Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Баранця О. М. - головуючий, Вронської Г. О., Кролевець О. А.,
за участю секретаря судового засідання Шпорт В. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Житлово-будівельного кооперативу «Каштан»
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»
до Житлово-будівельного кооперативу «Каштан»
про визнання договору недійсним та стягнення 1 234 171,94 грн,
за участю представників:
позивача: Харченко П. О.,
відповідача: Золотопуп С. В.,
Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Каштан» про визнання договору недійсним та стягнення 1 234 171,94 грн.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 у справі № 910/14847/21 позовні вимоги задоволено частково. Визнано недійсним договір на постачання теплової енергії у гарячій воді від 24.10.2018 № 510238. Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу «Каштан» на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 у справі № 910/14847/21 клопотання Житлово-будівельного кооперативу «Каштан» про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» витрати на професійну правничу допомогу розмірі 11500,00 грн. В іншій частині клопотання відмовлено.

За результатами нового розгляду постановою Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 апеляційні скарги Житлово-будівельного кооперативу «Каштан» та Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 та на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 та додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 у справі №910/14847/21 залишено без змін. Поновлено дію рішення Господарського суду міста Києва від 21.02.2022 у справі № 910/14847/21.

Додатковою постановою від 05.07.2023 Північний апеляційний господарський суд заяву Житлово-будівельного кооперативу «Каштан» про ухвалення додаткового рішення задовольнив. Судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання касаційної скарги та із наданням правничої допомоги Житлово-будівельному кооперативу «Каштан» в сумі 64 065,17 грн, поклав на Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго». Стягнув з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь Житлово-будівельного кооперативу «Каштан» 41 565,17 грн витрат по сплаті судового збору за подання касаційної скарги, 6 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції при первісному апеляційному розгляді справи, 12 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді касаційної інстанції, 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді апеляційної інстанції при повторному апеляційному розгляді справи.

За наслідками касаційного оскарження Верховний Суд ухвалою від 14.09.2023 касаційне провадження у справі № 910/14847/21, відкрите за касаційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 у частині залишення без змін додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 у справі №910/14847/21 про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь Житлово-будівельного кооперативу «Каштан» 11 500 грн витрат на професійну правничу допомогу, а також додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023, закрив, з підстав передбачених пунктами 4, 5 частини 1 статті 296 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на касаційну скаргу відповідачем було наведено орієнтовний розрахунок судових витрат, які відповідач поніс і очікує понести у зв`язку з розглядом справи № 910/14847/21 судом касаційної інстанції, а також зазначив, що докази цих витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення Верховного Суду.

Житлово-будівельний кооператив «Каштан» 16.09.2023 через систему «Електронний суд» звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/14847/21, яким стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» 7 314 грн судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката в суді касаційної інстанції, та надав докази на підтвердження здійснених витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 21.09.2023 року заяву Житлово-будівельний кооператив «Каштан» про відшкодування судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, призначено до розгляду на 05.10.2023.

Позивачем подано заперечення проти задоволення заяви Житлово-будівельний кооператив «Каштан» про відшкодування судових витрат. Позивач просив визнати зловживанням процесуальними правами подання відповідачем заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, які складаються з складання адвокатського запиту від 16.08.2023 №16/08/2023-1 вартістю 750 грн; компенсації витрат адвоката з оплати послуг КП «Київтеплоенерго» з підготовки та копіювання первинної документації за рахунком №9 від 18.08.2023 в розмірі 64,44 грн, складання листа від 23.08.2023 № 23/08/2023-1 вартістю 500 грн, в цій частині заяву повернути відповідачу без розгляду.

В частині заявлених витрат в розмірі 6000 грн, які складаються з витрат складання відзиву на касаційну скаргу в розмірі 4 500 грн та за представництво клієнта у судовому засіданні у Касаційному господарському суді в розмірі 1500 грн, просив залишити без задоволення або зменшити розмір витрат до 10,00 грн.

Розглянувши заяву відповідача, Касаційний господарський суд вважає, що ця заява підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).

Разом з тим чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За частиною першою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Разом із тим розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 ГПК України).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

У розумінні положень частин п`ятої та шостої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Окрім цього, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20).

Такі самі критерії, як зазначено вище, застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 126 ГПК України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою та дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

У додатковій ухвалі від 03.12.2021 у справі № 927/237/20 Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку, що для забезпечення принципу господарського судочинства щодо відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення, та забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованого позову (необґрунтованої касаційної скарги), витрати на професійну правничу допомогу при прийнятті ухвали про закриття касаційного провадження мають покладатися на сторону, яка допустила необґрунтоване подання касаційної скарги.

У заяві про розподіл судових витрат на правничу допомогу у суді касаційної інстанції відповідач зазначив, що така допомога йому надавалась на підставі договору від 22.10.2021 № 22/10/2021, укладеного між Житлово-будівельним кооперативом «Каштан» та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери».

За умовами договору (пункт 3.1) сторони погодили, що вартість послуг складає 3 000 грн за годину надання послуг.

Згідно з доданим до заяви актом приймання-передачі наданих послуг від 14.09.2023 підписаним Житлово-будівельним кооперативом «Каштан» та Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» вартість наданих послуг складає 7 314,44 грн.

До наданих Адвокатським бюро «Тарас Кулачко та партнери» послуг увійшли:

- складання адвокатського запиту від 16.08.2023 № 16/08/2023-1 в інтересах клієнта до КП «Київтеплоенерго» - загальна вартість 750,00 грн;

- компенсація витрат адвоката, необхідних для надання первинної допомоги, на оплату послуг КП «Київтеплоенерго» з підготовки та копіювання первинної документації за рахунком № 9 від 18.08.2023, оплачених платіжною інструкцією № 49PR-TN7B-27PJ-87SX від 23.08.2023 - загальна вартість 64,44 грн;

- складання листа від 23.08.2023 № 23/08/2023-1 в інтересах клієнта до КП «Київтеплоенерго» - загальна вартість 500,00 грн;

- складення відзиву клієнта до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду на касаційну скаргу КП «Київтеплоенерго» у господарській справі № 910/14847/21 за позовом КП «Київтеплоенерго» до ЖБК «Каштан» про визнання договору недійсним та стягнення 1 234 171,94 грн:

- на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2022;

- на постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 у частині залишення без змін додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 у справі №910/14847/21 про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь Житлово-будівельного кооперативу «Каштан» 11 500 грн витрат на професійну правничу допомогу;

- на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 - загальна вартість послуги 4 500,00 грн;

- представництво клієнта в судовому засіданні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 14.09.2023 у справі № 910/14847/21 - загальна вартість послуги 1 500,00 грн.

Оцінюючи надані позивачем на підтвердження понесених витрат документи, Верховний Суд зазначає, що вони не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на послуги адвоката у такому розмірі з іншої сторони, адже розмір таких витрат має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Разом з тим витрачений час роботи адвоката відповідача на підготовку ним адвокатського запиту від 16.08.2023 № 16/08/2023-1 в інтересах клієнта до КП «Київтеплоенерго» загальною вартістю 750,00 грн, витрати на оплату послуг КП «Київтеплоенерго» з підготовки та копіювання первинної документації за рахунком № 9 від 18.08.2023, оплачених платіжною інструкцією № 49PR-TN7B-27PJ-87SX від 23.08.2023 загальною вартістю 64,44 грн; складання листа від 23.08.2023 № 23/08/2023-1 в інтересах клієнта до КП «Київтеплоенерго» загальною вартістю 500,00 грн, обумовлений тим, що Житлово-будівельний кооператив «Каштан» не отримав касаційну скаргу КП «Київтеплоенерго» у справі № 910/14847/21.

Однак, як вбачається з матеріалів касаційної скарги КП «Київтеплоенерго» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 у частині залишення без змін додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 06.06.2022 у справі № 910/14847/21 про стягнення з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» на користь Житлово-будівельного кооперативу «Каштан» 11 500 грн витрат на професійну правничу допомогу, а також додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023, позивачем було додано докази надсилання копії касаційної скарги відповідачу рекомендованим листом з описом вкладення №175 на адресу м. Київ, бул. І. Шамо, 15.

Згідно з інформацією, що міститься на офіційному сайті Укрпошти про відстеження поштових відправлень, рекомендований лист №175 був доставлений на вказаною адресою, однак 13.07.2023 не був вручений під час доставки (інші причини), у зв`язку з чим 24.07.2023 повернутий за зворотньою адресою, за закінченням терміну зберігання.

Тобто позивач, звертаючись з касаційною скаргою у справі № 910/14847/21, виконав свій процесуальний обов`язок, та направив копію касаційної скарги відповідачу за адресою: м. Київ, бул. І. Шамо, 15. Саме цю адресу відповідач зазначає як адресу його місцезнаходження в усіх процесуальних документах, що подаються до суду.

Отже, неотримання Житлово-будівельним кооперативом «Каштан» копії касаційної скарги, що була надіслана йому КП «Київтеплоенерго», залежало виключно від волі відповідача. Відповідно звернення адвоката безпосередньо до КП «Київтеплоенерго» для отримання копії касаційної скарги та понесення у зв`язку з цим додаткових витрат зумовлено діями відповідача, а тому такі витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача.

Щодо інших витрат відповідача, заявлених до відшкодування, то позивачем доказів на підтвердження їх неспівмірності не надано. Вартість однієї години роботи адвоката в розмірі 3 000,00 грн погоджена сторонами в договорі про надання правничої допомоги. Суд не втручається у договірні відносини, що склалися між адвокатом і його клієнтом, які безперечно повинні виконуватись сторонами цього договору відповідно до погоджених ними умов, у тому числі і щодо сплати погодженого розміру гонорару адвоката. Витрати відповідача на правничу допомогу у вигляді підготовки відзиву на касаційну скаргу та участь його представника - адвоката у судовому засіданні суду касаційної інстанції, пов`язані саме з необґрунтованим поданням позивачем касаційної скарги на судові рішення у справі, а тому доводи позивача про зменшення розміру заявлених вимог до 10,00 грн не є розумними та обґрунтованими.

З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини даної справи, висновки Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду викладені у додатковій ухвалі від 03.12.2021 у справі № 927/237/20 щодо забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді у разі подання до неї необґрунтованої касаційної скарги, Верховний Суд вважає, що понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 6 000,00 грн є підтвердженим, а також відповідає критерію пропорційності, розумності та справедливості.

Керуючись статтями 126, 129, 234, 235, 244, 315 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Житлово-будівельного кооперативу «Каштан» про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/14847/21 щодо відшкодування судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (пл. І. Франка, 5, м. Київ, 01001, ) на користь Житлово-будівельного кооперативу «Каштан» (бул. І. Шамо, 15, м. Київ, 02147, ) витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції в розмірі 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп.

3. Видачу відповідного наказу у справі № 910/14847/21 доручити Господарському суду міста Києва.

4. Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий О. Баранець

Судді Г. Вронська

О. Кролевець