ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2023 р. Справа №914/4017/21

Західний апеляційний Господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Кравчук Н.М.

суддів Скрипчук О.С.

Матущак О.І.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ за вих. № 669 від 13.03.2023 (вх. № ЗАГС 01-05/777/23 від 15.03.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 30.01.2023 (суддя Щигельська О.)

у справі № 914/4017/21

за позовом: Приватного акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Енергія-Новий Розділ, м. Новий Розділ Львівської області

про стягнення 6 059 362,94 грн

за участю учасників справи:

від позивача: Чорномаз А.С.

від відповідача: Костич О.І.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» про стягнення 5015818,50 грн, з яких 4828561,09 грн заборгованість за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 04.07.2019 року №0165-01024, 59282,80 грн пені, 48557,86 грн 3% річних та 79416,75 грн інфляційних втрат.

Ухвалою від 18.08.2022 року суд прийняв до розгляду заяву позивача від 02.08.2022 (вх.№2498/22 від 08.08.2022) про збільшення розміру позовних вимог.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30 січня 2023 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 6 059 362,94 грн заборгованості за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 04.07.2019 №0165-01024, з яких 5 009 990,13 грн. основна заборгованість, 171111,02 грн. пеня, 139 005,60 грн. 3% річних, 739 256, 19 грн. індекс інфляції, та 88169,34 грн. судового збору. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» в дохід Державного бюджету України 2721,00 грн. судового збору.

В задоволенні клопотання відповідача щодо зменшення розміру нарахованих пені, 3% річних та індексу інфляції - відмовлено.

Ухвалюючи дане рішення, суд виходив з того, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем у спірний період умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 04.07.2019 року. Також, перевіривши розрахунок заявлених до стягнення пені, 3-х % річних та інфляційних втрат, суд встановив їх правильність нарахування, у зв`язку з чим прийняв рішення про повне задоволення позовних вимог з урахуванням заяви про їх збільшення.

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ «Енергія Новий Розділ» подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, судове рішення винесено з неповним з`ясуванням усіх обставин справи, відтак просить скасувати в частині стягнення з відповідача основної суми заборгованості у розмірі 667 259,27 грн, 171 111,02 грн пені, 139 005,60 грн 3% річних та 739 256,19 грн інфляційних втрат. Прийняти нове рішення, яким відмовити в позові в цій частині.

Зокрема, апелянт зазначає, що місцевим господарським судом помилково не враховано акти взаємозвірки, підписані позивачем та відповідачем, і з якого вбачається, що у відповідача перед позивачем існує заборгованість на суму 4 342 730,86 грн, а не 5 009 990,13 грн, яку стягнув суд. Також апелянт вважає, що суд безпідставно не врахував тяжкий фінансовий стан відповідача, зокрема, накладення арешту на рахунки ТОВ «Енергія Новий Розділ», не врахував практику Верховного Суду щодо застосування частини третьої статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України, а також щодо стягнення 3-х відсотків річних.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 поновлено строк для подання апеляційної скарги. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» на рішення Господарського суду Львівської області від 30.01.2023 у справі №914/4017/21. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 18.04.2023.

У зв`язку з відставкою судді Г.Т.Кордюк та звільненням з посади судді Західного апеляційного господарського суду 27.06.2023 проведено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Згідно з витягом з протоколу від 27.06.2023 повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено новий склад судової колегії: головуючий суддя -Кравчук Н.М., судді: Матущак О.І. та Плотніцький Б.Д.

У зв`язку з перебуванням судді Плотніцького Б.Д. у відпустці з 14.08. по 01.09.2023 дана справа була передана на повторний авторозподіл між суддями.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023 справу № 914/4017/21 розподілено до розгляду судді-доповідачу Кравчук Н.М., склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, судді: Скрипчук О.С. та Матущак О.І.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу ( вх. № 01-04/2510/23 від 13.04.2023), у якому, зокрема, зазначив, що після звернення з позовом до суду, відповідач визнавав суму заборгованості, проте в подальшому свою думку змінив, покликаючись на підписані акти звірки взаєморозрахунків.

Щодо посилання відповідача на докази обґрунтування вимог апеляційної скарги акти звірки взаємних розрахунків, позивач зазначив, що останні в будь-якому випадку не є первинними обліковими документами, виконують в бухгалтерському обліку допоміжну функцію для спрощення взаємних розрахунків за договорами і звірки фактів сплати коштів, використовуються виключно в бухгалтерських службах і підлягають оцінці та перевірці судом нарівні з іншими документами у справі з наведенням відповідної практики Верховного Суду. Також зазначив, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на доказах, відповідно до яких у відповідача виникла заборгованість зі сплати коштів за придбану для врегулювання небалансів електричну енергію, а саме підписаних уповноваженими особами сторін договору актах корегування (врегулювання) та виставлених на підставі вказаних актів в системі управління ринком рахунках-фактурах, які відповідно до Правил ринку, затверджених постановою НКРЕКП №307 від 14.03.2018 року, є платіжними документами, на підставі яких здійснюється оплата придбаної електричної енергії (абзац 28 п. 1.1.2 глави 1.1 розділу І, п. 7.7.3 глави 7.7 розділу VII Правил ринку). Також позивач зазначив на безпідставність вимог відповідача щодо зменшення стягнутих судом пені, 3-х відсотків річних та інфляційних втрат.

19.09.2023 Представник ТОВ «Енергія Новий Розділ» в судовому засіданні доводи своєї апеляційної скарги підтримав повністю. Додатково зазначив, що позивач проігнорував його вимогу щодо проведення зарахування взаємних зустрічних вимог, не зважаючи на його лист, який він вважає укладенням одностороннього правочину.

Представник НЕК «Укренерго» 19.09.2023 в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги ТОВ «Енергія Новий Розділ» заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Додатково зазначив про неможливість проведення зарахування взаємних зустрічних вимог щодо купівлі-продажу небалансів електричної енергії в різних декадах, посилаючись на п. 5.11 договору про врегулювання небалансів електричної енергії, просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Встановивши обставини справи, вивчивши апеляційну скаргу, здійснивши оцінку доказів, що містяться в матеріалах справи, заслухавши учасників справи, Західний апеляційний господарський суд встановив таке.

Згідно з п.6. ч.1 ст.4 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, договори про врегулювання небалансів.

Наказом № 204 від 03.04.2019 затверджено умови Договору про врегулювання небалансів електричної енергії, із подальшими змінами в редакції наказів НЕК «Укренерго» № 366 від 08.07.2019, № 423 від 07.08.2019, № 85 від 06.03.2020, № 634 від 26.11.2020,

№ 709 від 21.12.2020, № 6 від 05.01.2021, № 111 від 25.02.2021, № 141 від 16.03.2021, № 303 від 01.06.2021, №58 від 31.01.2022, №161 від 21.04.2022, №176 від 16.05.2022, №236 від 09.06.2022, №58 від 27.01.2023.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» подано заяву про укладання договору про врегулювання небалансів електричної енергії.

Листом від 04.07.2019 № 01/24924 НЕК «Укренерго» повідомлено відповідача про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії з ідентифікатором договору №0165-01024, дата акцептування 04.07.2019.

04.07.2019 між ДП «Національна енергетична компанія «Укренерго» (відповідно до Наказу Міністерства фінансів України від 15.02.2019 № 73 та розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.11.2017 № 829-р реорганізовано шляхом перетворення в приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго», ОСП за договором) та ТзОВ «Енергія-Новий Розділ» (СВБ за договором) укладено договір № 0165-01024, за яким усі учасники ринку, крім споживачів, які купують електричну енергію за договором постачання електричної енергії споживачу, несуть відповідальність за свої небаланси електричної енергії.

Згідно з п.1.3 договору СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до балансуючої групи.

ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку (п.1.4 договору).

Відповідно до п.1.5 договору врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку.

Вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку (розділ 2 договору).

Згідно з п.5.1 договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.

Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (п.5.6. договору).

З метою врегулювання на підставі оновлених даних комерційного обліку між сторонами договору було підписано:

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/20/09-0165 від 01 червня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.09.2020 №ВН/20/09-№0165 згідно з Договором від №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 1098,890 МВт*год. при збільшенні загальної суми на 2097993,44 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 48,000 МВт*год. при зменшенні загальної суми на 63763,60 грн -з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/20/10-0165 від 21 липня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.10.2020 №ВН/20/10-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 303,130 МВт*год. при збільшенні загальної суми на 808191,41 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 24,615 МВт*год. при зменшенні загальної суми на 21989,41 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/20/11-0165 від 01 вересня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.1.2020 №ВН/20/11-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 101,231 МВт*год. при збільшенні загальної суми на 208 815,46 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 114,708 МВт*год.при зменшенні загальної суми на 172 287,33 грн з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/20/12-0165 від 16 вересня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.12.2020 №ВН/20/12-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 728,353 МВт*год. при збільшенні загальної суми на 1611696,02 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 128,935 МВт*год. при зменшенні загальної суми на 222581,99 грн. з ПДВ.

Через систему управління ринком (mms.ua.energy) позивач надіслав відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів на загальну суму 5 207 318,66 грн з ПДВ :- за вересень 2020 року: рахунок-фактура № 453 від 01.06.2021 на суму 2161757,04 грн з ПДВ; - за жовтень 2020 року: рахунок-фактура № 454 від 21.07.2021 на суму 830180,82 грн з ПДВ; - за листопад 2020 року: рахунок-фактура № 442 від 02.09.2021 на суму 381102,79 грн з ПДВ; - за грудень 2020 року: рахунок-фактура № 444 від 12.10.2021 на суму 1834278,01 грн з ПДВ.

Відповідно до п. 7.7.3 глави 7.6. розділу VII Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

Позивач зазначив, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати складає для платіжних документів (рахунків-фактур): від 01.06.2021 на суму 2161757,04 грн з ПДВ - 03.06.2021; від 21.07.2021 на суму 830180,82 грн з ПДВ - 23.07.2021; від 02.09.2021 на суму 381102,79 грн з ПДВ - 06.09.2021; від 12.10.2021 на загальну суму 1834278,01 грн з ПДВ - 19.02.2021. Однак Відповідачем зобов`язання у повному обсязі виконані не були.

На виконання Постанови НКРЕКП №1246 від 27.06.2019 «Про алгоритм розподілу коштів» на користь ОСП було здійснено часткове погашення боргу за рахунок фінансових гарантій та в порядку алгоритму розподілу коштів боржника на загальну суму 378 757,57 грн.

Не сплачена вартість електричної енергії з метою врегулювання небалансів згідно з виставленими вказаними рахунками-фактурами на час звернення з позовною заявою складала 4 828 561,09 грн.

Окрім суми основного боргу при поданні позовної заяви позивачем також нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 59 282,80 грн, 3% річних у розмірі 48 557,86 грн та інфляціні втрати у розмірі 79 416,75 грн.

Разом з тим в процесі розгляду справи позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка була прийнята судом ухвалою від 18.08.2022, де позивач вказував, що за період розгляду справи, відповідно до Постанови НКРЕКП №1246 від 27.06.2019 «Про алгоритм розподілу коштів», відповідачем було частково погашено основний борг на суму 259 462,01 грн, що підтверджується довідкою АТ «Ощадбанк» №16/2-09/1052 від 09.06.2022. Відтак, сума основного боргу зменшилась і становила 4 569 099,08 грн.

Водночас позивач скористався своїм правом на збільшення позовних вимог і здійснив донарахування пені, 3-х % річних та інфляційних втрат по частково сплаченому рахунку № 453 від 01.06.2021 і по рахунках, які не були оплачені, а саме №454 від 21.07.2021, №442 від 02.09.2021, №444 від12.10.2021.

Також у вищезазначеній заяві позивач вказав, що з метою врегулювання на підставі оновлених даних комерційного обліку між сторонами договору було підписано:

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/01-0165 від 05 жовтня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.01.2021 №ВН/21/01-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким зменшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 91,868 МВт*год при зменшенні загальної суми на 198343,51 грн. з ПДВ, а також збільшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 66,949 МВт*год при збільшенні загальної суми на 98644,68 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/02-0165 від 20 жовтня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 28.02.2021 №ВН/21/02-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 73,171 МВт*год при збільшенні загальної суми на 172469,56 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 76,561 МВт*год при зменшенні загальної суми на 109963,56 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/03-0165 від 11 листопада 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2021 №ВН/21/03-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким зменшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 3,298 МВт*год при зменшенні загальної суми на 8507,61 грн. з ПДВ, а також збільшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 34,333 МВт*год при збільшенні загальної суми на 36128,74 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/04-0165 від 03 грудня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.04.2021 №ВН/21/04-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким зменшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 11,271 МВт*год при зменшенні загальної суми на 33049,23 грн. з ПДВ, а також збільшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 52,471 МВт*год при збільшенні загальної суми на 52085,560 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/05-0165 від 16 грудня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.05.2021 №ВН/21/05-№0165 згідно з Договором від 04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 46,579 МВт*год при збільшенні загальної суми на 65907,98 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ, в результаті процесу врегулювання становить 20,603 МВт*год при зменшенні загальної суми на 7350,71 грн. з ПДВ.

- Акт-коригування (врегулювання) №ВР/21/06-0165 від 30 грудня 2021 року до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 30.06.2021 №ВН/21/06-№0165 згідно з Договором від04.07.2019 №0165-01024, яким збільшено обсяг електричної енергії небалансів, реалізованої ОСП, в результаті процесу врегулювання становить 46,983 МВт*год при збільшенні загальної суми на 83768,71 грн. з ПДВ, а також зменшення обсягів електричної енергії, реалізованої СВБ. в результаті процесу врегулювання становить 3,301 МВт*год при зменшенні загальної суми на 1430,53 грн. з ПДВ.

Через систему управління ринком (mms.ua.energy) позивач надіслав відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів (згідно із процесом врегулювання, передбаченого Додатком 10 Правил ринку) із зазначенням суми, що СВБ зобов`язана сплатити АР, а саме:

- за лютий 2021 року: рахунок-фактура № 455 від 02.02.2022 на суму 282433,12 грн з ПДВ.

- за травень 2021 року: рахунок-фактура № 441 від 02.03.2022 на суму 73258,69 грн з ПДВ.

- за червень 2021 року: рахунок-фактура № 444 від 04.04.2022 на суму 85199,24 грн з ПДВ.

Загальна сума виставлених на оплату платіжних документів протягом зазначених періодів становить 440 891,05 грн з ПДВ.

З урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, позовні вимоги НЕК «Укренерго» становлять 6 059 362,94 грн, з яких основна заборгованість у розмірі 5 009 990,13 грн з ПДВ, пеня - 171 111,02 грн, 3% річних 139 005,60 грн та 739 256,19 грн інфляційних втрати.

Відповідач, водночас, вказує, що згідно з актами звірки взаємних розрахунків сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 4 342 730,86 грн.

Вищевказані обставини стали підставою звернення НЕК «Укренерго» з позовом до суду.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася таким.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК, зокрема, з договорів та інших правочинів.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є оператором системи передачі на якого, зокрема, покладені функції адміністратора розрахунків.

Відповідач на час дії спірних правовідносин був учасником ринку електричної енергії та здійснював діяльність на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Згідно з ст. 52 Закону України "Про ринок електричної енергії" адміністратор розрахунків забезпечує організацію роботи ринку електричної енергії відповідно до цього Закону, Правил та Кодексу комерційного обліку.

Статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються договори про врегулювання небалансів.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про ринок електричної енергії" обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.

Згідно з п. 46 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" небаланс електричної енергії - це розрахована відповідно до правил ринку для кожного розрахункового періоду різниця між фактичними обсягами відпуску або споживання, імпорту, експорту електричної енергії сторони, відповідальної за баланс, та обсягами купленої і проданої електричної енергії, зареєстрованими відповідно до правил ринку.

За приписами ч. 1 ст. 68 Закону України "Про ринок електричної енергії" в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок.

Частиною п`ятою статті 70 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що типовий договір про врегулювання небалансів електричної енергії затверджується Регулятором.

Відповідно до ч. 72 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" регулятор - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

Згідно з п. 1.3.2 Правил для суб`єктів господарювання, визначених у підпункті 1.2.1 глави 1.2 цього розділу (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) обов`язковою умовою участі на ринку електричної енергії є укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії з оператором системи передачі (ОСП), що є договором приєднання, типова форма якого наведена в додатку 1 до цих Правил. Учасники ринку укладають договір про врегулювання небалансів електричної енергії шляхом приєднання до договору.

Пунктом 1.3.5 Правил передбачено, що кандидат в учасники ринку, який бажає здійснювати операції на ринку електричної енергії України, повинен надати ОСП (у якості адміністратора розрахунків (АР) належним чином заповнену заяву-приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії, що є додатком 2 до цих Правил.

Згідно з п. п. 1.2-1.4 договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ. СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами ринку.

Пунктами 2.1, 2.2 договору унормовано, що вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються адміністратором розрахунків (АР) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених діючим законодавством. Порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

При невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14 березня 2018 року №309, Законом та чинним законодавством України (п. 3.1 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.

Договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання (п. 9.1 договору).

Відповідно до п. 1.1 Правил врегулювання, які є додатком 10 до Правил ринку, якщо АКО надасть оновлені дані комерційного обліку по учасниках ринку, то будь-які розбіжності, виявлені після цього, урегульовуються між ОСП та СВБ, до якої входять такі учасники ринку, відповідно до цих Правил врегулювання.

На виконання вимог Правил врегулювання позивач здійснив корегування обсягів придбаної та проданої СВБ електричної енергії за періоди вересень жовтень 2020 року, а також січень червень 2021 року (згідно із заявою про збільшення позовних вимог).

На підтвердження даних обставин позивач надав акти корегування (врегулювання) за відповідні періоди, які підписані керівником відповідача та скріплені його печаткою. Жодних розбіжностей під час розгляду зазначених актів корегування (врегулювання) відповідач не заявляв, зокрема, про це свідчить їх відсутність в матеріалах справи.

Враховуючи, що на підставі складених та підписаних з обох сторін актів корегування (врегулювання) по деяких періодах, а саме за вересень грудень 2020 року, а також лютий, травень та червень 2021 року встановлено збільшення обсягу придбаної СВБ електричної енергії для врегулювання небалансів, позивач склав та виставив через систему MMS:

за вересень 2020 року: рахунок-фактуру №453 від 01.06.2021 на суму 2 161 757,04 грн з ПДВ, за жовтень 2020 року: рахунок-фактуру №454 від 21.07.2021 на суму 830 180,82 грн з ПДВ, за листопад 2020 року: рахунок-фактуру №442 від 02.09.2021 на суму 381 102,79 грн з ПДВ, за грудень 2020 року: рахунок-фактуру № 444 від 12.10.2021 на суму 1 834 278,01 грн з ПДВ, за лютий 2021 року: рахунок-фактуру № 455 від 02.02.2022 на суму 282 433,12 грн з ПДВ, за травень 2021 року:рахунок-фактуру № 441 від 02.03.2022 на суму 73 258,69 грн з ПДВ, за червень 2021 року: рахунок-фактуру № 444 від 04.04.2022 на суму 85 199,24 грн з ПДВ.

Платіжний документ, відповідно до значення терміну, який вживається у Правилах ринку, це рахунок, сформований адміністратором розрахунків учаснику ринку щодо оплати ним або адміністратором розрахунків своїх фінансових зобов`язань, що виникли в результаті участі на ринку електричної енергії такого учасника ринку.

Відповідно до п. 5.7 договору, якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП.

Між тим, відповідно до п. 7.8.1 Правил, якщо учасник ринку або ОСП (у якості АР) ініціює суперечку щодо суми, зазначеної в рахунку (запит платіжного документа), оплата повинна бути проведена згідно з платіжним документом. Якщо за результатами розгляду запиту платіжного документа будуть виявлені суми, що підлягають поверненню, учасники ринку та ОСП (у якості АР) зобов`язані здійснити перерахування надлишкових сум на відповідний рахунок.

Суд встановив, що позивач відповідачу виставляв зазначені вище рахунки-фактури (invoice) і відповідач не висловлював своїх заперечень щодо інформації, яка містилася у них.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

Як зазначалося вище, п. 5.6 договору визначено, що подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку.

У п. 1.1.1 Правил ринку визначено, що ці Правила визначають порядок реєстрації учасників ринку, порядок та вимоги до забезпечення виконання зобов`язань за договорами про врегулювання небалансів електричної енергії, правила балансування, правила функціонування ринку допоміжних послуг, порядок проведення розрахунків на балансуючому ринку та ринку допоміжних послуг, порядок виставлення рахунків, порядок внесення змін до цих Правил, положення щодо функціонування ринку при виникненні надзвичайної ситуації в об`єднаній енергетичній системі України.

Відповідно до п. 1.1.2 Правил ринку система управління ринком - програмно-інформаційний комплекс, що складається з окремих систем та підсистем, які забезпечують автоматичне управління даними та процесами, а також виконання розрахунків, передбачених цими Правилами, з урахуванням інтеграції з іншими програмно-інформаційними комплексами, які забезпечують необхідні функції.

Відповідно до п. 1.11.1 Правил ринку за допомогою СУР (система управління ринком) здійснюється управління процесами, зокрема проведенням необхідних розрахунків, реєстрацією ринкових даних і результатів діяльності на ринку електричної енергії згідно з цими Правилами.

Пунктом 1.11.8 Правил ринку АР надає кожному учаснику ринку через його персональний кабінет доступ до записів даних розрахунків, що створив АР щодо цього учасника ринку, відповідно до інструкції з користування системою управління ринком. Авторизація користувачів системи відбувається із застосуванням особистого кваліфікованого електронного підпису (далі - КЕП).

Згідно з п. 7.7.3 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

Таким чином, у розумінні положень Правил ринку, з урахуванням змісту укладеного договору, направлення (надсилання, виставлення) рахунків на оплату учасникам ринку здійснюється адміністратором розрахунків через систему управління ринком.

При цьому, колегія суддів відзначає, що іншого порядку та способу направлення рахунків ані Правилами ринку, ані умовами договору не передбачено, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо належності їх направлення (формування) АР у системі розрахунків за небаланси електричної енергії.

Суд апеляційної інстанції враховує, що такий же підхід щодо визначення моменту відліку строку на оплату платіжного документа у відповідності до Правил ринку був застосований Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справах №910/11109/21, №910/8901/20, правовідносини у яких є подібними до тих, що виникли у справі, яка розглядається.

З огляду на викладене та, враховуючи п. 7.7.3 Правил ринку, строк на оплату платіжного документа розпочинається з наступного дня після виставлення рахунків АР в Системі.

Крім цього, питання правомірності обчислення строку для розрахунків з дня розміщення (формування) рахунку позивачем у системі управління ринком вже було предметом розгляду Верховним Судом. Такий самий підхід щодо визначення моменту відліку строку на оплату платіжного документа у відповідності до Правил ринку (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин у наведених справах), був застосований судами і у постановах від 21.12.2021 у справі №910/15364/20, від 01.06.2022 у справі №910/11109/21, від 13.09.2022 у справі №910/8901/20, від 18.10.2020 у справі №910/6578/21, від 08.11.2022 у справі №910/21124/20.

Підсумовуючи вищенаведене, беручи до уваги висновки Верховного Суду у справах за подібними правовідносинами, колегія суддів погоджується із місцевим господарським судом про наявність в ТОВ "Енергія Новий Розділ" заборгованості за придбану електричну енергію для врегулювання небалансів вересень грудень 2020 року, а також лютий, травень та червень 2021 року.

Щодо твердження скаржника (відповідача) про невірне стягнення судом першої інстанції основної суми заборгованості у розмірі 667 259,27 грн, враховуючи про звернення відповідача з листом до позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог, який відповідач вважає одностороннім правочином, то суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Як вбачається з наданих позивачем та досліджених судом доказів первинних облікових документів, доказів часткової оплати боргу та виставлених рахунків-фактур, сума основного боргу відповідача за спірним договором становить 50 09 990,13 грн.

Водночас, що не оспорюється позивачем, заборгованість НЕК «Укренерго» перед ТОВ «Енергія-Новий Розділ» за спірним договором становить 667 259,67 грн в т.ч. ПДВ. При цьому апеляційний суд зазначає, що відповідачем, як і позивачем до суду не надано доказів, окрім листа НЕК «Укренерго», які б підтверджували підстави виникнення цієї заблоргованості, а саме первинні бухгалтерські документи, а також періоди, в які дана заборгованість виникла.

Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки на ринку електричної енергії - процес виконання взаємних фінансових вимог та зобов`язань учасників ринку за договорами купівлі-продажу електричної енергії і послуг, що надаються на ринку електричної енергії, у тому числі шляхом неттінгу та за рахунок відповідних фінансових гарантій.

Згідно з ч. 1 ст. 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі, у тому числі шляхом клірингу (неттінгу), відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку.

При цьому суд зазначає, що у відповідності до умов договору про участь в балансуючому ринку, який у розумінні чинного законодавства України є договором приєднання та є обов`язковим для учасників ринку електричної енергії, та є додатком 1 до Правил ринку, а саме в п. 5.11 типового договору передбачене наступне: урегулювання Сторонами взаємних зобов`язань здійснюється згідно з чинним законодавством України, у тому числі Сторонами може бути застосовано неттінг виключно шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Не допускається припинення взаємних зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог:

1) у випадку виникнення зобов`язань щодо купівлі або продажу небалансів електричної енергії в різних декадах;

2) за відсутності взаємної згоди сторін, яка виражається у підписанні сторонами Акта зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідач, заявляючи про вчинення ним одностороннього правочину про зарахування зустрічних однорідних вимог, зазначені умови договору про врегулювання небалансів електричної енергії не врахував, до того ж не надав доказів того, що взаємні зустрічні зобов`язання за цим договором виникли у одні й ті самі декади. Водночас, позивач зазначив, що зобов`язання його перед позивачем за цим договором виникли в інші декади, ніж ті, за які відповідачем не здійснено оплату коштів.

В свою чергу апеляційний суд звертає увагу на той факт, що у рахунках-фактурах, наданих суду позивачем, та не оспорених відповідачем, взагалі відсутнє посилання на декади, а розрахунок оплати здійснено за календарний місяць, що само по собі вказує на неможливість проведення зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з умовами договору про врегулювання небалансів електричної енергії.

Також апеляційний суд приймає до уваги той факт, що ТОВ «Енергія-Новий Розділ» було управнене під час підготовчого провадження, яке у даній справі здійснювалось двічі, звернутись до Господарського суду Львівської області в порядку п. 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України із зустрічним позовом про стягнення заборгованості, який міг би розглядатись в одному провадженні із даною справою.

Слід зазначити, що відповідач не позбавлений права звернутись до Господарського суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за спірним договором. Однак, у межах справи №914/4017/21 даний спір вже вирішити неможливо з процесуальних підстав.

Щодо підписання сторонами актів взаємозвірки суд зазначає, що Верховним Судом у постанові від 11.09.2019 по справі №902/1260/15 визначено, що акт звіряння взаєморозрахунків не є первинним документам, а відтак, не є належним та допустимим доказом, з якого можливо встановити беззаперечну заборгованість. Акт звіряння взаєморозрахунків може лише опосередковано свідчити про наявність боргу за договором, однак, судове рішення не може ґрунтуватися на такому доказі. Судом досліджено саме первинні бухгалтерські документи, з яких вбачається наявність не сплаченої заборгованості відповідачем у сумі 5 009 990,13 грн.

Тому апеляційний суд відхиляє доводи відповідача щодо незаконності рішення місцевого суду в частині стягнення основного боргу на суму 667 259,67 грн в т.ч. ПДВ.

За змістом ст.610, ст. 611 ЦК України вбачається, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апеляційним судом здійснено перерахунок заявлених до стягнення пені, 3-х % річних та інфляційних втрат та встановлено їх правильність.

Стосовно вимоги відповідача про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення пені, 3-х % річних та інфляційних втрат апеляційний суд виходить із наступного.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

При цьому, довести наявність обставин, які можуть бути підставою для відповідного зменшення, має заінтересована особа, яка заявила пов`язане з цим клопотання (відповідач). Господарський суд повинен надати оцінку як поданим учасниками справи доказам та обставинам, якими учасники справи обґрунтовують наявність підстав для зменшення штрафних санкцій, так і запереченням інших учасників щодо такого зменшення. Обов`язок доведення існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявленої до стягнення суми пені, покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій (пені) суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними.

Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.

Суд не зобов`язаний встановлювати всі можливі обставини, які можуть вплинути на зменшення пені; це не входить в предмет доказування у справах про стягнення пені.

Відповідно до принципу змагальності суд оцінює лише надані сторонами докази і наведені ними аргументи. Суд повинен належним чином мотивувати своє рішення про зменшення пені, із зазначенням того, які обставини ним враховані, якими доказами вони підтверджені, які аргументи сторін враховано, а які відхилено. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14 липня 2021 року у справі № 916/878/20.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/101/19.

Оцінюючи доводи відповідача, наведені в обґрунтування підстав для звільнення від сплати пені, суд не приймає до уваги посилання останнього на скрутне фінансове становище, адже скрутне фінансове становище не є винятковим випадком в розумінні ст. 233 Господарського кодексу України та не є підставою для зменшення неустойки, яка підлягає стягненню, та не є доказом винятковості такого випадку. Наявність заборгованості контрагентів перед відповідачем також не може бути винятковим випадком та підставою для зменшення неустойки. Також, господарський суд не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність збитків, понесених позивачем внаслідок затримки оплати, оскільки обов`язок доведення наявності підстав для зменшення пені покладений саме на відповідача. З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку про недоведеність відповідачем винятковості обставин, наведених в обґрунтування клопотання про зменшення розміру пені, з огляду на що відповідне клопотання задоволенню не підлягає.

Вимога відповідача в частині відмови у стягненні 3% річних та інфляційних втрат суд відхиляє, оскільки зменшенню підлягають лише штрафні санкції. Верховний Суд неодноразово наголошував, що за змістом статті 625 Цивільного кодексу України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі № 915/880/18, від 26.09.2019 у справі № 912/48/19, від 18.09.2019 у справі № 908/1379/17, від 08.06.2022 у справі № 924/207/20 тощо).

Згідно з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18 зазначено, що нарахування інфляційних втрат за наступний період з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця є обґрунтованим, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. У постанові від 09.11.2021 Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі 926/24/21, зазначено, що така міра відповідальності, як стягнення 3% річних, які є платою за користування коштами, що не були своєчасно оплачені боржником, та інфляційні нарахування за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів.

До того ж наявна практика Верховного Суду стосується саме зменшення штрафних санкцій, а не повне звільнення від їх застосування, а саме про це зазначає апелянт у прохальній частині апеляційної скарги.

Статтею 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

У відповідності з п.4 ч.3 ст.129 Конституції України та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 ГПК України).

Таким чином, суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Водночас, частини 1,3,4 ст. 13 ГПК України регламентують, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Зважаючи на викладене, за результатами дослідження та оцінки за правилами статті 86 ГПК України зібраних у справі доказів та обставин у сукупності, з урахуванням ст.ст. 2, 13, 14, 76-79 ГПК України, судом апеляційної інстанції встановлено, що подані позивачем докази на підтвердження факту надання спірних послуг є більш вірогідними, ніж протилежні. Тобто, позовні вимоги є обґрунтовані, належними та допустимими доказами підтверджені, в свою чергу відповідачем не спростовані, а відтак правомірно задоволені судом першої інстанції у повному обсязі.

Згідно зі ст. ст. 73,74,77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення місцевого господарського суду потрібно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки апеляційна скарга до задоволення не підлягає, то відповідно понесені судові витрати на сплату судового збору за подання апеляційної скарги залишаються за скаржником.

Керуючись, ст.ст. 269, 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія Новий Розділ» залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 30.01.2023 у справі № 914/4017/21 залишити без змін.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги залишити за скаржником.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбаченні ст.ст.287-288 ГПК України.

6. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст постанови складено 04.10.2023

Головуючий суддя Н.М.Кравчук

судді О.С. Скрипчук

О.І. Матущак