ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2023 р. Справа № 910/5812/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Демидової А.М.

суддів: Владимиренко С.В.

Ходаківської І.П.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Герцен парк"

про ухвалення додаткового рішення

за апеляційними скаргами Міністерства оборони України:

1) на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 (повне рішення складено та підписано 01.11.2022) (суддя Котков О.В.);

2) на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 (повне додаткове рішення складено та підписано 08.11.2022) (суддя Котков О.В.)

у справі № 910/5812/22 Господарського суду міста Києва

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Герцен парк"

до Міністерства оборони України

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

1. Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5812/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Міністерства оборони України (далі - Міноборони України, відповідач) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Герцен парк" (далі - ОСББ, позивач) грошові кошти: заборгованості зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території - 67 693,78 грн, штрафу - 36 576,73 грн та судовий збір - 2 481,00 грн.

2. Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5812/22 задоволено заяву ОСББ б/н від 06.11.2022 про ухвалення додаткового рішення; стягнуто з Міноборони України на користь ОСББ витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 28 000,00 грн.

3. Не погодившись із рішенням Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5812/22, Міноборони України звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило зазначене рішення скасувати та прийняти нове - про відмову у позові.

4. Також, не погодившись із додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5812/22, Міноборони України звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд скасувати вказане додаткове та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСББ про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення витрат на професійну допомогу.

5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 апеляційну скаргу Міноборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5812/22 залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5812/22 залишено без змін. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладено на скаржника. Поновлено дію рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5812/22.

6. Іншою постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 апеляційну скаргу Міноборони України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5812/22 задоволено частково. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5812/22 змінено. Викладено пункти 1-2 резолютивної частини додаткового рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5812/22 у такій редакції: "1. Заяву б/н від 06.11.2022 року "Про ухвалення додаткового рішення" Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Герцен парк" у справі № 910/5812/22 - задовольнити частково. 2. Стягнути з Міністерства оборони України (ідентифікаційний код 00034022, адреса: 03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Герцен парк" (ідентифікаційний код 43771250, адреса: 04050, м. Київ, вул. Герцена, 35А) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 18 000,00 грн (вісімнадцять тисяч гривень).". В іншій частині додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5812/22 залишено без змін.

7. 03.07.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСББ від 26.06.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5812/22 (надіслана на адресу суду 26.06.2023), в якій заявник просить суд ухвалити додаткову постанову (рішення) у справі, якою стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. До заяви додано докази на підтвердження понесення відповідних витрат.

8. Згідно з протоколом передачі судової справи (апеляційної скарги, заяви, картки додаткових матеріалів) раніше визначеному головуючому судді (судді-доповідачу) (складу суду) від 03.07.2023 зазначену заяву передано колегії суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: Демидова А.М. - головуючий суддя, Владимиренко С.В., Ходаківська І.П.

9. 07.07.2023 до Північного апеляційного господарського суду від Міноборони України надійшло клопотання (заперечення) у справі № 910/5812/22, в якому відповідач проти заяви позивача про ухвалення додаткового рішення заперечує і просить суд відмовити в її задоволенні.

10. Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/5812/22; відкладено вирішення питання щодо можливості прийняття до розгляду заяви ОСББ про ухвалення додаткового рішення до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

11. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

12. З урахуванням викладеного, після надходження матеріалів даної справи з Господарського суду міста Києва ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 прийнято до розгляду заяву ОСББ про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5812/22; розгляд заяви постановлено здійснювати в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

13. Зважаючи на воєнний стан в Україні та тривалі повітряні тривоги, зазначена заява розглядається судом апеляційної інстанції в розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій та забезпечення можливості реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

14. Колегія суддів апеляційної інстанції, розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) заяву ОСББ про ухвалення додаткового рішення, дійшла висновку про її часткове задоволення, з огляду на таке.

15. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

16. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

17. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

18. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

19. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

20. Отже, за умовами ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

21. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

22. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

23. Таким чином, відшкодування судових витрат, у тому числі на професійну правничу допомогу, здійснюється у разі наявності відповідної заяви сторони, яку вона зробила до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів, а відповідні докази надані цією стороною або до закінчення судових дебатів, або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Тобто стороні надано право подати відповідні докази як до закінчення судових дебатів, так і протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

24. Правила подання до закінчення судових дебатів у справі доказів на підтвердження понесених сторонами судових витрат встановлюються у випадку, коли справа слухається у відкритому судовому засіданні. В іншому випадку, коли справа призначається до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, для вирішення судом питання розподілу судових витрат у справі достатнім буде зазначити про ці докази у прохальній частині позовної заяви або ж надати їх протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови попередження про це до прийняття рішення по суті (постанова колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21.10.2021 у справі № 620/2936/20).

25. Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу позивач на виконання положень ч. 8 ст. 129 ГПК України повідомив, що докази витрат відповідача на професійну правничу допомогу будуть подані до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду та становитимуть 10 000,00 грн.

26. Суд враховує, що заява ОСББ про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/5812/22 з доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, яка надіслана на адресу Північного апеляційного господарського суду 26.06.2023, подана в межах строку, встановленого ч. 8 ст. 129 ГПК України.

27. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

28. На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції ОСББ до заяви про ухвалення додаткового рішення додано:

- договір про надання правничої допомоги від 02.01.2023, укладеного між адвокатом Жменяком Юрієм Юрійовичем (далі - Жменяк Ю.Ю.) (Виконавцеь) та ОСББ (Замовник) (далі - Договір);

- акт від 26.06.2023 наданих послуг за Договором;

- опис від 26.06.2023 наданих адвокатом послуг у справі № 910/5812/22 в Північному апеляційному господарському суді, необхідних для надання правової допомоги згідно з Договором.

29. Також у матеріалах справи містяться ордери серії АО № 1072729 та серії АО № 1072731 на надання правничої (правової) допомоги ОСББ на підставі договору від 02.01.2023 у Північному апеляційному господарському суді адвокатом Жменяком Ю.Ю.

30. Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець приймає на себе зобов`язання здійснювати підготовку процесуальних документів, консультування, юридичний супровід та представництво інтересів Замовника у Північному апеляційному господарському суді у справі № 910/5812/22 щодо стягнення з Міноборони України, існуючої з травня 2021 року заборгованості зі сплати внесків і платежів як співвласником будинку № 35 по вул. Герцена у м. Києві, а Замовник зобов`язується оплатити надані послуги.

31. Згідно з цим Договором Виконавець надає наступні послуги:

- здійснює консультування Замовника щодо відповідної судової справи;

- здійснює аналіз наданих Замовником доказів, які стосуються відповідної справи, збирає додаткові докази, необхідні для виконання даного Договору, аналізує докази та на підставі них розробляє позицію у справі;

- готує та подає відзиви на апеляційні скарги відповідача;

- складає та подає інші процесуальні документи, необхідні для супроводу та забезпечення представництва у відповідній справі;

- забезпечує представництво інтересів Замовника у Північному апеляційному господарському суді у справі, визначеній пунктом 1.1 Договору (п. 1.2 Договору).

32. Відповідно до п. 4.1 Договору розмір гонорару за даним Договором за представництво інтересів ОСББ у Північному апеляційному господарському суді у справі № 910/5812/22 становить 10 000 грн, які підлягають сплаті впродовж 30 днів з моменту винесення рішення (постанови) вказаним судом.

33. Згідно з Описом та Актом від 26.06.2023 наданих послуг за Договором підтверджено, що Виконавець надав Замовнику такі послуги:

- надання ОСББ правових консультацій з приводу спірних правовідносин з Міноборони України щодо сплати останнім внесків на утримання багатоквартирного будинку як власником квартир у відповідному будинку за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 35 А та порядок розгляду справи № 910/5812/22 судом апеляційної інстанції;

- додатковий аналіз законодавства, яке регулює спірні правовідносини;

- складання та подання до суду апеляційної інстанції заяви про ознайомлення з матеріалами справи;

- ознайомлення з матеріалами справи в Північному апеляційному господарському суді, їх аналіз;

- складання та подання до суду відзиву на апеляційну скаргу відповідача на рішення Господарського суду міста Києва від 01.11.2022 у справі № 910/5812/22;

- надсилання копії відзиву на апеляційну скаргу на рішення відповідачеві;

- складання та подання до суду апеляційної інстанції відзиву на апеляційну скаргу відповідача на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5812/22;

- надсилання копії відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення відповідачеві;

- складання та подання до суду заяви про видачу копій постанов суду апеляційної інстанції за результатом розгляду апеляційних скарг відповідача;

- підготовка та подання до суду заяви про видачу копій постанов суду апеляційної інстанції;

- отримання та надання ОСББ копій постанови Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 у справі № 910/5812/22;

- підготовка, надсилання відповідачу та подання до Північного апеляційного господарського суду заяви про винесення додаткового рішення.

34. За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

35. Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

36. У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Суд зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Така правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

37. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Такий висновок відповідає висновку, викладеному в постановах Верховного Суду від 16.07.2020 у справі № 909/452/19, від 02.11.2020 у справі № 922/3548/19, від 18.11.2020 у справі № 923/1121/17.

38. Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон) формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар.

39. Частинами другою та третьою статті 30 Закону встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

40. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.

Така правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема, в постанові від 16.02.2023 у справі № 916/1106/21.

41. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (п. 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

42. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

43. У розгляді даного спору судова колегія враховує правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19. У наведеній постанові Верховний Суд у звернув увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

44. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів зазначає, що для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок іншої сторони у разі наявності її заперечень щодо співрозмірності заявленої суми компенсації має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а їх розмір є розумним та виправданим. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

45. За наявності заперечень іншої сторони суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

46. Заперечуючи проти заяви позивача про ухвалення додаткового рішення, поданої до суду апеляційної інстанції, відповідач зазначає, що:

- позивачем не надано платіжних документів про оплату послуг на професійну правничу допомогу;

- представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу обмежився лише зазначенням суми витрат на правничу допомогу без попереднього розрахунку суми судових витрат;

- недотримання представником норм процесуального права позбавило Міноборони України можливості на відповідне реагування;

- деякі заходи, які зазначені в Описі та Акті наданих послуг, повторюються, але представник позивача вважає за необхідне отримати відповідне подвійне відшкодування;

- вартість наданої правової допомоги щодо складання відзиву на апеляційну, аналізу та дослідження практики Верховного Суду щодо спірних питань, консультування позивача щодо можливих шляхів захисту його прав, відправка та отримання процесуальних документів та інші заходи є неспівмірними із складністю справи, завищеними та не відповідають критеріям реальності.

47. Відхиляючи доводи відповідача про ненадання позивачем платіжних документів про оплату послуг на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України) (така правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

48. Щодо ненаведення позивачем попереднього розрахунку суми судових витрат, колегія суддів зазначає таке.

49. Згідно з частинами першою-третьою статті 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

50. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 29.08.2023 у справі № 911/174/22, застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників. Зі змісту частини другої статті 124 ГПК України очевидно вбачається те, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Зазначене положення забезпечує дотримання принципу змагальності, відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених ГПК України.

Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. Крім того, попереднє визначення суми судових витрат надає можливість судам у визначених законом випадках здійснювати забезпечення судових витрат та своєчасно (під час прийняття рішення у справі) здійснювати розподіл судових витрат.

З огляду на викладене, відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

47. Отже, сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору у суді апеляційної інстанції не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

48. Колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що у відзиві на апеляційну скаргу, примірник якого надсилався на адресу відповідача, позивач повідомив, зокрема, про те, що витрати на професійну правничу допомогу становитимуть 10 000 грн. Отже, позивач на виконання вимог ст. 124 ГПК України навів попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу.

49. Також, суд враховує, що в договорі про надання правничої допомоги від 02.01.2023 сторони цього Договору дійшли згоди, що розмір гонорару за даним Договором за представництво інтересів ОСББ у Північному апеляційному господарському суді у справі № 910/5812/22 становить 10 000 грн.

50. Отже, сторони Договору погодили фіксований розмір для виплати адвокатського гонорару, і при такому порядку обчислення гонорару фактична кількість витраченого адвокатом часу на надання послуг клієнту не має значення, а у підсумку визначається саме чітка фіксована грошова сума (зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постанові Верховного Суду від 28.07.2022 у справі № 903/781/21).

51. Водночас відповідачем не доведено, яким чином та обставина, що позивач у відзиві на апеляційну скаргу не деталізував, з чого саме складається сума витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс або очікує понести у зв`язку з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, завадило Міноборони України належним чином висловити свої міркування щодо обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.

52. З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що такі доводи відповідача не є підставою для відмови у відшкодуванні позивачу відповідних судових витрат.

53. З приводу доводів відповідача, що деякі заходи, зазначені в Описі та Акті наданих послуг, повторюються, і представник позивача вважає за необхідне отримати відповідне подвійне відшкодування, суд вважає за необхідне зазначити таке.

54. Фактичне дублювання позивачем певних наданих адвокатом послуг жодним чином не впливає на розмір гонорару адвоката, який у даному випадку є фіксованим, відповідно, при його зазначенні не є необхідним обчислення фактичної кількості часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, отже, у підсумку, це не може призвести до отримання позивачем подвійного відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу.

55. При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що надмірний формалізм при оцінці опису наданих послуг, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права (зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21).

56. З огляду на викладене, твердження відповідача про намагання позивача отримати відповідне подвійне відшкодування є необґрунтованими.

57. Разом з тим, враховуючи доводи відповідача про те, що вартість наданої правової допомоги щодо складання відзиву на апеляційну скаргу, аналізу та дослідження практики Верховного Суду щодо спірних питань, консультування позивача щодо можливих шляхів захисту його прав, відправка та отримання процесуальних документів та інші заходи є неспівмірними із складністю справи, завищеними та не відповідають критеріям реальності, суд апеляційної інстанції, виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності, зважаючи на конкретні обставини даної справи та роль Міноборони України у забезпеченні потреб оборони під час дії правового режиму воєнного стану в Україні, вважає заявлену позивачем суму компенсації витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, у даному випадку такою, що не відповідає критерію співмірності, та надмірною для відповідача.

58. З урахуванням викладеного, зважаючи на часткове задоволення апеляційної скарги Міноборони України на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 у справі № 910/5812/22, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновків про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення та відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом даної справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 6 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Герцен парк" про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (ідентифікаційний код 00034022, адреса: 03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Герцен парк" (ідентифікаційний код 43771250, адреса: 04050, м. Київ, вул. Герцена, 35А) 6 000 (шість тисяч) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу на виконання цієї додаткової постанови доручити Господарському суду міста Києва.

4. Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

5. Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя А.М. Демидова

Судді С.В. Владимиренко

І.П. Ходаківська