ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/54/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, м. Ужгород, Закарпатська область

до відповідача Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області (Філія ГСЦ МВС), м. Ужгород, Закарпатська область

про зобов`язання повернути об`єкт оренди

Секретар судового засідання Райніш М.І.

За участі представників сторін:

від позивача Жганич К.В.;

від відповідача не з`явився;

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Позивач заявив позов до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області про зобов`язання звільнити та повернути об`єкт оренди за Договором оренди нежилого приміщення №9 від 27 січня 2016 року. Позов заявлено з посиланням на статті 11, 190, 509, 525, 526, 549, 550, 626, 629, 759, 785 Цивільного Кодексу України, статті 193, 283, 191 Господарського Кодексу України, статтю 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Ухвалою суду від 14.01.2023 судом відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору.

Від відповідача на адресу суду 02.03.2023 надійшла заява про здійснення розгляду справи за правилами загального позовного провадження, в якій одночасно клопотав про поновлення строку на подання такої.

Від відповідача на адресу суду 02.03.2023 надійшов відзив на позовну заяву.

Від позивача на адресу суду 14.03.2023 надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду 22.03.2023 поновлено відповідачу процесуальний строк для подання заяви про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Здійснено перехід від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №907/54/23 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Від відповідача на адресу суду 24.03.2023 надійшло заперечення.

Від позивача на адресу суду 24.03.2023 надійшли додаткові пояснення.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшло клопотання позивача від 25.05.2023 вх. № 02.3.1-02/3849/23 про витребування доказів, а саме: оригінал Додатку до Договору оренди нежилого приміщення № 9 від 21.03.2019 року, який додано відповідачем до заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду 25.05.2023 клопотання позивача від 25.05.2023 вх. № 02.3.1-02/3849/23 про витребування доказів задоволено.

До дати судового засідання (28.06.2023) відповідач зазначених в ухвалі від 25.05.2023 доказів не надав.

На адресу Господарського суду Закарпатської області надійшло клопотання відповідача від 27.06.2023 вх. № 02.3.1-02/4739/23 про витребування доказів та відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду 28.06.2023 витребувано від позивача Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, первинні документи про право власності на адмінбудівлю за адресою м. Ужгород вул. Гагаріна, 7. 2. на час укладення на цю будівлю Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради з Регіональним сервісним центром МВС в Закарпатській області договору оренди від 27.01.2016 № 9; документи, які стали підставою для внесення 21.12.2021 відомостей в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна літ. А та літ. Б за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна,7, а саме: технічний паспорт, серії та номер: Т101:8359-6700-7385-3038, виданий 30.11.2021, видавник: ЄДЕССБ; Документ отримано з ЄДЕССБ; рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, архівний витяг 58/01-23 від 03.04.2015. Державний архів Закарпатської області, серія та номер: 716, виданий 08.12.1985, видавник: виконавчий комітет Ужгородської міської ради; всі документи про проведення технічної інвентаризації Комунальним підприємством Ужгородської міської ради «Архітектурно-планувального бюро» Інвентаризаційна справа № 1086 в адмінбудівлі за адресою м. Ужгород вул. Гагаріна, 7.

Ухвалою суду від 19.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи по суті.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 2 684,00 грн судового збору.

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

Щодо клопотання відповідача про зупинення розгляду справи.

Від відповідача на адресу суду 05.10.2023 надійшло клопотання вх. № 02.3.1-02/6974/23 про відкладення та зупинення розгляду справи.

Суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вказаного клопотання з огляду на наступне.

04.10.2023 Регіональним сервісним центром МВС в Закарпатській області подано позовну заяву до Господарського суду Закарпатської області про скасування державної реестрації права власності на нерухоме майно на будівлі літ.А та літ. Б за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 7. Судом встановлено, що станом на 05.10.2023 Господарським судом по справі №907/924/23 не вирішено питання щодо відкриття провадження у справі.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати: чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається господарським судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального провадження; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи полягає у тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Отже, суд зупиняє провадження у справі в тому випадку, коли існує обґрунтована необхідність підтвердження фактів, що мають преюдиційне значення для вирішення справи.

У клопотанні про зупинення провадження у справі заявник повинен надати чітке обґрунтування, у чому полягає об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Однак, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі не містить будь-яких мотивів на обґрунтування висновку про неможливість суду самостійно встановити та оцінити коло обставин, які входять до предмета доказування.

Сама по собі взаємопов`язаність двох справ не свідчить про неможливість розгляду справи №907/54/23 до прийняття рішення у справі №907/924/23, оскільки незалежно від результату розгляду справи №907/924/23 господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті справи №907/54/23.

Разом із цим, відповідно до частини 3 статті 195 ГПК України, провадження у справі на стадії її розгляду по суті зупиняється тільки з підстав, встановлених пунктами 1-3 частини першої статті 227 та пунктом 1 частини першої статті 228 цього Кодексу. Беручи до уваги, що 19.07.2023 справу призначено до розгляду по суті та наведена відповідачем в клопотанні про зупинення провадження підстава не відноситься до виключних випадків, за яких може бути зупинено провадження у справі під час її розгляду по суті, встановлених частиною 3 статті 195 ГПК України, суд робить висновок про відмову у задоволенні вказаного клопотання відповідача.

Окрім цього, зазначені дії відповідача на стадії розгляду справи по суті суд може розцінювати як зловживання процесуальними правами (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України), а саме вчинення дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що за умовами укладеного Договору №9 від 27 січня 2016 року, між позивачем та відповідачем існували орендні відносини. Ці договірні відносини у передбачений Договором спосіб продовжені не були, відтак припинилися у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди 21.02.2022.

У зв`язку з цим, відповідач був зобов`язаний виконати свій обов`язок щодо передачі будівлі літ. А площею 420,0 кв.м. за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна,7 за актом приймання-передачі Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, відповідно до вимог пункту 9.4. Договору.

Всупереч вимогам пункту 9.4. Договору, відповідач не звільнив орендоване приміщення, за актом приймання-передачі позивачу не повернув. Такі дії відповідача перешкоджають Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради здійснювати повноваження уповноваженого власника щодо володіння, користування та розпорядження майном комунальної власності.

Після спливу строку дії Договору, невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передано в оренду. 3 огляду на припинення дії договору оренди у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено, відсутні правові підстави для продовження користування відповідачем об`єктом оренди, що стало підставою для звернення з позовом до Господарського суду.

Правова позиція Відповідача

Відповідач не погоджується з позивними вимогами, вважає їх необґрунтованими і такими, що суперечать вимогам чинного законодавства.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, з 09 лютого 2023 року регіональний сервісний центр МВС в Закарпатській області перебуває в стані припинення (). У зв`язку з цим, у позовній заяві юридична назва відповідача не відповідає коду ЄДРПОУ відповідача, що суперечить вимогам ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до Положення про регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Закарпатській області (філія ГСЦ МВС) (), затвердженого наказом ГСЦ МВС від 27.04.2020 № 10, регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Закарпатській області (філія ГСЦ МВС) є відокремленим підрозділом Головного сервісного центру МВС (далі - ГСЦ МВС), утвореним на правах філії без статусу юридичної особи.

На переконання відповідача, після 24 лютого 2022 року змінився правовий режим щодо договорів оренди державного та комунального майна.

Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (із змінами) в Україні запроваджено воєнний стан. Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 01.04.2022 № 2181-ІХ внесено зміни у розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та оновлено правила оренди державного та комунального майна під час дії воєнного стану, в тому числі продовження договору оренди, зокрема щодо запровадження можливості автоматичного продовження договорів оренди, строк дії яких закінчується під час дії воєнного стану на строк до припинення чи скасування та на чотири місяці після припинення чи скасування воєнного стану.

Також, згідно з пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» встановлено, що договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується у період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану.

Відповідач вважає, що оскільки закінчення дії договору співпало з початком введення воєнного стану та внесення вищевказаних змін в порядок продовження договорів оренди, договір оренди автоматично продовжено на час воєнного стану.

Окрім цього, відповідач посилається на ч. 4 статті 284 Господарського кодексу України, якою передбачено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору, він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Ст. 764 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідачем 17.02.2022 було направлено лист № 31/7-374 щодо продовження договору оренди № 9 нежилого приміщення за адресою вул. Гагаріна, 7, м. Ужгород. Директором департаменту міської інфраструктури листом від 01.07.2022 року повідомлено про те, що лист розглядався постійною комісією з питань житлово-комунального господарства благоустрою, екології та комунальної власності, якою рекомендовано відмовити сервісному центру ГСЦ МВС в Закарпатській області у передачу в оренду комунального майна територіальної громади.

Зважаючи на наведене, відповідач просить відмовити Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради у задоволенні позову.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Судом встановлено, що між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (Орендодавець) та Регіональним сервісним центром МВС в Закарпатській області (Орендар) було укладено договір оренди нежилого приміщення №9 від 27.01.2016 року (далі Договір).

За умовами Договору, Орендарю було передано у строкове (до 01 грудня 2018 року) платне користування будівлю літ. А площею 420,0 кв.м. за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 7 для використання під службові приміщення.

Об`єкт оренди належить до комунальної форми власності територіальної громади м. Ужгород, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер №292333608.

Відповідно до п. 2.1 Договору, орендар вступає у користування об`єктом одночасно з підписанням сторонами цього договору та акта приймання-передачі об`єкта. Факт прийому-передачі будівлі літ. А загальною площею 420,0 кв.м підтверджується Актом прийому-передачі від 27 січня 2016 року, який підписаний сторонами.

На підставі рішення XXXIV сесії міської ради VII скликання 28.02.2019 № 1463 було внесено зміни у договір оренди №9 від 27.01.2016 року, а саме: Додатком від 21.03.2019 року до Договору оренди нежилого приміщення №9 від 27.01.2016 року термін дії договору було продовжено на строк 2 роки 11 місяців, а саме до 21 лютого 2022 року.

Згідно з п. 9.3 Договору, чинність цього Договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); загибелі об`єкта оренди; банкрутства орендаря; достроково, за взаємною згодою сторін або рішенням господарського суду (суду).

Згідно з пунктом 9.4 Договору, у разі припинення договору оренди, Орендар зобов`язаний передати Орендодавцеві об`єкт по акту приймання передачі в належному стані, не гіршому, ніж під час передачі його в оренду.

Позивач зазначає, що всупереч наведеним вимогам Договору, будівля літ. А площею 420,0 кв.м за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 7 не повернута за актом приймання передачі, а Регіональний сервісний центр МВС в Закарпатській області і надалі використовує зазначений об`єкт.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.18 Закону України про оренду державного та комунального майна", Договори оренди можуть бути продовжені на той самий строк, на який вони були укладені, на підставі заяви орендаря про продовження договору, поданої орендодавцю не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії договору оренди. Позивач зазначає, що відповідач у встановлений порядок та строк не звертався до позивача із заявою щодо продовження договору оренди нежилого приміщення, що належить до комунальної власності, укладеного між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та Регіональним сервісним центром МВС в Закарпатській області.

3 метою врегулювання справи у позасудовому порядку, Департаментом міської інфраструктури Ужгородської міської ради було направлено на адресу Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Закарпатській області вимогу про повернення майна №30.01-12/22 від 05.01.2023 року, одержання вимоги відповідачем підтверджується інформацією з офіційного сайту АТ "Укрпошта" за результатами відстеження поштового відправлення 180.

Однак, відповідач на вказане належним чином не відреагував, об`єкт оренди не повернув, що змусило Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернутися з даним позовом за захистом свого порушеного права до суду.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, цивільні права та обов`язки виникають з договорів, тобто носять диспозитивний характер. Це полягає у обов`язку сторін договору виконувати взяті на себе зобов`язання, визначені умовами договору.

Відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і в установлений строк.

Положеннями ст.ст. 526, 629 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторони повинні належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за укладеними договорами. Дане витікає з умов розглядуваного договору та вимог законодавства, згідно з яким суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( ч.1 ст.193 ГК України).

При укладені господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного виявлення, мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (ч.4 ст.179 ГК України).

З матеріалів справи встановлено, що між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (Орендодавець) та Регіональним сервісним центром МВС в Закарпатській області (Орендар) було укладено договір оренди нежилого приміщення №9 від 27.01.2016 року (далі Договір).

17.11.2021 року на підставі рішення сесії Ужгородської міської ради від №425 від 07.09.2021 року, департамент міського господарства Ужгородської міської ради () було перейменовано на департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради (), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору найму (оренди).

Згідно частини 6 статті 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом частини 4 статті 284 Господарського кодексу України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до частини 2 статті 291 Господарського кодексу України, пункту 9.3. Договору, договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

За умовами укладеного між сторонами договору та Додатку від 21.03.2019 року до Договору оренди нежилого приміщення №9 від 27.01.2016 року, термін дії договору до 21 лютого 2022 року.

Частиною першою статті 785 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Частиною 2 статті 291 Господарського кодексу України встановлено, що договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Аналогічні положення містяться і у статті 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якою встановлено, що договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов`язаний повернути об`єкт оренди на умовах зазначених у договорі.

З аналізу вищевказаних норм Закону вбачається, що правовою підставою користування комунальним майном є договір оренди. А у разі закінчення строку дії договору оренди орендар зобов`язаний повернути орендодавцю об`єкт оренди на умовах, що вказані в договорі.

Всупереч вимогам пункту 9.4. Договору, Відповідач не звільнив орендоване приміщення, за актом приймання-передачі Позивачу не повернув. Докази зворотнього у матеріалах справи відсутні.

Щодо тверджень відповідача про те, що юридична назва не відповідає коду ЄДРПОУ відповідача

Судом встановлено, що у справі, що розглядається, юридична особа відповідача не є припиненою у відповідності до чинного законодавства. Юридична особа перебуває в стані припинення, а головою ліквідаційної комісії (ліквідатором) Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області (код 40112406) є Святецький Олег Анатолійович.

Окрім цього, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, код юридичної особи - Регіональний сервісний центр МВС в Закарпатській області (РСЦ МВС в Закарпатській області) - 40112406.

Враховуючи наведене, позивачем правильно спрямовано позовні вимоги до Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області з кодом юридичної особи 40112406.

Щодо тверджень відповідача про те, що після 24 лютого 2022 року змінився правовий режим щодо договорів оренди державного та комунального майна

Термін дії Договору № 9 оренди нежилого приміщення від 27.01.2016 року, за яким Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Закарпатській області використовував на правах оренди будівлю літ. А за адресою: м.Ужгород, вул. Юрія Гагаріна, 7, закінчився 21.02.2022 року, відповідно до Додатку до Договору оренди від 21 березня 2019 року. Пунктом 3.1 термін дії договору продовжено на 2 роки 11 місяців з моменту підписання даного Додатку, а саме: до 21 лютого 2022 року.

Правовий режим щодо продовження договорів оренди комунального майна на період дії воєнного стану стосується тільки тих договорів, строк дії яких завершується у період воєнного стану.

Враховуючи те, що термін дії Договору № 9 оренди нежилого приміщення від 27.01.2016 року завершився 21 лютого 2022 року, тобто до введення воєнного стану в Україні, відсутні підстави застосування до спірних правовідносин Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 01.04.2022 № 2181-ІХ, пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану».

Натомість доказів, які б свідчили про повернення відповідачем об`єкта оренди станом на день подання позову, матеріали справи не містять.

Положеннями статей 13-14 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, зважаючи на зазначене вище, позовні вимоги як обґрунтовано заявлені, підтверджені належними та допустимими доказами, підлягають до задоволення в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 2 684,00 гривень витрат на оплату судового збору.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 11, 13, 14, 73 - 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги - задоволити повністю.

2. Зобов`язати Регіональний сервісний центр МВС в Закарпатській області, Філія ГСЦ МВС (вул. Юрія Гагаріна, буд. 7, м. Ужгород, Закарпатська область, 88006, ) звільнити та повернути Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) за актом приймання-передачі будівлю літ. А площею 420,0 кв.м., яка знаходяться за адресою: м. Ужгород, вул. Гагаріна, 7.

3. Стягнути з Регіонального сервісного центру МВС в Закарпатській області, Філія ГСЦ МВС (вул. Юрія Гагаріна, буд. 7, м. Ужгород, Закарпатська область, 88006, ) на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (пл. Поштова, 3, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст судового рішення складено 09.10.2023

Суддя Андрейчук Л. В.