007 за рахунок заставного майна.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 09.04.2008 позов задоволено та звернено стягнення заборгованості Державного підприємства "Ковалівський горілчаний завод" (с. Ковалівка Монастириського району Тернопільської області, р/р НОМЕР_1 в філії "Тернопільське центральне відділення Промінвестбанку", МФО 338426, ід. код 32147811) за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 03-1/18 від 28.02.2007 в розмірі 200 000,00 грн боргу по неповерненому кредиту на заставлене майно: 586 дал. горілки "Тернопільська житня" 0,5 л, 564 дал горілки "Стандартна" 0,5 л, 602 дал. горілки "Екстра" 0,5 л, 40 тис. шт. пляшки 45В5-500, заставною вартістю 237 760,00 грн, що знаходиться за адресою: с. Ковалівка, Монастириський район, Тернопільська область, які перерахувати в користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку, вул. Шевченка, 12, м. Київ, від імені якого діє Тернопільське центральне відділення "Промінвестбанку", м. Тернопіль, вул. Танцорова, 11, та стягнуто 2 118,00 грн судових витрат.

09.04.2008 на виконання рішення Господарським судом Тернопільської області видано накази.

Заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області Микитином А.Я. 22.10.2014 винесено постанову ВП №45182882 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виданого 09.04.2008 Господарським судом Тернопільської області наказу №9/34-828.

23.04.2015 в с. Ковалівка, за місцем знаходження ДП "Ковалівський горілчаний завод", у присутності представників боржника та двох понятих, державним виконавцем складено акт, у якому зафіксовано відсутність переліченого у судовому рішенні майна, на яке звернено стягнення.

На підставі постанови Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 09.09.2015, заступником начальника відділу Державної виконавчої служби Монастириського районного управління юстиції Тернопільської області Микитином А.Я. 30.09.2015 винесено постанову ВП №45182882 від 30.09.2015 про передачу матеріалів виконавчого провадження №45182882 з примусового виконання наказу №9/34-828 від 09.04.2008.

Головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Санжарою О.М. 23.11.2015 винесено постанову про прийняття до виконання виконавчого провадження №45182882.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 11.05.2023 замінено боржника Державне підприємство "Ковалівський горілчаний завод" (48322, с. Ковалівка, Тернопільський (Монастириський) район, Тернопільська область, ) на правонаступника - Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Героїв України, 16, ) у виконавчому провадженні № 45182882 з примусового виконання виданого Господарським судом Тернопільської області наказу у справі № 9/34-828 від 09.04.2008 про звернення стягнення заборгованості Державного підприємства "Ковалівський горілчаний завод" за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 03-1/18 від 28.02.2007 в розмірі 200 000,00 грн боргу по неповерненому кредиту на заставлене майно (зазначено вище), які перерахувати в користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку, від імені якого діє Тернопільське центральне відділення "Промінвестбанку" та стягнуто 2118 грн судових витрат з Державного підприємства "Ковалівський горілчаний завод" на користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (вул. Шевченка, 12, м. Київ), від імені якого діє Тернопільське центральне відділення "Промінвестбанку".

На підставі вищевказаної ухвали та керуючись абз. 1 ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» заступником начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільських областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наконечною І.В. 24.05.2023 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

29.05.2023 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернулось до органу примусового виконання рішень з заявою №09-1-6/620 від 29.05.2023 про зміну способу виконання рішення суду із звернення стягнення на заставлене майно на стягнення заборгованості в розмірі 200 000,00 грн, яка мотивована відсутністю майна, на яке звернено стягнення.

При цьому, у своїй заяві представником стягувача звернено увагу на те, що під час судового розгляду заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про заміну сторони у виконавчому провадженні №45182882, 05.05.2023 представником Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» Власюком Д.В. були надані додаткові пояснення від 05.05.2023, в яких зазначалося про те, що заміна сторони боржника з ДП «Ковалівський горілчаний завод» на ДП «Укрспирт» не призведе до фактичного виконання рішення, оскільки заставлене майно відсутнє як у ДП «Ковалівський горілчаний завод», так і у ДП «Укрспирт». Це є додатковим підтвердженням неможливості виконання судового рішення у встановлений цим рішенням спосіб.

Зазначені вище додаткові пояснення від 05.05.2023 ДП «Укрспирт» додані заявником до заяви №7730/03.1-25 від 16.06.2023.

Вищенаведені обставини стали підставою для звернення 19.06.2023 органу ДВС до суду в порядку ст. 331 ГПК України, із вищевказаною зазначеною заявою.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України вказано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах, регулюються Розділом V ГПК України (ст. ст. 326-338).

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).

У ст. 338 ГПК України вказано, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Спірні відносини учасників процесу у даній справі виникли у ході виконавчого провадження щодо примусового виконання рішення суду, тому регулюються приписами Закону України «Про виконавче провадження» та ст.331 ГПК України.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Приписами п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

В силу норм ч.1 ст.74 Закону України Про виконавче провадження рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Пункт 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачається із матеріалів справи, у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано - Франківській та Тернопільських областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває наказ №9/34-828 від 09.04.2008 про звернення стягнення на заставне майно (ВП №45182882).

В рамках цього виконавчого провадження актом державного виконавця від 23.04.2015 встановлено, що наведене у рішенні суду від 09.04.2008 у справі №9/34-828 майно відсутнє.

Зазначене підтверджують надані ДП «Укрспирт» (боржником) додаткові пояснення від 05.05.2023, надані суду в межах розгляду Господарським судом Тернопільської області заяви № 6040/03.1-25 від 25.04.2023 Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Наконечної І.В. про заміну сторони у виконавчому провадженні № 45182882 з примусового виконання наказу у справі № 9/34-828 від 09.04.2008.

Зважаючи на наведене, наказ Господарського суду Тернопільської області від 09.04.2008 у справі №9/34-828, який стосується звернення стягнення заборгованості на заставлене майно, не виконаний.

Частиною 3 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

У пункті 7.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз`яснено, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном.

Таким чином, правовою підставою для зміни способу виконання судового рішення є встановлений судом факт неможливості його виконання у спосіб, визначений у резолютивній частині відповідного рішення. В свою чергу, зміна способу виконання рішення шляхом звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

Згідно з п. 7.4 наведеної вище постанови пленуму, за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Законодавець у ч. 1 ст. 16 ЦК України встановив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст. 16 Цивільного кодексу України способів захисту цивільних прав.

Поняття "спосіб і порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 Цивільного кодексу України. Для зміни способу виконання судового рішення необхідним є з`ясування питання чи не призведе така зміна способу виконання до зміни первісно обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів, оскільки змінюючи спосіб виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.06.2019 у справі №350/426/16-ц).

Отже, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті, а вирішуючи питання про зміну способу виконання рішення, суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість такого виконання рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Предметом позову у справі №9/34-828 була майнова вимога про стягнення 200 000 грн заборгованості по кредиту згідно кредитного договору про відкриття кредитної лінії № 03-1/18 від 28.02.2007 за рахунок заставленого майна.

Як зазначалось вище, за результатом розгляду справи №9/34-828, з урахуванням заявлених позивачем вимог, рішенням Господарського суду Тернопільської області від 09.04.2008 у справі №9/34-828 звернено стягнення заборгованості ДП «Ковалівський горілчаний завод» за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 03-1/18 від 28.02.2007 в розмірі 200 000 грн боргу по неповерненому кредиту на заставлене майно (зазначене вище), які перерахувати в користь Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку, вул. Шевченка, 12, м. Київ, від імені якого діє Тернопільське центральне відділення "Промінвестбанку", м. Тернопіль, вул. Танцорова, 11, код ЄДРПОУ 09338427.

Нормами ст.ст. 179, 184 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною.

Таким чином, індивідуально визначеною річчю є річ єдина у своєму роді, яка вирізняється від інших своїми неповторними ознаками та виділена із загальної маси речей даного роду, а родовими називаються речі, яким належать єдині родові ознаки, і вони вимірюються числом.

Майно, на яке звернено стягнення за рішенням суду від 09.04.2008 у даній справі наділене родовими ознаками.

З матеріалів справи убачається та правомірно встановлено судом першої інстанції, що незважаючи на те, що вартість заставного майна визначено на суму 237 760,00 грн, судом ухвалено рішення про звернення стягнення на це майно з метою погашення заборгованості за кредитним договором саме на суму 200 000,00 грн. Отже, у даному випадку відсутня необхідність встановлення вартості майна, на яке мало бути звернено стягнення, оскільки сума стягнення чітко визначена та не залежить від вартості заставленого майна.

Таким чином, законодавцем передбачено право суду за заявою державного виконавця змінити спосіб виконання судового рішення у разі неможливості його виконання у тому вигляді, який постановлено судовим рішенням, а тому його заява, на переконання суду, підлягає задоволенню.

Резолютивна частина рішення суду від 09.04.2008 стосується звернення стягнення заборгованості в розмірі 200 000,00 грн боргу по неповерненому кредиту на заставлене майно, а саме: 586 дал. Горілки «Тернопільська житня» 0,5 л, 564 дал. Горілки «Стандартна» 0,5 л., 602 дал. Горілки «Естра» 0,5 л, 40 тис. шт. пляшки 45В5-500.

З огляду на викладене правомірним є висновок суду першої інстанції, що запропонований державним виконавцем новий спосіб виконання вищевказаного судового рішення - стягнення суми неповерненого кредиту, замість визначеного судовим рішення звернення стягнення на заставлене майно на цю ж суму неповерненого кредиту, не змінює суті судового рішення.

За таких обставин, враховуючи наявні обставини, що ускладнюють виконання вказаного рішення, а також те, що обраний під час вирішення спору по суті спосіб виконання рішення суду не забезпечив захисту прав стягувача, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що заява №7730/03.1-25 від 16.06.2023 державного виконавця про зміну способу виконання судового рішення шляхом стягнення з боржника встановленої рішенням суду 200 000,00 грн суми неповерненого кредиту підлягає задоволенню.

З огляду на вищенаведене, твердження скаржника, що висновок суду, що новий спосіб виконання рішення суду не змінює суті рішення є помилковим та зміна способу виконання рішення суду призведе до зміни обраного позивачем первісного способу захисту, передбаченого ст. 16 ЦК України, судова колегія не бере до уваги з огляду на встановлені вище обставини. Правом на звернення до суду з заявою про зміну способу виконання рішення суду державний виконавець наділений згідно ст.ст. 18, 33 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 331 ГПК України.

У рішенні від 15 жовтня 2009 року Європейський суд з прав людини у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" вказав на те, що відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати.

У справі "Фуклєв проти України" (рішення від 07 червня 2005 року) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

У справі "Глоба проти України" (заява N 15729/07, § § 26, 27) ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності. Суд також повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. також рішення від 07.06.2005 у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01, § 84).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із ч.ч.1,2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини у справі, а тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала місцевого господарського суду- без змін.

Судові витрати

З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись, ст. ст. 86, 129, 255, 269, 270, 271, 275, 276, 282, 339-343 Господарського процесуального кодексу України,

Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" б/н від 20.07.2023 (Вх.№ ЗАГС 01-05/2364/23 від 20.07.2023) залишити без задоволення.

2.Ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 10.07.2023 у справі №9/34-828 залишити без змін.

3.Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено 05.10.2023.

Головуючий суддя Галушко Н.А.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Орищин А. В.