ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2023 р. Справа № 910/9668/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Ходаківської І.П.

Владимиренко С.В.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 (повне рішення складено 03.02.2023) (суддя Нечай О.В.)

у справі № 910/9668/22 Господарського суду міста Києва

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 88 913,07 грн,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст і підстави позовних вимог та заперечень відповідача

1. Акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (далі - АТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Укрзалізниця", відповідач) 88 913,07 грн.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач зазнав збитків внаслідок нестачі вантажу, перевезення якого здійснював відповідач.

3. Відповідач надіслав до господарського суду заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності та відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, зазначив, що незбереження вантажу у вагонах № 60972759, № 56875149, № 56046469, № 63870364 та № 56614407 відбулось з вини відправника, а не залізниці; позивач не довів вартість вантажу, що унеможливлює встановлення розміру збитків; 1 % розміру природної втрати застосовано помилково, адже для вантажів, завантажених у вологому стані, такий процент встановлено в розмірі 2 % від маси вантажу.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

4. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі № 910/9668/22 в позові відмовлено.

5. Суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача суми збитків, завданих внаслідок втрати частини вантажу під час здійснення його перевезення залізницею.

6. Однак, місцевий господарський суд погодився з доводами відповідача про те, що позивач звернувся до суду поза межами шестимісячного строку позовної давності, установленого приписами ст.ст. 134, 136 Статуту залізниць України (далі - Статут) та ст. 315 Господарського кодексу України (далі - ГК України) для звернення із такими позовними вимогами.

7. Зважаючи на порушення позивачем позовної давності, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення відповідної заяви АТ "Укрзалізниця" та відмови у позові.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

8. Не погоджуючись із вказаним рішенням, АТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі № 910/9668/22 і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

9. Позивач з ухваленим рішенням не згодний та вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права та надав неналежну оцінку наданим доказам, що призвело до помилкового висновку оскаржуваного рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

10. Зокрема, АТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" вказує, що місцевий господарський суд не застосував закон, який підлягав застосуванню, а саме не застосовано ч. 1 ст. 263 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

11. Суд, на думку позивача, не врахував, що відповідно до ч. 1 ст. 263 ЦК України перебіг позовної давності зупиняється, в тому числі, якщо пред`явленню позову перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія (непереборна сила). Згідно з листом ТПП України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2021 військова агресія російської федерації проти України з 24.02.2022 до її офіційного закінчення є надзвичайною, невідворотною та об`єктивною обставиною для суб`єктів господарської діяльності за договором. Указом Президента України № 64 від 24.02.2022 введено воєнний стан, який регулярно продовжується. Отже, АТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" вважає, що перебіг позовної давності станом на день пред`явлення позовної заяви зупинено, починаючи з 24.02.2022.

Зважаючи на вказані у залізничних накладних дати видачі вантажу, звернення позивача з даним позовом 23.09.2022 відбулось до спливу позовної давності, оскільки він мав бути пред`явлений протягом 6 місяців після спливу шестимісячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та тримісячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію, тобто за умовною формулою розрахунку позовної давності: "6 + 3 + 6 = 15 місяців", що узгоджується з положеннями ст.ст. 134, 136 Статуту та ст. 315 ГК України.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

12. 11.04.2023 матеріали апеляційної скарги надійшли до Північного апеляційного господарського суду та згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.04.2023 передані колегії суддів у складі: Демидова А.М. - головуючий, Ходаківська І.П., Владимиренко С.В.

13. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/9668/22; відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

14. Після надходження матеріалів справи з суду першої інстанції, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 апеляційну скаргу залишено без руху; надано АТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

15. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 задоволено клопотання АТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ", поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі № 910/9668/22; відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою; зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі № 910/9668/22 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку; ухвалено розгляд апеляційної скарги здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання); встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, клопотань, заперечень - до 20.06.2023.

16. Зважаючи на воєнний стан в Україні та тривалі повітряні тривоги, зазначена апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав та вирішення справи.

Позиції учасників справи

17. У відзиві на апеляційну скаргу АТ "Укрзалізниця" просило залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, оскільки для застосування при вирішенні справи обставин непереборної сили, позивач мав надати не лише сертифікат про форс-мажорні обставини, а й докази того, що такі обставини об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, підтвердити нездійснення господарської діяльності у спірний період, тому місцевий господарський суд правильно встановив, що позивач не надав належних доказів того, що саме введення воєнного стану стало причиною неможливості подання цього позову.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

18. У квітні - червні 2021 року АТ "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" передало АТ "Укрзалізниця" вантаж - вугілля кам`яне марки г-газове в твердому стані із граничним показником вологості у вагонах:

- № 56443013 вагою 68 800 кг, № 61077616 вагою 69 800 кг за залізничною накладною № 51157097 від 13.10.2021;

- № 56995178 вагою 70 900 кг за залізничною накладною № 48896690 від 10.06.2021;

- № 60972759 вагою 70 000 кг за залізничною накладною № 48899108 від 11.06.2021;

- № 56875149 вагою 71 000 кг за залізничною накладною № 48334387 від 06.05.2021;

- № 53543260 вагою 69 000 кг, № 56046469 вагою 70 000 кг, № 63870364 вагою 70 000 кг, № 56614407 вагою 69 000 кг за залізничною накладною № 48370183 від 08.05.2021;

- № 56267461 вагою 68 900 кг за залізничною накладною № 48421531 від 11.05.2021;

- № 59666529 вагою 69 900 кг, № 53547105 вагою 69 000 кг за залізничною накладною № 48420533 від 11.05.2021;

- № 53498473 вагою 70 000 кг за залізничною накладною № 48470199 від 14.05.2021, № 62311980 вагою 69 900 кг за залізничною накладною № 48442008 від 13.05.2021;

- № 62198882 вагою 69 800 кг, № 53541033 вагою 68 700 кг, № 56275449 вагою 68 700 кг за залізничною накладною № 48004782 від 15.04.2021;

- № 62610241 вагою 69 600 кг за залізничною накладною № 53970414 від 14.04.2021;

- № 53534335 вагою 68 700 кг, № 62965819 вагою 69 700 кг за залізничною накладною № 48034391 від 17.04.2021;

- № 61015186 вагою 69 900 кг, № 68147487 вагою 71 000 кг за залізничною накладною № 48157952 від 24.04.2021.

19. Як вантажовідправник, так і залізниця під час і після завантаження не робили жодних письмових зауважень щодо непридатності вагонів (в комерційному та технічному відношенні) для перевезення вантажу. Не робила залізниця і зауважень щодо якості здійсненого відправником завантаження.

20. Перевезення здійснювалося зі станції Бурштин Івано-Франківської дирекції Львівської залізниці (одержувачем вантажу є Відокремлений підрозділ "Бурштинська теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго") до станції Зелене поле Криворізької дирекції Придніпровської залізниці (одержувачем вантажу є Відокремлений підрозділ "Криворізька теплова електрична станція" Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпроенерго").

21. На станціях Зелене поле, Чаплине і Нижньодніпровськ - вузол Придніпровської залізниці, Добропілля і Покровськ Донецької залізниці та Бурштин Львівської залізниці проведено комісійне зважування вантажу у вагонах № 56995178, № 60972759, № 56875149, № 53543260, № 56046469, № 63870364, № 56614407, № 56267461, № 59666529, № 53547105, № 53498473, № 62311980, № 62198882, № 53541033, № 56275449, № 62610241, № 53534335, № 62965819, № 61015186, № 68147487 і виявлено невідповідність фактичної маси вантажу у вагонах з вагою, зазначеною в залізничних накладних № 48896690 від 10.06.2021, № 48899108 від 11.06.2021, № 48334387 від 06.05.2021, № 48370183 від 08.05.2021, № 48421531 від 11.05.2021, № 48420533 від 11.05.2021, № 48470199 від 14.05.2021, № 48442008 від 13.05.2021, № 48004782 від 15.04.2021, № 53970414 від 14.04.2021, № 48034391 від 17.04.2021, № 48157952 від 24.04.2021, про що складено комерційні акти № 466707/50 від 15.06.2021, № 493102/75/51 від 11.06.2021, № 493102/44/447 від 07.05.2021, № 493102/45/448 від 09.05.2021, № 454201/31/458 від 12.05.2021, № 388103/482 від 20.05.2021, № 388103/481 від 20.05.2021, № 450003/459/478 від 16.05.2021, № 388103/489 від 21.05.2021, № 388103/371 від 19.04.2021, № 388103/383 від 22.04.2021, № 388103/385 від 22.04.2021, № 450003/331/420 від 27.04.2021, № 482004/174/388 від 17.04.2021, № 482004/175/389 від 17.04.2021, № 482004/176/392 від 17.04.2021.

22. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач зазначає, що відповідач, як перевізник вантажу, належним чином не виконав зобов`язання щодо збереження вантажу під час його перевезення, у зв`язку з чим зобов`язаний відшкодувати збитки у вигляді вартості недостачі вантажу у розмірі 88 913,07 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

23. Предметом позову у цій справі є вимога позивача про стягнення шкоди, якої він зазнав внаслідок втрати вантажу, перевезення якого здійснювалося відповідачем. Отже, правовідносин сторін виникли на підставі договору перевезення вантажу залізничним транспортом.

24. Відповідач звернувся до суду із заявою про застосування наслідків порушення позовної давності, які можуть бути застосовані лише у випадку обґрунтованості позовних вимог, тобто встановлення факту порушення прав позивача.

25. Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про порушення відповідачем прав позивача внаслідок втрати частини вантажу під час перевезення, що завдало останньому збитків.

26. Позивач в апеляційній скарзі оскаржує рішення виключно в частині застосування місцевим господарським судом положень законодавства, які регулюють позовну давність, тому, в силу приписів ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу в межах цих доводів апеляційної скарги.

27. Відповідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися з вимогою про захист цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

28. Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

29. Частиною третьою статті 925 ЦК України, яка є загальною нормою, визначено, що до вимог, що випливають із договору перевезення вантажу, пошти, застосовується позовна давність в один рік з моменту, що визначається відповідно до транспортних кодексів (статутів).

30. Щодо перевезення вантажів залізницею, то відповідно до ст. 136 Статуту позови до залізниць можуть бути пред`явлені у шестимісячний термін, що обчислюється відповідно до вимог ст. 134 цього Статуту, яким передбачено також і шестимісячний строк для пред`явлення претензії, з визначенням певних умов, обставин, підстав та строку його обмеження.

31. Частиною п`ятою статті 307 ГК України, яка кореспондується з ч. 4 ст. 909 та ст. 920 ЦК України, встановлено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів за цими перевезеннями визначаються транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

32. Отже, ст.ст. 134, 136 Статуту є спеціальними нормами, які регулюють питання перебігу позовної давності за позовами про відшкодування збитків внаслідок недостачі вантажобагажу. Статут затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, і останні зміни до зазначених статей Статуту вносилися постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2002 № 1973.

33. Статтею 315 ГК України передбачено певні особливості обчислення позовної давності за договором перевезення. Зокрема, ч.ч. 1-5 зазначеної статті встановлено, що до пред`явлення перевізникові позову, що випливає з договору перевезення вантажу, можливим є пред`явлення йому претензії. Претензії можуть пред`являтися протягом шести місяців, а претензії щодо сплати штрафів і премій - протягом сорока п`яти днів. Перевізник розглядає заявлену претензію і повідомляє заявника про задоволення чи відхилення її протягом трьох місяців, а щодо претензії з перевезення у прямому змішаному сполученні - протягом шести місяців. Претензії щодо сплати штрафу або премії розглядаються протягом сорока п`яти днів. Якщо претензію відхилено або відповідь на неї не одержано в строк, зазначений у частині третій цієї статті, заявник має право звернутися до суду протягом шести місяців з дня одержання відповіді або закінчення строку, встановленого для відповіді. Для пред`явлення перевізником до вантажовідправників та вантажоодержувачів позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк.

34. Відтак положення ст.ст. 134, 136 Статуту слід застосовувати у системному зв`язку з положеннями ст. 315 ГК України таким чином, що позовна давність починає свій перебіг з дня одержання відповіді на претензію позивача або з дня закінчення строку, встановленого ч. 3 ст. 315 ГК України для відповіді на претензію. Враховуючи, що дотримання претензійного порядку не є обов`язковим, у вирішенні питання про початок перебігу позовної давності у розумінні цієї норми ГК України слід виходити з того, що такий перебіг починається після закінчення строку пред`явлення претензії і строку її розгляду (ч.ч. 2, 3 ст. 315 ГК України), незалежно від того, чи пред`являлася відповідна претензія до перевізника.

35. При цьому відсутність відомостей щодо звернення позивача до відповідача з претензією не впливає на порядок обчислення позовної давності, оскільки визначений законом строк, у межах якого особа має право звернутися до суду, не може починатися строком на реалізацію права на досудове врегулювання спору.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 910/11949/20, а також у постановах Верховного Суду від 11.04.2019 у справі № 905/729/18, від 13.08.2019 у справі № 910/11614/18, від 10.09.2019 у справі № 905/2303/18.

36. Таким чином, позов до перевізника у цій справі мав бути пред`явлений протягом 6 місяців після спливу шестимісячного строку, передбаченого для пред`явлення претензії, та тримісячного строку, передбаченого для надання відповіді на претензію (за умовною формулою розрахунку позовної давності "6+3+6 = 15 місяців"), про що правильно вказав позивач в апеляційній скарзі і що узгоджується з положеннями ст.ст. 134, 136 Статуту та ст. 315 ГК України.

37. Згідно з ч. 1 ст. 134 Статуту претензії до залізниць можуть бути заявлені протягом шести місяців.

38. Для претензій про відшкодування за псування, пошкодження або недостачу вантажу, багажу та вантажобагажу зазначений термін обчислюється з дня видачі вантажу, багажу або вантажобагажу (п. "а" ч. 2 ст. 134 Статуту).

39. Зважаючи на вказані у залізничних накладних № 48896690 від 10.06.2021, № 48899108 від 11.06.2021, № 48334387 від 06.05.2021, № 48370183 від 08.05.2021, № 48421531 від 11.05.2021, № 48420533 від 11.05.2021, № 48470199 від 14.05.2021, № 48442008 від 13.05.2021, № 48004782 від 15.04.2021, № 53970414 від 14.04.2021, № 48034391 від 17.04.2021, № 48157952 від 24.04.2021 дати видачі вантажу, позовна давність на звернення із позовом за останньою накладною сплила 07.09.2022.

40. Тобто суд першої інстанції зробив правильний висновок, що звернення позивача з даним позовом 23.09.2022 відбулось після спливу строку позовної давності.

41. Враховуючи той факт, що позивач був обізнаний про наявність свого порушеного права, однак звернувся до суду з відповідним позовом після спливу позовної давності та без наведення поважних причин її пропуску, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, що відповідно є самостійною та достатньою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

42. Апеляційній доводи позивача про незастосування місцевим господарським судом приписів ст. 263 ЦК України, тобто порушення норм матеріального права, апеляційний господарський суд відхиляє, з таких підстав.

43. По-перше, в суді першої інстанції позивач не посилався на приписи ст. 263 ЦК України щодо наявності підстав для зупинення перебігу позовної давності внаслідок форс-мажорних обставин (військової агресії російської федерації проти України) і не подавав доказів поважності таких причин пропущення позовної давності, тоді як відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом апеляційної інстанції лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

44. По-друге, позивач, як правильно вважає відповідач, має довести не лише наявність певних форс-мажорних обставини, а й те, що такі обставини об`єктивно унеможливлювали звернення позивача із позовом до суду. Позивач, крім іншого, таких доказів не пред`явив і до суду апеляційної інстанції.

Такий висновок відповідає висновку, викладеному в постанові Верховного Суду від 04.10.2022 у справі № 927/25/21.

45. Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

46. Приписами статей 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

47. Частинами першою та другою статті 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

48. Враховуючи викладене в сукупності, зважаючи на зміст позовних вимог, обставини, встановлені під час розгляду справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги, які є обґрунтованими, не підлягають задоволенню у зв`язку зі спливом позовної давності.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

49. Відповідно до положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

50. Нормою ст. 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

51. З огляду на викладені обставини, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі № 910/9668/22 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Судові витрати

52. У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги судові витрати за розгляд апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі № 910/9668/22 залишити без змін.

3. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2023 у справі № 910/9668/22.

5. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді І.П. Ходаківська

С.В. Владимиренко