ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2023 р. Справа№ 925/1382/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання: Новосельцеві О.Р.

за участю представників сторін:

від стягувача: Савенко Н.Ю.;

від боржника: не з`явився;

державний виконавець: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксани Василівни та Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023

за скаргою Приватного акціонерного товариства «Азот» на бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган Оксани Василівни у справі №925/1382/18

за позовом Приватного акціонерного товариства «Азот»

до Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго»

про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

09.12.2022 стягувач звернувся із скаргою до суду та зазначив, що державний виконавець постановою від 27.04.2022 у виконавчому провадженні №68802201 зупинив вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 25.03.2019 у справі №925/1382/18 на підставі пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" (в чинній на той час редакції). Зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №68802201 обґрунтовано тим, що боржник - Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 "Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році" включено до об`єктів малої приватизації. Разом з тим, Законом України від 28.07.2022 №2468-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави" до пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" були внесені зміни, згідно з якими виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Враховуючи, що за наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 "Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році" державний пакет акцій боржника - Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", що підлягає приватизації, становить лише 46 відсотків його статутного капіталу, тому підстави для зупинення вчинення виконавчих дій щодо боржника у виконавчому провадженні №68802369, передбаченої пунктом 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" відсутні. Заява стягувача про поновлення виконавчого провадження залишена поза увагою.

Просив визнати неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. щодо не прийняття рішення про продовження (відновлення) вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №68802201 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 25.03.2019 у справі №925/1382/18 .

Зобов`язати Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. поновити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 68802201, про що винести відповідну постанову.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 визнано неправомірною бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. щодо не прийняття рішення про продовження (відновлення) вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №68802201 з виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 25.03.2019 у справі №925/1382/18.

Зобов`язано Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган О.В. поновити вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 68802201, про що винести відповідну постанову.

Приймаючи рішення про задоволення скарги, місцевий господарський суд виходив з того, що державі Україна на праві власності належить 46,000038% акцій Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", які й були включені до затвердженого наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 "Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році" переліку державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності, наведеного у додатку 1, що підлягають приватизації у 2022 році.

Також 25% акцій Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" належать на праві власності Приватному акціонерному товариству "Українська енергозберігаюча сервісна компанія" як юридичній особі, тому вони не є державною власністю.

Включення наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 "Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році" приналежних державі Україна на праві власності 99,6585% акцій приватного акціонерного товариства "Українська енергозберігаюча сервісна компанія" до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році не означає про включення до цього переліку і 25% акцій Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", які належать на праві власності приватному акціонерному товариству "Українська енергозберігаюча сервісна компанія".

Отже, при застосуванні пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції Закону України від 28.07.2022 № 2468-ІХ до спірних правовідносин підстав для врахування 25% акцій Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго", які належать на праві власності Приватному акціонерному товариству "Українська енергозберігаюча сервісна компанія", немає. Тому, з 19.08.2022, з дня набрання чинності вказаним Законом, правова підстава для зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №68802201 відпала і державний виконавець зобов`язаний був продовжити примусове виконання рішення за наказом Господарського суду Черкаської області від 25.03.2019 у справі №925/1382/18 у порядку, встановленому цим Законом, і винести про це відповідну постанову, що зроблено не було.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган О.В. звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 у справі № 925/1382/18 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги ПрАТ «АЗОТ» відмовити.

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції і вважає, що воно постановлено з неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції порушив норми матеріального та процесуального права, а саме ст. 5 Цивільного кодексу України та ст.ст. 231, 232, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 7, 73, 86, 91, 236 ГПК України, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Крім того, апелянт зазначає, що до переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році відповідно до наказу ФДМУ №1 від 04.01.2022 включено пакети акцій (часток) у розмірі більше 50% статутного капіталу боржника ПАТ «Черкасиобленерго», а саме 71 %, якими володіє державна Україна - 46,000038% в особі Міністерства енергетики України та 25% в особі ФДМУ (через ПАТ Українська енергозберігаюча сервісна компанія). Відтак, зупинення 27.04.2022 державним виконавцем вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №68802201 відповідно до п.12 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» відповідає нормам чинного законодавства України.

Також, апелянт вказує, що під час зупиненого вчинення виконавчих дій стосовно ПАТ «Черкасиобленерго» відбулася зміна законодавства, що передбачало нові підстави для зупинення виконавцем виконавчих дій згідно з положеннями Закону України «Про виконавче провадження» від 28.07.2022 №2468-ІХ (п.12 ст.34 Закону). Зупинення виконавчого провадження 27.04.2022 відбулось у відповідності до вимог попередньої редакції ст.34 Закону України «Про виконавче провадження» за якою виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі, зокрема включення державних підприємств або пакетів акцій (часток господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації (п.12 в редакції, як була чинною станом на 27.04.2022).

Таким чином, на державний виконавець вважає, що у правовідносинах сторін внесення змін чинного законодавства в частині визначення нової обставини для зупинення вчинення виконавчих дій, не поширюється на зупинене виконавче провадження, яке відбулось 27.04.2022 за раніше чинною нормою, не може його змінювати і не є підставою для анулювання цієї вчиненої дії шляхом поновлення виконавчого провадження. Отже, у державного виконавця не було правових підстав для поновлення ВП № 68802201 та право позивача не було порушено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Черкасиобленерго» звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 у справі № 925/1382/18 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги ПрАТ «АЗОТ» відмовити. Зупинити виконання ухвали Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 до закінчення розгляду апеляційної скарги.

Апелянт не погоджується з рішенням суду першої інстанції і вважає, що воно постановлено з неправильним застосуванням судом норм матеріального та процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи. Доводи апеляційної скарги представника ПАТ «Черкасиобленерго», викладені в апеляційній скарзі аналогічні доводам, викладеним у апеляційній скарзі Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вельган О.В.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційні скарги

В свою чергу, заперечуючи проти апеляційних скарг, Приватне акціонерне товариство «Азот» у своєму відзиві, наданому до суду 13.06.2023, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Крім того, ПАТ «Азот» зауважує, у постанові Верховного Суду від 11.01.2022 у справі №17-14-01/1494 судом встановлено наступне: Наказом Фонду державного майна України № 145 від 05.02.2021 року «Про прийняття рішення про приватизацію державного пакету акцій ПАТ «Черкасиобленерго» прийнято рішення про приватизацію державного пакету акцій розміром 46% статутного капіталу ПАТ «Черкасиобленерго». Оскільки пакет акцій становить менш ніж 50% статутного капіталу ПАТ «Черкасиобленерго» його віднесено до об`єктів малої приватизації.

Наказом Фонду державного майна України від 25.04.2018 року № 550 прийнято рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 99,6585% статутного капіталу ПрАТ «УкрЕСКО», яка володіє 25 % акцій ПАТ «Черкасиобленерго».

Будь-якого рішення органу приватизації в розумінні Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» Фондом державного майна України про приватизацію саме вказаних 25% акцій ПАТ «Черкасиобленерго», не приймалось.

Враховуючи встановлене (пункт 62 цієї Постанови), колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що державний пакет акцій ПАТ «Черкасиобленерго» в розмірі 25%, якими володіє ПрАТ «УкрЕСКО», та які фактично (опосередковано) належать державі, не є об`єктом приватизації відповідно до статті 5 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», відтак, на цей час відсутні підстави для застосування положень частини 5 статті 12 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна», які виникають у разі прийняття рішення про включення пакетів акцій ПАТ «Черкасиобленерго» 46% та 25% відповідно до переліку об`єктів приватизації».

В даному випадку стосовно ПАТ «Черкасиобленерго» постановою Верховного Суду встановлено, що об`єктом приватизації є пакет акцій ПАТ «Черкасиобленерго», що належать державі, в розмірі 46%.

Встановлені Верховним Судом щодо ПАТ «Черкасиобленерго» обставини підтверджують позицію ПрАТ «Азот» відносно того, що оскільки пакет акцій, які підлягають приватизації, становить менше ніж 50% статутного капіталу ПАТ «Черкасиобленерго», відтак відсутні правові підстави для застосування ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» та зупинення вчинення виконавчих дій.

29.11.2022 у зв`язку зі змінами у законодавстві, що усунули підстави для зупинення вчинення виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні, ПрАТ «Азот» звернулось до ВПВР УЗПВР у Черкаській області з клопотанням №501-06/349, у якому просило поновити вчинення виконавчих дій у ВП №68802201.

З 28.07.2022 підстави для зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №68802201 були відсутні, як такі.

У зв`язку зі змінами законодавства щодо підстав для зупинення вчинення виконавчих дій в разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, відпала обставина, що стала підставою для зупинення вчинення виконавчих дій у ВП №68802201 відповідно до ч. 5 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» Головний державний виконавець ВПВР УЗПВР у Черкаській області був зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, тобто з моменту отримання 30.11.2022 клопотання ПрАТ «Азот» про поновлення вчинення виконавчих дій з відповідним обґрунтуванням, продовжити (відновити) примусове виконання рішення суду.

Проте, на момент звернення до суду зі скаргою, так і під час розгляду справи судом першої інстанції, виконавцем не вчинено дій по продовженню (відновленню) примусового виконання рішення суду у даній справі, що є очевидною бездіяльністю виконавця, яка є протиправною.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 05.05.2023 апеляційну скаргу Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксани Василівни передано на розгляд судді Майданевич А.Г., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г.,суддів Сулім В.В., Пономаренко Є.Ю.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» передано на розгляд судді Майданевич А.Г., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г.,суддів Сулім В.В., Пономаренко Є.Ю.

Колегією суддів встановлено, що апеляційні скарги подано безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 витребувано у Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/1382/18.

Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційних скарг на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 у справі № 925/1382/18 до надходження матеріалів справи з Господарського суду Черкаської області.

18.05.2023 матеріали справи №925/1382/18 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксани Василівни та Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 у справі № 925/1382/18, вирішено розглядати апеляційні скарги в одному апеляційному провадженні, розгляд справи призначено на 19.06.2023.

19.06.2023 оголошено перерву у розгляді справи на 21.06.2023 та в подальшому оголошено перерву на 03.08.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.08.2023 оголошено перерву у судовому засіданні до 31.08.2023.

31.08.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Майданевича А.Г. на лікарняному, відтак питання про призначення справи до розгляду здійснюється після виходу судді з лікарняного.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 призначено розгляд апеляційних скарг Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксани Василівни та Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 у справі № 925/1382/18 на 05.10.2023.

Явка представників сторін

Представник боржника та державний виконавець, у судове засідання призначене на 05.10.2023 в режимі відеоконференеції на зв`язок не вийшли, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями та поверненнями, наявними у матеріалах справи.

Відповідно до ч.5 ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Враховуючи положення частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників судового процесу обов`язковою в судове засідання не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника боржника та державного виконавця за наявними у справі матеріалами.

Пояснення представників сторін

21.06.2023 у судовому засіданні апеляційної інстанції представник боржника та державний виконавець, надали пояснення, в яких просили їх апеляційні скарги задовольнити, ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 у справі № 925/1382/18 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні скарги ПрАТ «АЗОТ» відмовити.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 05.10.2023 в режимі відеоконференції представник ПАТ «Азот» заперечував проти задоволення апеляційних скарг з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 19.02.2019 у справі №925/1382/18 стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Азот" 20 000 000,00 грн. неповернутої фінансової допомоги, 4 981 209,38 грн. інфляційних нарахувань, 1 232 737,48 грн. три проценти річних та 393 209,21 грн. витрат на сплату судового збору.

18 березня 2019 року рішення Господарського суду Черкаської області від 19.02.2019 у справі №925/1382/18 набрало законної сили.

25 березня 2019 року Господарський суд Черкаської області на виконання прийнятого ним рішення від 19.02.2019 у справі №925/1382/18 видав наказ, встановивши строк пред`явлення його до виконання до 19.03.2022.

14 квітня 2022 року державний виконавець на підставі наказу Господарського суду Черкаської області від 25.03.2019 у справі №925/1382/18 та заяви стягувача про примусове виконання рішення та відкриття виконавчого провадження від 11.03.2022 №501-06/104 виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №68802201 щодо стягнення з Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на користь Приватного акціонерного товариства "Азот" 20 000 000,00 грн. неповернутої фінансової допомоги, 4 981 209,38 грн. інфляційних нарахувань, 1 232 737,48 грн. три проценти річних та 393 209,21 грн. витрат на сплату с удового збору.

27 квітня 2022 року державний виконавець виніс постанову у виконавчому провадження №68802201 про зупинення вчинення виконавчих дій з примусового виконання наказу Господарського суду Черкаської області від 25.03.2019 у справі №925/1382/18 на підставі пункту 12 частини першої статті 34, статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки згідно з наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 "Про затвердження переліків обєктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році", боржника ПАТ "Черкасиобленерго" включено до об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році.

Так, відповідно до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 "Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році" затверджено переліки об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році згідно з додатками, в тому числі перелік державних пакетів акцій (часток) господарських товариств та інших господарських організацій і підприємств, заснованих на базі об`єднання майна різних форм власності, наведений у додатку 1, до якого включено державну частку в статутному капіталі Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в розмірі 46% його акцій, а також державну частку в статутному капіталі Приватного акціонерного товариства "Українська енергозберігаюча сервісна компанія" в розмірі 99,6585% його акцій.

Згідно з інформаційної довідки ПАТ "Національний депозитарій України" від 21.07.2022 №78612, сформованої станом на 20.07.2022:

- держава Україна в особі органу управління - Міністерства енергетики України є власником акцій Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" у кількості 68260990 штук, що становить 46,000038% акцій у статутному капіталі останнього.

- Приватне акціонерне товариство "Українська енергозберігаюча сервісна компанія" є власником акцій Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" у кількості у кількості 37098333 штук, що становить 25% акцій у статутному капіталі останнього.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції, чинній станом на 27.04.2022, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Законом України від 28.07.2022 № 2468-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави" до пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" внесено зміни, згідно з якими виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Стягувач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) з клопотанням від 29.11.2022 №501-06/349 про поновлення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №68802201 у зв`язку із внесенням Законом України від 28.07.2022 № 2468-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння процесам релокації підприємств в умовах воєнного стану та економічного відновлення держави" змін до пункту 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" і усуненням підстав для зупинення вчинення виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні.

Державний виконавець за заявою стягувача виконавчих дій у виконавчому провадженні №68802369 не поновив, що й спричинило подання скарги від 09.12.2022 №501-06/364 на бездіяльність державного виконавця.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За приписами ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій її території.

Статтею 18 ГПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судом першої інстанції встановлено, що зупиняючи вчинення виконавчих дій, державний виконавець виходив з того, що згідно з наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 "Про затвердження переліку об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації у 2022 році" боржник - ПАТ "Черкасиобленерго" включено до об`єктів малої приватизації.

Пунктом 12 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на час прийняття постанови про зупинення вчинення виконавчих дій) передбачалось, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення державних підприємств або пакетів акцій (часток) господарських товариств до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

Законом №2468-ІХ внесено зміни в п.12 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження", в результаті чого цей пункт був викладений в такій редакції: виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

За змістом ч.7 ст.35 Закону України "Про виконавче провадження" (з урахуванням змін цієї частини, внесених Законом №2468-ІХ) у випадку, передбаченому пунктом 12 частини першої статті 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

У зв`язку із змінами в законодавстві, стягувач звернувся до державного виконавця із клопотанням від 29.11.2022 про поновлення вчинення виконавчих дій у ВП №68802201, яке отримано державним виконавцем 30.11.2022.

Щодо твердження апелянта про відсутність підстав для поновлення виконавчого провадження з огляду на те, що держава Україна володіє контрольним пакетом акцій ПАТ "Черкасиобленерго", який в сукупності складає 71% в статутному капіталі боржника, тобто відсутні підстави для поновлення виконавчого провадження, колегія суддів, виходить з наступного.

Суд першої інстанції на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановив, що держава Україна в особі Фонду державного майна України прямо володіє пакетом акцій у статутному капіталі ПАТ "Черкасиобленерго" у розмірі 46,000038% та опосередковано (через ПрАТ "УкрЕСКО") володіє пакетом акцій у статутному капіталі боржника ПАТ "Черкасиобленерго" у розмірі 25%, загалом 71%.

При цьому, у справі №17-14-01/1494 ПАТ "Черкасиобленерго" в обґрунтування свого клопотання про закриття провадження у справі про банкрутство також посилалося на ту обставину, що держава Україна володіє контрольним пакетом акцій ПАТ "Черкасиобленерго", який в сукупності складає 71% в статутному капіталі боржника.

Суд першої інстанції врахував висновки у наведеній справі про те, що наказом Фонду державного майна України №145 від 05.02.2021 "Про прийняття рішення про приватизацію державного пакету акцій ПАТ "Черкасиобленерго" прийнято рішення про приватизацію державного пакету акцій розміром 46% статутного капіталу ПАТ "Черкасиобленерго". Оскільки пакет акцій становить менш ніж 50% статутного капіталу ПАТ "Черкасиобленерго" його віднесено до об`єктів малої приватизації. Наказом Фонду державного майна України від 25.04.2018 №550 прийнято рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 99,6585% статутного капіталу ПрАТ "УкрЕСКО", яка володіє 25% акцій ПАТ "Черкасиобленерго". Будь-якого рішення органу приватизації в розумінні Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" Фондом державного майна України про приватизацію саме вказаних 25% акцій ПАТ "Черкасиобленерго", не приймалось.

Верховний Суд у справі №17-14-01/1494 погодився з висновком суду апеляційної інстанції, що державний пакет акцій ПАТ "Черкасиобленерго" в розмірі 25%, якими володіє ПрАТ "УкрЕСКО", та які фактично (опосередковано) належать державі, не є об`єктом приватизації відповідно до ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", отже на цей час відсутні підстави для застосування положень ч.5 ст.12 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", які виникають у разі прийняття рішення про включення пакетів акцій ПАТ "Черкасиобленерго" 46% та 25% відповідно до переліку об`єктів приватизації.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що в даному випадку об`єктом приватизації є пакет акцій ПАТ "Черкасиобленерго", що належать державі, в розмірі 46%.

Оскільки об`єктом приватизації є пакет акцій ПАТ "Черкасиобленерго", що належить державі, в розмірі 46%, тобто становить менше ніж 50% статутного капіталу ПАТ "Черкасиобленерго", правові підстави для зупинення виконавчого провадження на підставі п.12 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" у зв`язку з внесенням до вказаної норми змін Законом №2468-ІХ, відпали.

У зв`язку з наведеним, доводи скаржника про те, що після внесення законодавцем змін до п.12 ч.1 ст.34 Закону України "Про виконавче провадження" у державного виконавця не було законних підстав для відновлення зупиненого виконавчого провадження, є помилковими та не грунтуються на нормах закону.

Згідно з п.3 ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання. Проте, строки розгляду заяв та клопотань сторін зазначеним законом не встановлені.

Після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову (ч. 5 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження").

Невиконання судового рішення та несвоєчасне вчинення державним виконавцем передбачених законом дій безпосередньо порушує право стягувача за виконавчим документом.

Враховуючи, що державному виконавцю стало відомо про зміни у законодавстві, які усунули підстави для зупинення вчинення виконавчих дій у вказаному виконавчому провадженні 30.11.2022 на підставі клопотання стягувача, державний виконавець був зобов`язаний не пізніше наступного робочого дня продовжити (відновити) примусове виконання рішення суду.

Судом першої інстанції встановлено, що ні на наступний день, ні на час звернення ПрАТ "Азот" зі скаргою до суду, так і під час розгляду справи судом першої інстанції, виконавцем не вчинено дій по продовженню (відновленню) примусового виконання рішення суду у справі, що є очевидною бездіяльністю виконавця, тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення скарги стягувача у відповідній частині.

Твердження скаржника у апеляційній скарзі з посиланням на нову редакцію ч. 7 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" про те, що введення законодавцем нових вимог щодо підстав для зупинення вчинення виконавчих дій не може впливати на ту частину відносин боржника та державного виконавця, які вже вчинені та завершені (тобто існує зупинення виконавчого провадження по старому закону), оскільки зміни до вимог щодо розміру пакету акцій є зміною вимог закону, а не зміною обставин для зупинення вчинення виконавчих дій, є помилковими та свідчать про довільне трактування скаржником вимог закону.

Так, ч. 7 ст. 35 Закону України "Про виконавче провадження" (у новій редакції) встановлено, що у випадку, передбаченому п. 12 ч. 1 ст. 34 цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації.

При цьому, вказані строки стосуються саме приватизації 50 і більше відсотків пакетів акції (часток) боржника, як визначено новою редакцією закону. Тобто, дана норма не підлягає застосуванню до спірної ситуації, адже приватизації ПАТ "Черкасиобленерго" підлягає пакет акцій розміром 46%.

Даною нормою, яка передбачає дві конкретні підстави для поновлення вчинення виконавчих дій, зупинених у зв`язку із приватизацією пакета акцій боржника, ч. 5 ст. 35 Закону "Про виконавче провадження" передбачено загальне правило, що після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на ст. 5 ЦК України та щодо неможливості поновлення вчинення виконавчих дій через незворотність дії законів у часі, колегія суддів виходить з наступного.

Закріплений у ст. 58 Конституції України принцип заборони зворотної дії нормативно-правових актів у часі є однією з важливих складових принципу правової визначеності. На думку Конституційного Суду України, "закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акту" (рішення Конституційного Суду України від 13.06.1997 №1-зп).

Згідно з висновками щодо тлумачення змісту ст. 58 Конституції України, викладеними у рішеннях Конституційного Суду України від 13.05.1997 №1-зп, від 09.02.1999 №1-рп/99, від 05.04.2001 №3-рп/2001, від 13.03.2012 №6-рп/2012, закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

У пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 у справі №1-рп/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини 1 статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Єдиний виняток з даного правила, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, складають випадки, коли закони та інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суть положення ст. 58 Конституції України про незворотність дії законів та інших нормативно-правових актів у часі полягає в тому, що дія законів та інших нормативно-правових актів поширюється на ті відносини, які виникли після набуття ними чинності, і не поширюється на правовідносини, які виникли і закінчилися до набуття такої чинності (рішення Конституційного Суду України від 02.07.2002 №13-рп/2002).

При цьому не вважається зворотною дією застосування закону або іншого нормативно-правового акту щодо триваючих правових відносин, якщо цей акт застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (це так звана безпосередня дія нормативного акту в часі).

Нормами Закону №2468-ІХ внесено зміни в п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" щодо підстав зупинення виконавчого провадження, внаслідок чого підстава, яка була передбачена у старій редакції цього Закону, відпала.

Тобто, зазначена норма права у новій редакції містить вказівку на підставу зупинення виконавчого провадження, яка є відмінною від попередньої редакції.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно застосував наведену норму до триваючих правовідносин, а саме до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності, безпосередньо застосувавши нормативний акт прямої дії у часі.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 343 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення скарги Приватного акціонерного товариства "Азот" від 09.12.2022 на бездіяльність Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) Вельган О.В. у справі №925/1382/18.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарг

У відповідності з пунктом 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, апелянтами не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які вони посилаються в апеляційних скаргах. Доводи апеляційних скарг ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Таким чином, апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксани Василівни на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 задоволенню не підлягають. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 у справі №925/1382/18 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційних скарг, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянтів в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 255, 269, 270, 271, 275, 276, ст. ст. 281-284, Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Черкасиобленерго», Головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вельган Оксани Василівни на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 13.04.2023 у справі №925/1382/18 залишити без змін.

3.Судовий збір за розгляд апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції покласти на апелянтів.

4.Матеріали справи №925/1382/18 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписаний 09.10.2023.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Є.Ю. Пономаренко

В.В. Сулім