ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023м. ХарківСправа № 922/3233/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

(без виклику учасників справи)

розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" про розподіл витрат на правничу допомогу (вх.№26017 від 26.09.2023) по справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок", м.Запоріжжя (адреса: 69018, м.Запоріжжя, бульвар Шевченка, буд.18)
до Приватного підприємства "Продінкомпані Мар`янський м`ясокомбінат", м.Харків (адреса: 61001, м. Харків, вул. Військова, буд. 37, офіс 21)
про стягнення 403588,36 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 20.09.2023 року у справі №922/3233/23 позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного підприємства "Продінкомпані Мар`янський м`ясокомбінат" на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" 373161,60 грн основного боргу, 7851,73 грн 3% річних, 22575,03 грн інфляційних, 6053,83 грн судового збору.

26.09.2023 року до суду надійшла заява позивача (вх.№26017) про розподіл витрат на правничу допомогу та стягнення з відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Розглянувши надану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.244 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.3 ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Оскільки дана справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, додаткове рішення також ухвалюється в тому самому порядку, без виклику сторін.

Згідно з чч.1,3 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позивачем надано до суду наступні докази понесення витрат на правничу допомогу: договір про надання правової допомоги №16 від 03.05.2021 року; додаткова угода №20 до договору про надання правової допомоги від 03.05.2021 року, якою продовжено строк дії договору; додаткова угода №25 до договору про надання правової допомоги від 03.05.2021 року, якою визначено зокрема розмір гонорару адвоката; ордер Серія АР №1112594 від 31.01.2023 року; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю №ЗП001391, видане на підставі рішення Ради адвокатів Запорізької області від 30.08.2017 №15, акт приймання-передачі наданих послуг №28.

Як вбачається з матеріалів справи 03.05.2021 року між Приватним акціонерним товариством "Енергетична компанія "БАРВІНОК" (клієнтом) та адвокатом Гончаренко Наталією Андріївною (адвокатом) укладено договір про надання правничої допомоги №16, відповідно до умов якого адвокат зобов`язався надати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а клієнт оплатити адвокату надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з пунктом 3.3 договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатом факсимільним, електронним зв`язком або поштою. На письмову вимогу клієнта, адвокат може надавати акти про надання юридичної допомоги, в яких буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією.

Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 договору приймання-передача наданих послуг здійснюється шляхом надання адвокатом відповідного акту. Протягом 5 (п`яти) днів з моменту надання акту, клієнт зобов`язався прийняти результат робіт і підписати акт здачі-приймання наданих послуг або надати письмове мотивоване заперечення проти підписання такого акту. В іншому випадку роботи вважаються прийнятими клієнтом.

02.12.2022 року між Приватним акціонерним товариством "Енергетична компанія "БАРВІНОК" та адвокатом Гончаренко Наталією Андріївною укладено додаткову угоду №20 до договору про надання правової допомоги № 16 від 03.05.2021 року, згідно з якою сторони, враховуючи обопільну згоду сторін, продовжили термін дії договору до 31 грудня 2023 року включно.

13.07.2023 року між Приватним акціонерним товариством "Енергетична компанія "БАРВІНОК" та адвокатом Гончаренко Наталією Андріївною укладено додаткову угоду №25 до договору про надання правової допомоги № 16 від 03.05.2021 року, відповідно до якої сторони погодили, що клієнт доручає адвокатові надати правову (правничу) допомогу стосовно судового вирішення клієнтом в господарському суді питання стягнення заборгованості з ПП "Продінкомпані ММК" за договором постачання електричної енергії споживачу (приєднання) № 0705504 від 22.06.2020 року, зокрема: підготовка та складання позовної заяви про стягнення з ПП "Продінкомпані ММК" суми боргу, 3% річних, інфляційних втрат; підготовка повного пакету документів, необхідних для звернення з позовом до господарського суду, розрахунок штрафних санкцій та судового збору, формування квитанції для його оплати, пред`явлення позову до суду; за необхідності: підготовка відповіді на відзив ПП "Продінкомпані ММК"; представництво інтересів клієнта в органах державної виконавчої служби (державних виконавців) та/або у приватних виконавців на стадії примусового виконання судових рішень, з усіма правами наданими стороні виконавчого провадження.

У пункті 3 додаткової угоди № 25 від 13.07.2023 року до договору про надання правової допомоги сторони зокрема, погодили, що розмір гонорару адвоката за надання правової (правничої допомоги), зазначеної в пункті 1 даної додаткової угоди є фіксованим та в суді першої інстанції становить 5000,00 грн.

Згідно з пунктом 6 додаткової угоди №25 клієнт здійснює оплату за цією додатковою угодою адвокату згідно підписаного сторонами акту здачі-приймання наданих послуг протягом 5 робочих днів з дати фактичного виконання остаточного рішення суду, на підставі виставленого рахунку.

На виконання умов договору та додаткової угоди між сторонами підписано акт приймання-передачі наданих послуг № 28 від 25.09.2023 року. У вказаному акті з посиланням на дати детально зазначено найменування послуг, які були надані адвокатом на загальну суму 5000,00 грн. Акт підписано без зауважень та заперечень.

Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на правову (правничу) допомогу, суд доходить висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатами професійної правової допомоги позивачу у даній справі.

Відповідно до правової позиції Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, що викладена у додатковій постанові від 21.01.2020 року по справі №904/1038/19 за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 року у справі № 910/906/18.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати

- консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу

- це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, з означених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Відповідно до чч.1,2 ст.30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та в надання інших видів правової допомоги клієнту.

Судова практика свідчить, що українські суди, здійснюючи розподіл витрат на послуги адвоката, керуються практикою Європейського суду з прав людини. У своїх рішеннях у справах "Баришевський проти України" від 26.02.2015, "Гімадуліна та інші проти України" від 10.12.2009, "Двойних проти України" від 12.10.2006 p., "Меріт проти України" від 30.03.2004, "East/West Jinnee Limited" проти України" від 23.01.2014 ЄСПЛ указував, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.

Сформована практика Європейського суду з прав людини заснована на тому, що заявник має право на відшкодування витрат в розмірі, який був необхідний та розумний і дійсно понесений. Зокрема, у справі "Неймайстер проти Австрії" було вирішено, що витрати на правову допомогу присуджуються в тому випадку, якщо вони були здійснені фактично, були необхідними і розумними в кількісному відношенні (пункт 43 рішення "Неймайстер проти Австрії").

Згідно з ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 5 цієї ж статті встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес,

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо,

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з процесуальним законодавством розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірний із:

1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та/або значенням справи для сторони, в т.ч. впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Тобто суд не може на власний розсуд зменшувати розмір витрат на оплату правничої допомоги, який підлягає відшкодуванню. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові у справі №755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) від 19.02.2020: "Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони".

На підставі додаткової угоди №25 до договору про надання правової допомоги, акту приймання-передачі наданих послуг визначена загальна вартість послуг в розмірі 5000,00 грн.

Позивач в заяві про розподіл витрат на правничу допомогу просить стягнути з відповідача 5000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч.4 ст.129 ГПК України інші судові витрати (в т.ч. пов`язані з наданням професійної правничої допомоги) покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В акті приймання - передачі наданих послуг адвокатом не зазначено вартість окремих етапів наданих послуг, проте надані послуги перелічені, відповідають дійсності (реальності) та пов`язані з розглядом даної справи.

В акті приймання - передачі наданих послуг №28 від 25.09.2023 року зазначено, що загальна вартість наданих адвокатом послуг складає 5000,00 грн.

Обсяг наданих адвокатом послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами: договором про надання правової допомоги з додатковими угодами, актом приймання-передачі наданих послуг. Отже позивачем надані до суду належні докази на підтвердження виконання наданих послуг з правничої допомоги.

Таким чином, проаналізувавши зміст наданих позивачем доказів на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу, суд дійшов висновку, що надані адвокатом послуги цілком відповідають критеріям дійсності, необхідності, розумності їх розміру та є такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, заява позивача про розподіл витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 79, 80, 86, 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" про розподіл витрат на правничу допомогу (вх.№26017 від 26.09.2023) по справі №922/3233/23 задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Продінкомпані Мар`янський м`ясокомбінат" (адреса: 61001, м.Харків, вул.Військова, буд.37, офіс 21; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" (адреса: 69039, м.Запоріжжя, бульвар Шевченка, буд.18; ) витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 5000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Додаткове рішення складено 03.10.2023

Суддя К.В. Аріт