ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" жовтня 2023 р. Справа № 924/966/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладюка Ю.В., розглянувши матеріали

за заявою ОСОБА_1 м. Кам`янець - Подільський

про неплатоспроможність фізичної особи

представники сторін: не викликалися

встановив:

Фізична особа ОСОБА_1 м. Кам`янець - Подільський звернувся до Господарського суду Хмельницької облаcті із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність в порядку Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою суду від 19.09.2023р. заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи залишено без руху. Встановлено строк на усунення недоліків заяви - 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали, та спосіб усунення недоліків шляхом надання суду належних доказів наявності заборгованості перед кредиторами, про яких зазначено в заяві, щодо кожного кредитора окремо із документальним підтвердженням суми грошових вимог (загальної суми заборгованості, заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором; докази реєстрації фактичного місця проживання; відомостей щодо усіх членів сім`ї ОСОБА_1 та заповнені належним чином декларації про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

На адресу суду 29.09.2023р. від заявника надійшла заява про усунення недоліків.

Дослідивши подану заяву, cуд дійшов висновку, що недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заявником усунуті не в повному обсязі.

При цьому суд врахував наступне.

В підтвердження зазначеної в заяві суми заборгованості заявник, посилається на невиконання ним зобов`язань за умовами кредитних договорів укладених з АТ "УКРСИББАНК", АТ "СЕНС БАНК", АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК", АТ "ПУМБ", АТ "КРЕДОБАНК", АТ "БАНК ФОРВАРД" та державною установою ГУ ДПС в Хмельницькій області, однак копій банківських виписок чи довідок про заборгованість, суду не надав.

Таким чином, за відсутності усіх первинних документів, у суду відсутня можливість встановити наявність ознак неплатоспроможності заявника або загрози такої неплатоспроможності, що позбавляє можливості суду надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст.ст. 76-77 Господарського процесуального кодексу України, що також передбачено п.п.3, 14 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Щодо доводів заявника про те, що роздруківка з кредитної історії ТОВ "Українське бюро кредитних історій" є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, суд зазначає наступне.

Способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 КУзПБ переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Як встановлено судом, заявником не додано належних доказів наявної заборгованості (квитанції, банківські виписки, довідки тощо), що підтверджують суми грошових вимог кредиторів, на підставі яких виникла заборгованість.

При цьому заявник надає до заяви про усунення недоліків копії запитів до відповідних банківських установ щодо отримання копій кредитних договорів та інформації про наявну у нього заборгованість за укладеними з вказаними банками кредитними договорами, але не надає належних доказів на підтвердження направлення вищезазначених запитів на адреси банків, адже надані ним до заяви скріншоти з екрану комп`ютеру не є належними доказами в розумінні ст. 76-77 ГПК України.

Суд зауважує, що при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором/кредиторами. Такими доказами можуть бути, серед іншого, судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, видаткові накладні, довідки, листи, протоколи) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

Проте, відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №917/1604/21, оскільки відкриття провадження у справі про неплатоспроможність має відповідні правові наслідки процесуального та майнового характеру, то на фізичну особу-боржника (як єдиного суб`єкта звернення із заявою про відкриття провадження у такій справі) покладається обов`язок підтверджувати обставини його неплатоспроможності чи її загрози доказами у відповідному (достатньому) обсязі, у тому числі первинними документами, задля забезпечення перевірки господарським судом підстав та моменту виникнення зазначених боржником грошових вимог кредиторів, встановлення їх характеру та розміру. Верховний Суд вважає, що самого кредитного звіту недостатньо для підтвердження вказаних обставин, оскільки такий звіт хоч і є належним доказом наявності кредитних відносин боржника з кредиторами, однак може містити неповну чи недостовірну інформацію про розмір заборгованості боржника, в тому числі за основним зобов`язанням. Отже, подання боржником при зверненні до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність лише кредитного звіту, однак без додавання інших документів (які стали підставою виникнення грошового зобов`язання у розумінні статті 1 КУзПБ) для належного підтвердження розміру заборгованості цього боржника (в тому числі за основним зобов`язанням), підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання, є недостатнім для доведення відповідних обставин та, як наслідок, встановлення судом наявності підстав для відкриття провадження у такій справі. Подібні висновки викладено і у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 у справі №909/937/21.

Тобто, згідно сталої судової практики лише сам звіт ТОВ "Українське бюро кредитних історій" (як і роздруківка із сайту ТОВ "Українське бюро кредитних історій") не вважається належним та достатнім доказом підтвердження розміру заборгованості боржника, підстав виникнення зобов`язань та строків їх виконання.

В ухвалі від 19.09.2023р. судом зверталася увага, що у поданих деклараціях про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність за 2020-2023р.р. відсутні відомості Розділу ХІV щодо фінансових зобов`язань боржника.

Заявник у заяві про усунення недоліків зазначає, що фактично неможливо встановити дійсний розмір фінансових зобов`язань за періодами, тим більше членів його родини. Відтак, заявником не надано доказів усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 19.09.2023р., в частині зазначення відомостей щодо фінансових зобов`язань боржника та членів його сім`ї.

Також, у заяві про усунення недоліків заявник вказує на те, що не має зареєстрованого місця проживання, що підтверджується листом-повідомленням відділу реєстрації місця проживання Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець подільської міської ради від 20.06.2023р. Крім того, вважає, що вимога суду щодо надання доказів реєстрації місця проживання не має відношення до справи.

Частина ст. 2 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Стаття 113 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Відповідно до ч. 13 ст. 30 ГПК України, справи, передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУзПБ, справи про банкрутство (неплатоспроможність) розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, місцем проживання фізичної особи або фізичної особи - підприємця.

Таким чином, справи про неплатоспроможність розглядаються господарськими судами за місцем проживання фізичної особи.

Статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" встановлено, що місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.

Механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 року №265.

Відповідно до пункту 5 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого вищевказаною постановою, громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

В той же час, керуючись положеннями ст. 27 ГПК України, судом відмічається, що місце проживання боржника визначає в тому числі якому із системи господарський судів суду підсудний розгяд даної заяви. Тому належність звернення до господарського суду Хмельницької області має бути підтверджено доказами реестрації місця проживання в Хмельницькій області. Таких доказів заявник не надає.

Крім того, заявник у заяві просить продовжити строк для усунення недоліків.

Однак суд зазначає, що в ухвалі суду від 19.09.2013р., відповідно до норм чинного законодавства, встановлено максимальний строк для усунення недоліків - 10 днів з дня вручення ухвали суду, а тому суд не може продовжити встановлений строк.

Відтак, суд зазначає, що заявником не усунуто вищезазначені недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ГПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 8 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Частинами 1, 2, 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду. Про повернення заяви про відкриття провадження у справі без розгляду господарський суд постановляє ухвалу. Повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

З огляду на наведене, та враховуючи те, що заявник ОСОБА_1 не усунув недоліків, про які зазначено в ухвалі про залишення заяви без руху, у встановлений судом строк, суд дійшов висновку про повернення заяви про неплатоспроможність фізичної особи і доданих до неї документів.

Беручи до уваги те, що заяву про неплатоспроможність разом з додатками сформовано в системі "Електронний суд" та надано їх суду лише в електронному вигляді, відповідно паперовий варіант вказаної заяви з додатками заявнику не повертаються.

Керуючись ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність вважати неподаною та повернути заявникові.

Ухвала набрала законної сили 05.10.2023р. та може бути оскаржена у строки та порядку, встановлені ст. ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Ю.В. Гладюк

Віддрук 2 прим.:

1 - до справи;

2- заявнику АДРЕСА_1) реком з повід про вруч.

Надіслати на ел. адресу заявника ІНФОРМАЦІЯ_1