УХВАЛА

м. Київ

11.10.2023Справа № 910/19110/21
За заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України

про поворот виконання рішення

у справі №910/19110/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 12904,40 грн

Суддя Сташків Р.Б.

Секретар судового засідання Гарашко Т.В.

Представники сторін не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення заборгованості за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/5566126 у сумі 14979,48 грн, яка складається із 1480,92 грн 3 % річних, 8840,36 грн інфляційних втрат та 4658,20 грн пені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.02.2022, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2022, позов задоволено, стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" 1480,92 грн 3 % річних, 8840,36 грн інфляційних втрат, 4658,20 грн пені, 2500, 00 грн витрат на правову допомогу та 2270, 00 грн судового збору.

03.05.2022 Господарським судом міста Києва на виконання рішення було видано наказ.

Постановою Верховного Суду від 21.08.2023 касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволено. Скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.09.2022 у справі №910/19110/21. Прийнято нове рішення. У задоволенні позову відмовлено повністю.

26.09.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Моторного (транспортного) страхового бюро України про поворот виконання рішення суду в справі №910/19110/21, мотивована тим, що постановою Верховного Суду було скасовано судові рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 910/19110/21, однак скасоване рішення було виконано повністю.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2023 відповідну заяву прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 11.10.2023.

Представники сторін в судове засідання 11.10.2023 не з`явились, однак відповідно до ч. 10 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України неявка стягувача та боржника у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви про поворот виконання рішення.

Розглянувши заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України про поворот виконання рішення суду у справі №910/19910/21, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення частково, з огляду на наступне.

Заява Моторного (транспортного) страхового бюро України про поворот виконання рішення суду у справі №910/19110/21 мотивована тим, що ним виконано рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі №910/19110/21 в примусовому порядку в межах виконавчого провадження НОМЕР_2, на підтвердження чого надано копію платіжного доручення №883903 від 14.06.2022 на суму 22093,42 грн (призначення платежу: виплата по справі №62427, згідно наказу №3/4739 від 13.06.2022, т.з. НОМЕР_1 , виплата за ВП НОМЕР_2).

Частиною 1 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Поворот виконання є процесуальною формою поновлення судом прав боржника, що забезпечує можливість зворотного стягнення зі стягувача всього отриманого ним за рішенням, яке у подальшому було скасовано.

За приписами ч.ч. 5, 6, 9 ст. 333 Господарського процесуального кодексу України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Таким чином, враховуючи скасування постановою Верховного Суду від 21.08.2023 рішення Господарського суду міста Києва від 18.02.2022 у справі №910/19110/21, на виконання якого Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) стягнуто з Моторного (транспортного) страхового бюро України в межах виконавчого провадження НОМЕР_2 кошти у сумі 19749,48 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення вказаних коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал".

При цьому, Моторне (транспортне) страхове бюро України в заяві про поворот виконання рішення суду просило з стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" кошти у сумі 22093,42 грн, які були перераховані відповідно до платіжного доручення №883903 від 14.06.2022.

Однак кошти у сумі 22093,42 грн включають в себе, як кошти стягнуті на виконання рішення суду у сумі 19749,48 грн (пеня, інфляційні втрати, 3% річних, судовий збір, судові витрати на професійну правничу допомогу), так і кошти пов`язані з примусовим виконанням рішення суду у сумі 1974,94 грн (виконавчий збір) + 369 грн (витрати на проведення виконавчих дій).

Відповідно до частин 1, 2 статті 42 Закону України "Про виконавче провадження" кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За змістом частини 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 13.03.2019 у справі №545/2246/15-ц та від 03.04.2019 у справі №370/1288/15, а також Верховним Судом у постановах від 03.11.2021 у справі №910/16262/19 та від 13.02.2023 у справі №922/153/13-г.

Кошти у сумі 2343,94 грн є коштами виконавчого провадження, стягнення яких здійснювалось не на підставі рішення суду (рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2022 у справі №910/19110/21), а згідно винесених органом державної виконавчої служби постанов.

Наведене, у свою чергу, свідчить про те, що питання про повернення коштів пов`язаних з примусовим виконанням рішення суду у сумі 2343,94 грн (виконавчий збір, витрати на проведення виконавчих дій) має вирішуватися не в порядку повороту виконання рішення суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №296/7644/17, яка відповідно до положень частини 4 статті 263 Господарського процесуального кодексу України враховується судом при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Враховуючи наведене, кошти у сумі 2343,94 грн не підлягають поверненню Моторному (транспортному) страховому бюро України в порядку статті 333 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вони не були коштами, отриманими стягувачем на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2022 у справі №910/19110/21, яке в подальшому було скасовано Верховним Судом.

Керуючись ст. 234, 235, 333 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України про поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2022 у справі №910/19110/21 задовольнити частково.

У поворот виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2022 у справі №910/19110/21 стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" (36023, м. Полтава, вул. Колективна, буд. 10, ідентифікаційний код 37686922) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульв., буд. 8, ідентифікаційний код 21647131) кошти в сумі 19749 (дев`ятнадцять тисяч сімсот сорок дев`ять) грн 48 коп.

У решті вимог заяви відмовити.

Видати наказ Моторному (транспортному) страховому бюро України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалу підписано 11.10.2023.

Суддя Р.Б. Сташків