Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Чумака Ю. Я. - головуючого, Дроботової Т. Б., Багай Н. О.,
секретар судового засідання - Лелюх Є. П.,
за участю представників:
позивача - не з`явилися,
відповідача - Ізвєкова В. В. (адвокат),
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Харківське Шосе 19"
про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі
за позовом Приватного підприємства "Будинки столиці"
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Харківське Шосе Мега 19"
про стягнення заборгованості за договором в розмірі 1 619 010,85 грн,
1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023, у задоволенні позову Приватного підприємства "Будинки столиці" (далі - ПП "Будинки столиці", позивач) відмовлено повністю. Стягнуто з ПП "Будинки столиці" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Харківське Шосе Мега 19" (далі - ОСББ "ХШ Мега 19"), 30 000 грн витрат на професійну правничу допомогу (із заявлених відповідачем до стягнення загалом 70 000 грн витрат).
2. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2023 змінено найменування відповідача - ОСББ "ХШ Мега 19" на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Харківське Шосе 19" (далі - ОСББ "Харківське Шосе 19", відповідач, заявник).
3. Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 заяву ОСББ "Харківське Шосе 19" від 07.06.2023 про ухвалення додаткового рішення задоволено частково. Стягнуто з ПП "Будинки столиці" на користь ОСББ "Харківське Шосе 19" 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду апеляційної скарги ПП "Будинки столиці". Відмовлено в задоволенні решти вимог зазначеної заяви, а саме в частині стягнення 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги ОСББ "ХШ Мега 19".
На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу під час касаційного провадження в справі відповідач долучив до заяви такі докази:
1) копію договору про надання професійної правничої допомоги від 11.11.2021 № 01-11/11/21 (далі - договір № 01-11/11/21), укладеним між ОСББ "ХШ Мега 19" (Клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Есквайрс" (далі - АО "Есквайрс", Об`єднання);
2) копію додаткової угоди від 30.12.2022 № 6 до договору № 01-11/11/21;
3) копії додатків від 22.08.2023 № 39 і № 40 до договору № 01-11/11/21;
4) копію рахунка на оплату від 22.08.2023 № 1-22/08-23;
5) копію ордера на надання правової допомоги від 28.08.2023, виданого на ім`я адвоката Ізвєкова В. В.;
6) копію акта здачі-приймання робіт (надання послуг) від 21.09.2023 № 01-21/09/23.
6. Зазначена заява аргументована посиланням на положення статей 123, 126, 129, 233, 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI), а також на ту обставину, що Верховним Судом під час ухвалення постанови в цій справі не було вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, які будуть понесені ОСББ "Харківське Шосе 19" у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції, незважаючи на подання відповідачем відповідного клопотання, яке містилося в поданому 30.08.2023 відзиві на касаційні скарги ПП "Будинки столиці" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022, постанову Північного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 та додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 у цій справі.
7. Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.09.2023 заяву ОСББ "Харківське Шосе 19" про ухвалення додаткового рішення в справі призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 03.10.2023.
8. Колегія суддів, дослідивши заяву ОСББ "Харківське Шосе 19" про ухвалення додаткового рішення, дійшла висновку про необхідність задоволення зазначеної заяви частково з огляду на таке.
9. Відповідно до частин 1- 3 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
10. Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
11. При застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), відшкодовуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
12. Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
14. У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності (такий висновок викладено в пунктах 44, 47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
15. Таким чином, у розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
16. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5- 7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (аналогічні правові висновки викладено в пунктах 6.1 і 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
17. Верховний Суд установив, що згідно з пунктами 1.1, 4.1 договору № 01-11/11/21 Клієнт доручає, а АО "Есквайрс", приймає доручення Клієнта про надання йому професійної правничої (правової) допомоги в обсязі, порядку та на умовах, визначених цим договором та додатками до нього. За надання професійної правничої (правової) допомоги Клієнт сплачує Об`єднанню винагороду (гонорар). Розмір такої винагороди Об`єднання та порядок її сплати встановлюється додатком до цього договору, який є невід`ємною його частиною.
1.1.1. вивчення та аналіз касаційних скарг, матеріалів справи, документів, інформації Клієнта та надання правової оцінки позиції Клієнта відповідно до поставлених Клієнтом цілей;
1.1.2. збирання відомостей про факти, що можуть бути використані як докази (у разі необхідності);
1.1.3. здійснення підготовки та направлення необхідних адвокатських запитів (у разі необхідності);
1.1.4. підготовка та подання до суду відзиву на касаційні скарги;
1.1.5. підготовка та подання до суду всіх необхідних процесуальних документів (у т. ч. заяв, клопотань, письмових пояснень тощо) та доказів (у разі необхідності);
1.1.6. забезпечення захисту прав та охоронюваних законом інтересів Клієнта під час розгляду справи у Верховному Суді, включаючи, але не виключно, представництво Клієнта як учасника справи у суді касаційної інстанції зі всіма правами, що надані відповідним учасникам справи законодавством (у разі розгляду справи із викликом сторін).
19. Пунктом 1.1 додатку № 40 до договору № 01-11/11/21 передбачено, що розмір винагороди (гонорару), яка сплачується Об`єднанню за надання професійної правничої (правової) допомоги, обсяг і зміст якої визначені у підпунктах 1.1.1- 1.1.6 додатку № 39 до договору, становить 58 500 грн (до одного судового засідання включно, зокрема, відкладених або судових засідань, що не відбулися незалежно від причин (в т. ч. але не виключно: хвороба, відпустка, відрядження судді; відкладення розгляду справи у зв`язку із клопотанням учасника справи або з інших процесуальних підстав, відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю електропостачання в суді, оголошенням повітряної тривоги тощо), а також засідань щодо вирішення питань розподілу судових витрат при ухваленні додаткового рішення).
21. З матеріалів справи вбачається, що адвокат Ізвєков В. В. обмежився поданням відзиву на касаційну скаргу та не приймав участі в судовому засіданні Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, яке відбулося 19.09.2023 без участі представників сторін.
22. За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (такий правовий висновок викладено в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
23. У пунктах 3.45, 3.46 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 910/7586/19 викладено такий правовий висновок:
"Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Таким чином, беручи на себе обов`язок щодо здійснення представництва інтересів клієнта в суді, адвокат бере на себе відповідальність не лише за якусь одну дію, наприклад, написання процесуального документа чи виступ у суді, а бере на себе обов`язок зі вчинення комплексу дій, метою яких є забезпечення реалізації та захисту прав і обов`язків клієнта".
24. Водночас у пунктах 127- 134, 141- 144, 146, 168, 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 сформульовано такі висновки щодо комплексного застосування норм статті 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 126, 129 ГПК України, статті 30 Закону № 5076-VI у подібних правовідносинах:
Велика Палата Верховного Суду зауважує, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у статті 627 ЦК України.
Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру,
- погодинної оплати.
Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Оскільки до договору про надання правової допомоги застосовують загальні вимоги договірного права, то гонорар адвоката, хоч і визначається частиною першою статті 30 Закону № 5076-VI як "форма винагороди адвоката", але в розумінні ЦК України становить ціну такого договору.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару).
Правомірне очікування стороною, яка виграла справу, відшкодування своїх розумних, реальних та обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу не повинно обмежуватися з суто формалістичних причин відсутності в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги, у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару.
Велика Палата Верховного Суду також зауважує, що частина третя статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.
Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Статтею 126 ГПК України також не передбачено, що відповідна сторона зобов`язана доводити неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката одразу за всіма пунктами з переліку, визначеного частиною четвертою вказаної статті.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.
У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо".
27. 02.10.2023 позивач через систему "Електронний суд" звернувся до Верховного Суду із запереченнями на заяву ОСББ "Харківське Шосе 19" про ухвалення додаткового рішення, в яких (запереченнях) просить зменшити розмір заявлених відповідачем до стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом цієї справи в суді касаційної інстанції до рівня обґрунтованих витрат.
Колегія суддів вважає, що вказані заперечення позивача в розумінні частини 5 статті 126 ГПК України є клопотанням про зменшення розміру витрат на правову допомогу.
Обґрунтовуючи клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, позивач наголошує на тому, що вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору, у зв`язку з наведеним, суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При цьому заявлений відповідачем розмір витрат на оплату послуг адвоката є істотно завищеним і не є співмірним, оскільки ця справа не є складною, а один і той самий адвокат, який представляв інтереси відповідача в судах попередніх інстанцій, був знайомий з матеріалами справи та суттю позову, взагалі не приймав участі в судовому засіданні Верховного Суду, відтак не витратив багато часу на виконання відповідних робіт (надання послуг) з надання правової допомоги (ознайомлення зі справою та підготовку одного лише процесуального документа - відзиву на касаційні скарги), у зв`язку з чим обсяг наданих адвокатом послуг не є значним.
28. Отже, враховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 ГПК України, дослідивши докази, надані відповідачем на підтвердження судових витрат у формі передбаченого договором № 01-11/11/21 фіксованого розміру гонорару адвоката, зважаючи на незначну складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів (лише відзив на касаційні скарги) і судових засідань (одне засідання без участі представників обох сторін), коротку тривалість розгляду справи судом касаційної інстанції (5 хв), заперечення ПП "Будинки столиці" на заяву ОСББ "Харківське Шосе 19" про ухвалення додаткового рішення, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ОСББ "Харківське Шосе 19" про ухвалення додаткового рішення, а саме шляхом стягнення з ПП "Будинки столиці" на користь ОСББ "Харківське Шосе 19" 15 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених відповідачем у суді касаційної інстанції, а в решті вимог заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу необхідно відмовити.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
Стягнути з Приватного підприємства "Будинки столиці" на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Харківське Шосе 19" 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн витрат на професійну правничу допомогу в зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.
В задоволенні решти вимог зазначеної заяви відмовити.
Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Ю. Я. Чумак
Судді Т. Б. Дроботова