РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2023Справа № 910/6476/23

Господарський суд міста Києва у складі:

судді - Бондаренко - Легких Г. П.,

за участю секретаря - Конон В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві матеріали господарської справи №910/6476/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУДМЕД» (03168, м. Київ, вул. Левка Мацієвича, буд. 5/1; ідентифікаційний код: 42995667)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ БЦ 10» (01024, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 42-44; ідентифікаційний код: 42028180)

про розірвання договору

За участі представників сторін:

Від позивача: не прибув;

Від відповідача: Пустовіт А. І. - адвокат, ордер серії СА №1058530 від 27.06.2023;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУДМЕД» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київ БЦ 10» (відповідач) про розірвання Договору суборенди та обслуговування від 21.12.2021. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

01.05.2023 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 01.05.2023 для усунення недоліків позовної заяви.

11.05.2023 від позивача надійшов супровідний лист з уточненою позовною заявою та клопотанням про витребування доказів.

13.06.2023 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 11.07.2023, про що постановив ухвалу. Також даною ухвалою, суд задовольнив клопотання позивача про витребування доказів та витребував у відповідача належним чином засвідчену копію акта приймання ключів станом на 07.09.2023 від ТОВ «Гудмед».

03.07.2023 до суду від відповідача надійшов відзив, в тому числі, до нього додано документи на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження від 13.06.2023 про їх витребування та відповідні пояснення.

03.07.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

11.07.2023 до суду від позивача надійшло заперечення на відзив (відповідь на відзив).

У судовому засіданні 11.07.2023 суд на місці ухвалив зобов`язати представника відповідача надати в наступне судове засідання належним чином засвідчену копію договору про надання правової допомоги, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.09.2023, про що позивача було повідомлено ухвалою-викликом від 13.07.2023.

31.08.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання на виконання вимог протокольної ухвали суду від 11.07.2023.

07.09.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через незадовільний стан здоров`я представника позивача, проте доказів хвороби (та/або звернення до лікаря) до заяви не подано.

У судове засідання 12.09.2023 прибув представник відповідача, який заперечив проти задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справи. Суд на місці ухвалив відмовити у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи, оскільки, до поданого клопотання не долучено жодних доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я представника позивача - Донцова Б. І., а отже вказана причина без наданян належних доказів не може бути визнана поважною, та в будь-якому разі позивач не позбавлений можливості залучати до представництва власних інтересів у суді декількох представників, оскільки про незадовільний стан здоров`я адвоката позивача йому стало відомо за п`ять днів до судового засідання.

Відтак, заслухавши вступне слово представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, а також заслухавши виступ у судових дебатах представника відповідача, який просив відмовити у задоволенні позовних вимог, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

21.12.2021 між ТОВ «ГУДМЕД» (позивач, суборендар, клієнт) та ТОВ «Київ БЦ 10» (відповідач, суборендодавець, постачальник) укладено Договір суборенди та обслуговування (надалі - Договір) відповідно до п. 1.1 Додатку № 1 до якого, за цим договором постачальник зобов`язується передати клієнту у тимчасове платне користування мебльовані офісні приміщення площею, зазначеною на титульній сторінці договору ("Приміщення") у бізнес-центрі, розташованому за адресою, зазначеною на титульній сторінці договору ("Бізнес Центр"), а також надати клієнту послуги згідно з пунктом 3 цього договору, а клієнт зобов`язується сплатити за користування такими приміщеннями та послугами відповідно до договору та додатків до нього.

Титульна сторінка Договору містить наступні умови щодо об`єкту суборенди:

бізнес центр - Kiev, Avenue 53;

вулиця/поверх - проспект Перемоги, 53

номер офісу - 311;

кв. м. - 18;

кількість робочих місць - 5;

орендна плата в місяць в дол. США без ПДВ - 1115,1;

орендна плата в місяць в грн без ПДВ - 30408,78 грн;

загальний щомісячний платіж (без ПДВ та послуг) - 30408,78 грн;

строк, на який укладається договір оренди: дата початку - 01.01.2022; дата закінчення - 31.12.2022;

Невід`ємними частинами цього договору є наступні додатки: Додаток 1 (Офісні умови), Додаток 2 "Правила Бізнес Центру", Додаток 3 (Акт приймання-передачі) та Додаток 4 (Інвентарний Лист). Вказані ціни є гривневим еквівалентом в доларах США суми, що підлягає сплаті в гривнях та визначається за офіційним курсом гривні до долара США, встановленим Національним банком України на день виставлення рахунку.

01.01.2022 на виконання умов Договору, постачальником (відповідачем) здано, а клієнтом (позивачем) прийнято приміщення №311 за Актом прийому-передачі приміщення.

Позивач стверджує, що внаслідок зміни істотних умов Договору, що пов`язанні з повномасштабною військовою агресією росії проти України, що розпочалась 24.02.2022, Договір суборенди може бути розірвано згідно приписів ч. 1 та ч. 2 ст. 652 ЦК України.

Листом від 19.08.2022 вих. № 19/08-22 позивач з посиланням на приписи статей 651, 652 ЦК України, просив відповідача вважати останнім днем оренди приміщення - 31.08.2022 та надіслати проект Додаткової угоди про припинення дії договору, зобов`язань за ним та Акт приймання-передачі приміщення з оренди для підписання.

У відповідь на вказаний лист відповідач листом від 25.08.2022 за вих. № 36 повідомив, що датою закінчення договору є 31.12.2022 та до настання вказаної дати договір не може бути припинений.

Листом від 02.09.2022 вих. № 02/09-22 позивач надіслав відповідачу для підписання Акт приймання-передачі приміщення з оренди та проект Додаткової угоди про припинення дії договору.

У листі від 07.09.2022 вих. № 07/09-22 позивач вже повідомив відповідача, що 06.09.2022 повернув приміщення з оренди.

Проте, позивач стверджує, що на момент звернення з позовом у квітні 2023 жодних документів щодо припинення оренди, а саме: Акту приймання-передачі приміщення з оренди, Додаткової угоди про припинення дії Договору суборенди на обслуговування від 21.12.2021 та акту, за яким персонал позивача отримав та здав ключі від орендованого приміщення - позивач не отримав, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом про розірвання договору в судовому порядку на підставі ч. 1 та ч. 2 ст. 652 ЦК України.

На переконання позивача, зміна фінансового стану компанії останнього внаслідок повномасштабного вторгнення росії 24.02.2022 є відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 652 ЦК України істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні Договору суборенди та обслуговування від 21.12.2021.

2. Предмет позову.

Предметом позову є вимога позивача до відповідача про розірвання Договору суборенди та обслуговування від 21.12.2021 в судовому порядку на підставі ч. 1 та ч. 2 ст. 652 ЦК України.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) Договір підлягає розірванню згідно частин 1, 2 статті 652 ЦК України, а зміною істотних умов Договору є фінансова ситуація в країні, що виникла після повномасштабного вторгнення росії 24.02.2022, яка ускладнює доцільність та можливість виконання договору;

(2) позивач є малим суб`єктом господарської діяльності, тому оцінивши фінансову ситуацію в умовах повномасштабного вторгнення росії було встановлено, що станом на серпень 2022 року дохід позивача становить 178 008, 56 грн, тоді як прибуток за 2021 рік становив 1 135 200, 00 грн. При такому доході сплачувати за оренду, розмір якої становить половину суми доходу за перше півріччя 2022 року призведе до банкрутства позивача. До того ж, позивач сплачував орендну плату, яка залежала від курсу гривні до долара США, що після 24.02.2022 є вкрай невигідним;

(3) позивач вчиняв дії щодо мирного врегулювання спору та припинення орендних відносин, крім того, позивач не заперечує щодо утримання відповідачем авансового платежу у розмірі 60 817, 55 грн;

4. Заперечення відповідача щодо суті позовних вимог.

(1) відповідач погоджується з тим, що позивач направив йому лист від 19.08.2022 за вих. №19/08-22 про припинення дії Договору з 31.08.2022. В подальшому, позивач також направив лист за вих. №02/09-22 від 02.09.2022 про припинення Договору вже з 02.09.2022. Такі листи підтверджують намір позивача припинити Договір, проте відповідно до положень п. 6.1. Додатку 1 до Договору, договір на підставі надісланих листів припиняється саме 31.12.2022 (день закінчення строку дії договору), а не 31.08.2022 чи 02.09.2022;

(2) якщо позивач наполягає на припиненні Договору іншою датою, що передує даті вказаній в договорі, позивач відповідно до п. 8.4. Додатку 1 до Договору зобов`язаний сплатити штраф;

(3) розірвати в судовому порядку можливо лише чинний договір, а договір суборенди, який є предметом розгляду у цій справі, на дату звернення позивача до суду (26.04.2023) є не чинним, оскільки, строк дії договору закінчився 31.12.2022;

(4) під час розгляду господарської справи №910/13382/22 про стягнення заборгованості по договору суборенди та штрафу за дострокове розірвання договору суборенди, суд першої інстанції дійшов висновку, що ТОВ «Гудмед» порушило умови договору щодо неможливості розірвання договору з боку ТОРВ "Гудмед" в односторонньому порядку, і в передбачений строк (під час дії договору) не звернулося до суду з позовом про розірвання договору, в зв`язку з істотною зміною обставин;

(5) підтвердженням неплатоспроможності відповідача, що є істотною зміною обставин договору внаслідок чого такий договір суборенди має бути розірваний в судовому порядку згідно приписів статті 652 ЦК України - є докази, що підтверджують відкриття провадження у справі про банкрутство або відповідне рішення суду, чого позивачем не надано;

(6) крім того, збільшення курсу долара відбулось лише на 34 % та до сьогоднішнього дня встановлений НБУ курс гривні до долара США залишається стабільним. Відповідач не є власником приміщень, які здає в суборенду та так само як і позивач, сплачує орендну плату в еквіваленті до долара США, а економічна криза, на яку посилається позивач носить загальний характер та стосується обох договірних сторін;

(7) спектр діяльності позивача є доволі різноплановим та, з-поміж іншого, жоден із зареєстрованих видів діяльності позивача не був прямо чи опосередковано заборонений чи обмежений, у зв`язку із введенням воєнного стану;

(8) відтак, вимоги позивача щодо розірвання не чинного договору та істотні умови якого не змінились - є необґрунтованими;

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Спір між сторонами виник у зв`язку з розірванням договору на підставі статті 652 ЦК України. З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на ключове питання: чи наявні підстави для розірвання спірного договору в судовому порядку згідно статті 188 ГК України та статті 652 ЦК України?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Суд констатує, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою поєднує умови договорів оренди та надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У частині 1 статті 284 Господарського кодексу України законодавець серед істотних умов договору оренди визначив, зокрема, строк, на який укладається договір оренди.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Аналогічні за змістом положення містить частина 4 статті 284 Господарського кодексу України.

Згідно пункту 2.1. Додатку 1 до Договору - договір укладено на строк зазначений у ньому (дата набрання чинності та дата закінчення строку дії зазначені на титульній сторінці Договору), та буде продовжено відповідно до пункту 2.3. цього Договору на наступні періоди, що дорівнюють поточному строку

Згідно титульної сторінки Договору суборенди та обслуговування від 21.12.2021 сторони погодили строк, що датою початку дії договору є 01.01.2022; а датою закінчення - 31.12.2022.

Як зазначалось судом вище спір між сторонами виник, у зв`язку з правом позивача на розірваннядоговору на підставі статті 652 ЦК України, а саме у зв`язку із зміною істотних умов Договору після 24.02.2022, якими, на думку позивача, є погіршення фінансового становища товариства внаслідок повномасштабного вторгнення росії.

З листування сторін, зокрема, вбачається наступне:

Листом від 19.08.2022 за вих. №19/08-22 позивач з посиланням на приписи ст. 651, 652 ЦК України повідомив відповідача про намір припинити дію Договору суборенди та обслуговування від 21.12.2021, у зв`язку з чим позивач просив вважати останнім днем оренди офісного приміщення 31.08.2022 та надіслати проект Додаткової угоди про припинення дії договору, зобов`язань за ним та Акт приймання-передачі приміщення з оренди для підписання.

У відповідь на вказаний лист відповідач листом від 25.08.2022 за вих. № 36 повідомив, що датою закінчення договору є 31.12.2022 та до настання вказаної дати договір не може бути припинений.

Листом від 29.08.2022 за вих. №29/08-22 позивач повідомив відповідача про намір звільнити приміщення до 01.09.2022, про що просить підписати між сторонами Акт приймання-передачі приміщення та Додаткову угоду про припинення дії Договору суборенди.

Листом від 31.08.2022 за вих. №31/08-22 позивач зазначив, що Договір є для нього економічно невигідним після 24.02.2022, а отже пропонує відповідачу надати позивачеві 60 % знижки вартості оренди, не прив`язувати орендну плату до курсу долара США та укласти новий договір оренди з урахуванням сучасних умов ведення господарської діяльності.

Листом від 02.09.2022 вих. № 02/09-22 позивач надіслав відповідачу для підписання Акт приймання-передачі приміщення з оренди та проект Додаткової угоди про припинення дії Договору з 02.09.2022.

У листах від 02.09.2022 за вих. №38 та вих. №39 відповідач надав власні пропозиції щодо подальшої співпраці та зазначив, що акт приймання-передачі приміщення можливо підписати лише після закінчення контракту і лише після погашення позивачем всієї заборгованості в повному обсязі.

У листі від 05.09.2022 за вих. №05/09-22 позивач вказав про те, що для нього змінились істотні умови Договору, які призвели до неплатоспроможності та позивач просив прибути 06.09.2022 за місцезнаходженням орендованого майна для прийняття приміщення з оренди та підписання Акту приймання-передачі, Додаткової угоди про припинення Договору суборенди та обслуговування від 21.12.2021.

У листі від 07.09.2022 вих. № 07/09-22 позивач повідомив, що 06.09.2022 в присутності представника відповідача позивачем було звільнено орендоване приміщення з оренди та станом на 07.09.2022 директором позивача були повернуті ключі від офісного приміщення працівнику відповідача, що підтверджується Актом приймання ключів.

Виконуючи вимоги ухвали суду про відкриття провадження від 13.06.2023, в якій суд витребував у відповідача належним чином засвідчену копію Акта приймання ключів станом на 07.09.2023 від ТОВ «Гудмед», відповідач зазначив, що «класичного» акту повернення ключів сторони не підписували, та облік наданих суборендарям карток та ключів здійснюється через письмовий запис в файлі «Keys&Access cards», примірник якого долучено до відзиву. Відповідач, при цьому, не заперечує щодо звільнення приміщення позивачем та повернення ключів 06.09.2022.

Листом від 16.09.2022 за вих. №16/09-22 позивач просив відповідача до 21.09.2022 повернути підписаний Акт приймання-передачі приміщення з оренди та Додаткову угоду про припинення дії Договору оренди.

Як стверджує позивач - ТОВ «Гудмед», жодних документів щодо припинення оренди (Акту приймання-передачі приміщення з оренди, Додаткової угоди про припинення дії Договору суборенди та обслуговування, акту отримання та здачі ключів) від відповідача - ТОВ «Київ БЦ 10» не отримано.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється всього того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (ч. 2 ст. 652 ЦК України).

Частиною 4 ст. 652 ЦК України визначено, що зміна договору у зв`язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Проте, в даному випадку, судом встановлено, що в грудні 2022 ТОВ "КИЇВ БЦ 10" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ "Гудмед" про стягнення 213129,80 грн заборгованості за договором суборенди та обслуговування від 21.12.2021, з яких 15 797,64 грн заборгованості за послуги з відновлення офісу, 300,16 грн інфляційних втрат, 98,68 грн 3 % річних, 1200,62 грн пені та 195732,70 грн штраф. Позовні вимоги ТОВ "КИЇВ БЦ 10" були обґрунтовані тим, що одностороння відмова ТОВ «Гудмед» від договору листом від 19.08.2022 вих. N 19/08-22 є порушенням умов договору та вимог законодавства. Крім того, ТОВ "КИЇВ БЦ 10" зазначало, що при звільненні приміщення, в порушення п. 4.4. Додатку 1 до Договору відповідач не сплатив за послуги з відновлення офісу у розмірі 15 797,64 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва у складі судді Турчина С. О. у справі №910/13382/22 від 15.02.2023, яке залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023, позов ТОВ "КИЇВ БЦ 10" задоволено повністю Отже, в силу ч. 2 ст. 241 ГПК України та ч. 1 ст. 284 ГПК України рішення Господарського суду міста Києва у справі №91013382/22 від 15.02.2023 та постанова Північного апеляційного господарського суду у справі №91013382/22 від 26.07.2023 набрали законної сили - 26.07.2023.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В межах доводів апеляційної скарги ТОВ «Гудмед» Північний апеляційний господарський суд у постанові від 26.07.2023 у справі №910/13382/22 зазначив, що оскільки, ні Договором суборенди та обслуговування від 21.12.2021, ні законом не передбачено право відповідача на одностороннє дострокове припинення (розірвання) Договору, відповідно, відповідач мав право розірвати Договір лише шляхом звернення до суду. Вказана можливість об`єктивно існувала у відповідача, адже у серпні-вересні 2022 року судова система, незважаючи на введений воєнний стан, функціонувала, суди, в тому числі Господарський суд міста Києва, працювали та розгляд справ проводився, що підтверджується численними ухвалами та рішеннями суду, викладеними в Єдиному державному реєстрі судових рішень за вказаний період.

Зокрема, апеляційний суд зазначив, що п. 6.2. Договору визначені підстави припинення Договору в односторонньому порядку саме за ініціативи ТОВ "Київ БЦ 10", а не ТОВ "Гудмед".

Таким чином, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що ТОВ «Гудмед» втратив своє право на розірвання Договору на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 652 ЦК України в момент закінчення дії договору, а правом на захист такого інтересу (права) на розірвання договору у період дії договору позивач не скористався.

Частиною 3 статті 291 ГК України передбачено, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених ЦК України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому статтею 188 цього Кодексу.

Положеннями статті 188 ГК України визначено, що сторона договору, яка вважає за необхідне, зокрема, розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до правової позиції Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеної в постанові від 07.08.2018 у справі №910/7981/17, розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір.

Вказаної позиції притримується і Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постановах від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18, від 14.07.2021 у справі № 911/1442/19, від 21.06.2022 у справі № 911/3276/20, від 05.07.2022 у справі № 922/2469/21).

Розглядаючи дану справу за позовом ТОВ «Гудмед» (позов надійшов через Електронний суд 26.04.2023) щодо розірвання Договору суборенди та обслуговування від 21.12.2021 в судовому порядку на підставі ч. 1, ч. 2 ст. 652 ЦКУ, суд констатує, що приписи статті 652 ЦКУ та статті 188 ГК України регламентують саме дострокове розірвання договору, у зв`язку із істотною зміною його умов під час його дії, саме щодо діючого договору хоча б на момент подачі позову.

Таким чином, обов`язковою умовою для розірвання договору в порядку статті 652 ЦК України, а саме у зв`язку зі зміною істотних умов договору, є його чинність на момент звернення до суду з позовом та початку розгляду справи судом.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

В силу специфіки орендних правовідносин сторін - закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (частина 2 статті 291 Господарського кодексу України).

Саме даний порядок розірвання (припинення) договору оренди визначений в пункті 6.1. Додатку №1 до Договору, згідно якого постачальник або клієнт можуть припинити договір у день закінчення строку його дії або в день закінчення будь-якого періоду, на який його було подовжено або поновлено, надіславши запит на припинення договору через онлайн-обліковий запис або застосунок Regus щонайменш як за 3 календарні місяці до запланованої дати припинення.

Таким чином, суд погоджується з відповідачем щодо того, що позивач - ТОВ «Гудмед», вчинив юридично значимі дії передбачені пунктом 6.1. Додатку №1 до Договору щодо розірвання Договору оренди та обслуговування від 21.12.2021 в день закінчення строку його дії - 31.12.2022, а саме шляхом надіслання відповідачеві листів від 19.08.2022 за вих. №19/08-22 та від 02.09.2022 за вих. №02/09-22 про припинення Договору.

Отже, Договір оренди та обслуговування від 21.12.2021 в силу умов пункту 6.1. Додатку №1 до Договору та ч. 2 ст. 291 ГК України є припиненим у день закінчення строку його дії, а саме 31.12.2022, тобто вже був розірваний (припинений) на момент звернення до суду з позовом про розірвання такого договору у судовому порядку на підставі статті 652 ЦК України - 26.04.2023, наслідком чого є відмова у задоволенні позову.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову ТОВ «Гудмед» про розірвання припиненого Договору суборенди та обслуговування від 21.12.2022 в судовому порядку на підставі частин 1, 2 статті 652 ЦК України, про що і було зазначено Північним апеляційним господарським судом у постанові від 26.07.2023 по справі №910/13382/22.

Крім того, за змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18), від 02.07.2019 у справі № 48/340 (провадження № 12-14звг19), від 22.10.2019 у справі № 923/876/16 (провадження № 12-88гс19) та інших.

Звертаючись з позовом у даній справі №910/6476/23 ТОВ "Гудмед" у квітні 2023 прагне правової визначеності в частині моменту припинення користування орендованим приміщенням, а отже і не можливості стягнення плати за користування орендованим приміщенням у період, коли позивач таким приміщенням не користувався та до моменту фактичного звільнення орендованого приміщення.

Проте, оцінку даним обставинам вже було надано судом при розгляді господарської справи № 910/13382/22 щодо стягнення заборгованості та штрафу з ТОВ "Гудмед" по договору суборенди щодо спірних правовідносин між сторонами спору (рішення від 15.02.2023, якому надано оцінку також судом апеляційної інстанції), а тому подання позову у даній справі в квітні 2023 року зводиться до намагання спростувати висновки та оцінку судом спірних правовідносин сторін в іншій справі.

Отже, порушене право позивача (на думку самого позивача) не може бути відновлене у спосіб розірвання договору в судовому порядку (а тим паче розірвання вже не чинного договору на момент подання позову).

Згідно частини 3 статті 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

За таких обставин, з огляду на мету, яку переслідує позивач звертаючись до суду в межах даної справи, суд констатує, що обраний позивачем спосіб захисту є неефективним, що також є самостійною підставою для відмови у позові.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог суд покладає понесені судові витрати позивача на останнього.

Відповідач про понесення ним судових витрат не заявляв.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУДМЕД» до Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВ БЦ 10» про розірвання Договору суборенди та обслуговування від 21.12.2021 - відмовити.

2. Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУДМЕД» покласти на останнього.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.10.2023.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких