УХВАЛА

28 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 918/966/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області

(суддя - Горплюк А.М.)

від 16.05.2023

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Коломис В.В., судді - Саврій В.А., Миханюк М.В.)

від 21.08.2023

у справі за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд"

про стягнення заборгованості в сумі 235 951,79 грн

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція"

про стягнення заборгованості в сумі 3 198, 72 грн

ВСТАНОВИВ:

1. У листопаді 2022 року Державне підприємство "Національна атомна Енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" (надалі - Підприємство) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (надалі - Товариство) про стягнення заборгованості в сумі 235 951,79 грн, з яких 142 842, 59 грн пені та 93 109, 20 грн штрафу.

2. 22.12.2022 до Господарського суду Рівненської області надійшла зустрічна позовна заява Товариства до Підприємства про стягнення заборгованості в сумі 980 433, 72 грн, з яких 977 235, 00 грн основна сума, 880, 03 грн інфляційних втрат та 2 318, 69 грн 3% річних.

3. Рішенням Господарського суду Рівненської області від 20.04.2023 первісний позов задоволено частково, стягнуто з Товариства на користь Підприємства 99 989,81 грн пені, 65 176,44 грн штрафу та 3 539,26 грн судового збору. У задоволенні первісного позову в частині стягнення 42 852,77 грн пені та 28 196,94 грн штрафу відмовлено. Зустрічний позов задоволено, стягнуто з Підприємства на користь Товариства 880,03 грн інфляційних втрат, 2 318,69 грн 3% річних, 38, 38 грн судового збору. Проведено зустрічне зарахування грошових сум та судових витрат, що підлягають стягненню за первісним і зустрічним позовами. Стягнуто з Товариства на користь Підприємства 161 967,53 грн заборгованості та 3 500, 88 грн судового збору.

4. 26.04.2023 до Господарського суду Рівненської області надійшла заява Товариства про ухвалення додаткового судового рішення у справі.

5. Представник підприємства в судовому засіданні 16.05.2023 просила відмовити у задоволенні заяви, а у разі задоволення заяви - зменшити до суми, яка відповідає рівню пропорційності задоволених зустрічних позовних вимог.

6. Додатковим рішенням Господарського суду Рівненської області від 16.05.2023, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.08.2023, заяву Товариства про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково. Стягнуто з Підприємства на користь Товариства 4 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В частині стягнення 3 000, 00 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.

7. Суди виходили з того, що:

- Товариство на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу до справи надало копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ІФ №001804 від 12.05.2021, ордеру серії АТ 1034130 від 20.12.2022, договору про надання правової допомоги №11/22 від 06.12.2022, рахунок №24/04-23 від 24.04.2023, рахунок №28/12-22 від 28.12.2022, акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 28.12.2022, акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 24.04.2023, платіжна інструкція №696 від 24.04.2023, платіжна інструкція №1562 від 29.12.2022;

- сума грошової винагороди адвоката встановлена сторонами договору у фіксованому розмірі, який не залежить від обсягу послуг та витраченого представником Товариства часу, а отже, розмір витрат є визначеним, та становить 7 500,00 грн;

- посилання Підприємства щодо відсутності детального опису робіт, виконаних адвокатом при надані професійної правничої допомоги, передбаченого положеннями частини третьої статті 126 ГПК України є безпідставними, оскільки за змістом цієї норми, вона запроваджена для визначення розміру витрат;

- розмір гонорару адвоката встановлений сторонами в договорі №11/22 про надання правової допомоги від 06.12.2022 у фіксованому розмірі, а отже є визначеним;

- зміст норми про детальний опис робіт (наданих послуг) необхідний "для визначення розміру витрат", в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача за зустрічним позовом, а отже є визначеним (правова позиція Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19);

- учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21).

8. 08.09.2023 Підприємство звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить додаткове рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині відмови у задоволенні апеляційної скарги Підприємства скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити Товариству у стягненні витрат на професійну правничу допомогу.

9. У касаційній скарзі підставами касаційного оскарження судових рішень скаржник визначає пункти 1 та 2 частини другої статті 287 ГПК України. В обґрунтування зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норми частини третьої, четвертої статті 126 ГПК України та не врахували висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27.10.2022 у справі № 753/10228/20, що розрахунок наданих послух з їх детальним описом є обов`язковим переліком документів, які підтверджують витрати на професійну правову допомогу. Також скаржник вважає за необхідне відступити від висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21.

10. Верховний Суд вивчив касаційну скаргу та дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких мотивів.

11. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

12. Відповідно до пункту 9 частини третьої статті 2 ГПК України, одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.

13. У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частина перша статті 163 ГПК України).

14. Згідно з частиною сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

15. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

16. Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду 21.05.2021 ухвалив постанову у справі № 905/1623/20, в якій виклав висновок з приводу можливості відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою на додаткове рішення до судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (додаткову постанову суду апеляційної інстанції щодо розподілу судових витрат у малозначній справі). Як зазначив Верховний Суд, зі змісту статті 244 ГПК вбачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення; додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати; для оскарження судових рішень у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржникові необхідно довести та обґрунтувати наявність підстав, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

17. Скаржник оскаржує додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат та постанову суду апеляційної інстанції за результатом його перегляду, предметом спору є стягнення у розмірі 239 150,51 грн (235 951,79 грн за первісним позовом та 3 198,72 грн за зустрічним позовом), що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (100 х 2 481,00 грн = 248 100,00 грн), а тому такі рішення не підлягають касаційному оскарженню.

18. Водночас касаційна скарга не містять жодних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

19. Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а", "б", "в", "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, аргументованих обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

20. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

21. Зважаючи на конкретні обставини цієї справи та відсутність обґрунтованих підстав, що підпадають під дію виключень з пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України, суд касаційної інстанції дійшов висновку щодо відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Підприємства згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись нормами статті 234, пункту 2 частини третьої статті 287, пункту 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 918/966/22 за касаційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" на додаткове рішення Господарського суду Рівненської області від 16.05.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.08.2023.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко