ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1247/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання, за дорученням головуючого судді: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Приватного підприємства "Адепт-Комплект", Одеська обл., Лиманський район, смт.Доброслав Палиця А.В., на підставі ордера;

від Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м. Київ Віценко А.Г., на підставі ордера.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву Приватного підприємства "Адепт-Комплект" про ухвалення додаткового рішення у справі від 29.09.2023 року (вх.№3119/23)

за результатами розгляду апеляційних скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна" та Приватного підприємства "Адепт-Комплект"

на рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 року, м. Одеса, суддя першої інстанції Погребна К.Ф., повний текст якого складено 23.06.2023 року

у справі №916/1247/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м. Київ

до відповідача: Приватного підприємства "Адепт-Комплект", Одеська обл., Лиманський район, смт. Доброслав

про стягнення 1 150 116 грн. 27 коп.,-

та за зустрічним позовом: Приватного підприємства "Адепт-Комплект", Одеська обл., Лиманський район, смт. Доброслав

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м. Київ

про стягнення 843 830 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Блок Майстер Україна звернулось до Господарського суду Одеської області із позовною заявою до Приватного підприємства Адепт-Комплект, у якій просило суд стягнути з відповідача на свою користь 1 150 116 грн. 27 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

21.04.2023 року Приватне підприємство Адепт-Комплект звернулось до Господарського суду Одеської області із зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Блок Майстер Україна, у якому просило суд стягнути із зустрічного відповідача на свою користь грошові кошти у загальному розмірі 843830 грн., з яких основний борг 601476 грн. 32 коп., 3% річних 32281 грн. 98 коп., інфляційні втрати 210071 грн. 70 коп., а також здійснити розподіл судових витрат.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 року у справі №916/1247/23 (суддя Погребна К.Ф.) первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Блок Майстер Україна до Приватного підприємства Адепт-Комплект задоволено частково; стягнуто з Приватного підприємства Адепт-Комплект на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Блок Майстер Україна основний борг в сумі 817 516 грн. 17 коп., судовий збір в сумі 12 262 грн. 74 коп.; в іншій частині первісного позову відмовлено; в задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства Адепт-Комплект до Товариства з обмеженою відповідальністю Блок Майстер Україна відмовлено повністю.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м.Київ та Приватного підприємства "Адепт-Комплект", Одеська обл., Лиманський р., смт. Доброслав на рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 року у справі №916/1247/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 року у справі №916/1247/23 залишено без змін.

29.09.2023 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Приватного підприємства "Адепт-Комплект" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу від 29.09.2023 року вх. №3119/23, в якій заявник просив суд апеляційної інстанції стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м. Київ на свою користь витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 15460 грн.

Зокрема, обґрунтовуючи вказану заяву, заявник наголосив, що на підтвердження витрат Приватного підприємства "Адепт-Комплект" ним до апеляційного господарського суду було надано договір про надання правничої допомоги від 07.07.2023 року та Акт виконаних робіт від 07.07.2023 року. Інших доводів заява про відшкодування витрат на правничу допомогу не містить.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 року призначено розгляд заяви Приватного підприємства "Адепт-Комплект" про ухвалення додаткового рішення (вх.№.3119/23) щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №916/1247/23 до розгляду у судовому засіданні.

09.10.2023 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м. Київ надійшло заперечення на клопотання Приватного підприємства "Адепт-Комплект" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №916/1247/23 (вх. №2145/23/Д2), у якому первісний позивач просив суд апеляційної інстанції вказану вище заяву зустрічного позивача залишити без задоволення. Вказане заперечення судовою колегією долучено до матеріалів господарської справи.

Зокрема, заперечуючи проти стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, Товариство з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м. Київ вказало, що Південно-західний апеляційний господарський суд не приймав рішень на користь Приватного підприємства "Адепт-Комплект", оскільки його апеляційну скаргу залишено без задоволення, а тому його вимога про компенсацію таких витрат є необґрунтованою.

На думку первісного позивача у даній справі за наслідками перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції жодна із сторін не має права на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, внаслідок чого у задоволенні заяви Приватного підприємства "Адепт-Комплект" належить відмовити.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна" у запереченні вказало, що наданий заявником опис правничої допомоги не спричинив у даному разі скасування рішення місцевого суду та прийняття нового рішення на його користь, Приватним підприємством "Адепт-Комплект" не надано суду апеляційної інстанції додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги, у якій було б зазначено суму гонорару адвоката та в процесуальних документах по суті справи не повідомлено про попередній розрахунок судових витрат в зв`язку із розглядом справи апеляційним судом, що є самостійними підставами для відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

В судовому засіданні, яке проводилося в режимі відеоконференції, представник заявника підтримав вимоги та доводи заяви про відшкодування йому за рахунок зустрічного відповідача витрат на правничу допомогу адвоката з мотивів, викладених письмово у заяві, просив суд апеляційної інстанції її задовольнити.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна" заперечував проти вимог та доводів заяви Приватного підприємства "Адепт-Комплект" з мотивів, викладених письмово у наданих суду апеляційної інстанції запереченнях, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні.

Обговоривши доводи та вимоги заяви Приватного підприємства "Адепт-Комплект" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, судова колегія вважає, що вказана заява є частково обґрунтованою та потребує часткового задоволення, з огляду на таке.

Приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду;

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Водночас за змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», п. п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Тобто нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 року у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 року у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі № 912/1025/20).

У п. 169 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 зазначено, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 року у справі № 34-16/17-3683-2011 викладено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Таким чином, суд касаційної інстанції чітко зазначив, що критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу.

Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, витрати на професійну правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16).

Так, як вбачається з наявних у матеріалах справи документів, представником Приватного підприємства "Адепт-Комплект" в суді апеляційної інстанції був адвокат Палиця Андрій Володимирович, який діяв на підставі ордера на надання правничої (правової) допомоги від 07.07.2023 року ВН №1264273; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 03.03.2009 року №1748, договору про надання правової допомоги №07/07 від 07.07.2023 року.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 року апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м.Київ та Приватного підприємства "Адепт-Комплект", Одеська обл., Лиманський р., смт. Доброслав на рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 року у справі №916/1247/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 року у справі №916/1247/23 залишено без змін.

При цьому, під час апеляційного перегляду справи №916/1247/23, представником Приватного підприємства "Адепт-Комплект" до судових дебатів було заявлено про те, що ним, у п`ятиденний строк після прийняття постанови на адресу апеляційного господарського суду буде направлено відповідні письмові докази на підтвердження наявності витрат на правничу допомогу адвоката у даній справі.

В установлений процесуальним законом строк, а саме, 29.09.2023 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від Приватного підприємства "Адепт-Комплект" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу від 29.09.2023 року вх. №3119/23, в якій заявник просив суд апеляційної інстанції стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м.Київ на свою користь витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 15460 грн.

При цьому, до зазначеної заяви на обґрунтування своєї правової позиції заявником було додано: договір про надання правничої допомоги від 07.07.2023 року та Акт виконаних робіт від 07.07.2023 року.

Дослідивши надані письмові документи, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з договору про надання правової допомоги №07/07 від 07.07.2023 року вбачається, що його укладено між адвокатом Палицею А.В. та Приватним підприємством «Адепт Комплект», умовами п. 1.1. якого передбачено, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити послуги у порядку та строки, обумовлені сторонами.

Адвокат, відповідно до узгоджених сторонами доручень, представляє інтереси замовника в Південно-західному апеляційному господарському суді з питань апеляційного оскарження рішення суду Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 року за наданими стороні Господарським процесуальним кодексом України правами, в тому числі з правом підпису та отримання подачі всіх процесуальних документів (пп. а), п. 1.2. договору).

Пунктом 3.1. договору визначено, що за правову допомогу, передбачену в пп. 1.2., абзацу а) замовник сплачує адвокату винагороду (гонорар), розмір якого зазначається у додатковій угоді до договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, він набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в суді першої інстанції.

Вказаний договір підписано сторонами без застережень та зауважень, скріплено печаткою замовника.

На виконання умов зазначеного вище договору, між адвокатом Палицею Анатолієм Володимировичем та Приватним підприємством «Адепт - Комплект» було укладено Акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 07.07.2023 року.

У зазначеному акті сторони погодили види послуг, надані адвокатом та їх загальну вартість, а саме:

Вартість за усну консультацію аналізу рішення суду від 22.06.2023 року становить 2200 грн.; за підготовку та направлення апеляційної скарги на рішення суду від 22.06.2023 року 4000 грн.; за підготовку та направлення відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» - 4000 грн., за підготовку та направлення клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи 2000 грн., за участь у судовому засіданні 25.09.2023 року 3000 грн., за поштові витрати 260 грн.

Також, у даному акті виконаних робіт сторони погодили, що, підписуючи Акт виконаних робіт, сторони підтверджують, що замовник здійснив розрахунок з виконавцем за надані послуги у повному обсязі.

Таким чином, судовою колегією встановлено, що у зв`язку із розглядом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Блок Майстер Україна» на рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 року у справі № 916/1247/23, Приватне підприємство «Адепт - Комплект» має понести витрати на правничу допомогу адвоката під час перегляду справи судом апеляційної інстанції у загальному розмірі 15460 грн.

В той же час, 09.10.2023 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м. Київ надійшло заперечення на клопотання Приватного підприємства "Адепт-Комплект" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №916/1247/23 (вх. №2145/23/Д2), у якому первісний позивач просив суд апеляційної інстанції вказану вище заяву зустрічного позивача залишити без задоволення.

При цьому, обґрунтовуючи вказане заперечення, Товариство з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м. Київ вказало, що Південно-західний апеляційний господарський суд не приймав рішень на користь Приватного підприємства "Адепт-Комплект", оскільки його апеляційну скаргу також залишено без задоволення, а тому його вимога про компенсацію таких витрат є необґрунтованою.

На думку первісного позивача у даній справі за наслідками перегляду оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції жодна із сторін не має права на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, внаслідок чого у задоволенні заяви Приватного підприємства "Адепт-Комплект" належить відмовити.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна" у запереченні вказало, що наданий заявником опис правничої допомоги не спричинив у даному разі скасування рішення місцевого суду та прийняття нового рішення на його користь, Приватним підприємством "Адепт-Комплект" не надано суду апеляційної інстанції додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги у якій було б зазначено суму гонорару адвоката та в процесуальних документах по суті справи не повідомлено про попередній розрахунок судових витрат в зв`язку із розглядом справи апеляційним судом, що є самостійними підставами для відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Як було раніше зазначено колегією суддів за текстом постанови, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

При цьому, розподіл судових витрат визначений ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, ч. 4 якої передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких відповідно до ч. 3 ст. 123 цього Кодексу належать витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Правовий аналіз зазначених норм процесуального законодавства свідчить, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами та, зокрема, у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги, покладаються за аналогією закону, на апелянта. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

При цьому, загальне правило розподілу судових витрат визначене ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, яка є загальною та повинна застосовуватись у системно-логічному зв`язку із ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, зважаючи на приписи ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд: має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19 тощо.

Отже, такі критерії як обґрунтованість, пропорційність, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката суд має враховуватись як відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, так і відповідно до ч. 5 ст. 129 цього Кодексу.

Тобто, критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас, критерії, визначені ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і інших, передбачених ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на вказане та наведені вище обставини, оцінивши подані заявником письмові докази на підтвердження витрат на надання правничої допомоги, беручи до уваги відсутність особливої складності справи, яка переглядалася судом апеляційної інстанції, заперечення про відшкодування заявнику таких витрат, яке надійшло від Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", кількість і тривалість судових засідань у даній справі, в яких брав участь представник позивача за зустрічним позовом в суді апеляційної інстанції (1 судове засідання), а також те, що консультація аналізу рішення суду від 22.06.2023 року є фактично складовою підготовки відзиву на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна" на оскаржуване рішення, з урахуванням того, що клопотання зустрічного позивача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи та апеляційну скаргу Приватного підприємства «Адепт - Комплект» судом апеляційної інстанції задоволено не було за наслідками перегляду оскаржуваного рішення, а витрати за пересилання поштових відправлень не підтверджені жодним чином документально та не належать до витрат, пов`язаних із наданням адвокатом правничої допомоги, колегія суддів зазначає, що у даному випадку, з огляду на розумність, обґрунтованість та співмірність розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, розмір правничої допомоги адвоката у сумі 15460 є частково обґрунтованим та значно завищеним, з огляду на що, колегія суддів дійшла висновку про те, що достатнім, співмірним та обґрунтованим буде розмір відшкодовуваних витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн.

Крім того, судова колегія наголошує, що відсутність у даному разі у матеріалах господарської справи додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги, укладеного між адвокатом та зустрічним позивачем не є належною підставою для відмови у задоволенні заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката, оскільки на виконання такого договору між сторонами було укладено відповідний акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 07.07.2023 року.

Також, з приводу доводів первісного позивача про те, що первісним відповідачем не було подано по суті процесуальних заяв попереднього розрахунку судових витрат під час перегляду справи апеляційним господарським судом, судова колегія зазначає, що у ряді постанов Верховного Суду у справах № 922/676/21 від 14.12.2021 року, № 905/716/20 від 08.04.2021 року, № 916/2087/18 від 31.03.2021 року, № 922/3812/19 від 10.12.2020 року зазначається, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Водночас, у справі № 922/676/21 касаційним судом окремо звертається увага, що подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності. А тому, подання попереднього розрахунку суми судових витрат на більш пізніх стадіях не є безумовною підставою для відмови у відшкодуванні таких витрат, проте залишається на розсуд суду.

Таким чином, доводи первісного позивача про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви первісного відповідача про відшкодування йому витрат на правничу допомогу адвоката у зв`язку із неподанням останнім орієнтовного розрахунку судових витрат у процесуальних заявах та заявах по суті справи під час її перегляду судом апеляційної інстанції не приймається колегією суддів до уваги.

В той же час, щодо доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна" про те, що оскільки судом апеляційної інстанції відхилено і апеляційну скаргу первісного позивача, і апеляційну скаргу зустрічного позивача, то витрати на відшкодування правничої допомоги, у даному разі, покладаються на скаржників, судова колегія зазначає таке.

Так, оскільки первісним відповідачем належним чином підтверджено надання йому правничої допомоги адвокатом в суді апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна" та таку апеляційну скаргу апеляційним господарським судом було залишено без задоволення, останній, зробивши відповідну заяву до судових дебатів про відшкодування йому таких витрат не позбавлений права на таке відшкодування.

При цьому, первісний позивач, в свою чергу, також не був позбавлений права на відшкодування йому таких витрат за рахунок опонента, проте, цим, в установлений процесуальним законом строк не скористався.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає частково обґрунтованою заяву Приватного підприємства «Адепт - Комплект» від 29.09.2023 року вх. № 3119/23 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу за результатами апеляційного перегляду рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 року у справі 916/1247/23, та такою, що потребує часткового задоволення з відмовою в іншій частині.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244, 281-284, 344 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Приватного підприємства "Адепт-Комплект", Одеська обл., Лиманський р., смт. Доброслав від 29.09.2023 року (вх.№3119/23) про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення витрат на правничу допомогу за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м. Київ на рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 року у справі №916/1247/23 задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Блок Майстер Україна (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 40/85, ) на користь Приватного підприємства Адепт-Комплект (67500, Одеська обл., Лиманський р., смт. Доброслав, вул. Першотравнева, 56, кімн. 16, ) витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 3000 грн.

Відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу Приватному підприємству Адепт-Комплект, Одеська обл., Лиманський р., смт. Доброслав за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Блок Майстер Україна", м.Київ на рішення Господарського суду Одеської області від 22.06.2023 року у справі №916/1247/23 в розмірі 12460 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати наказ.

Додаткова постанова в порядку ст. 244 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття згідно ст. 284 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення згідно положень ст. 286, 287 Господарського процесуального кодексу України.

Вступна та резолютивна частини додаткової постанови проголошені в судовому засіданні 09.10.2023 року.

Повний текст додаткової постанови складено 10 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош