РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.10.2023Справа № 910/12098/23

Господарський суд міста Києва в складі судді Коткова О.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/12098/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЛКОМ»

до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України»

про зобов`язання вчинити дії та стягнення грошових коштів

Без виклику учасників судового процесу.

СУТЬ СПОРУ:

31 липня 2023 року до Господарського суду міста Києва через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЛКОМ» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 31.07.2023 року до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (відповідач), в якій викладені позовні вимоги, щоб в судовому порядку:

- зобов`язати Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» виконати зобов`язання за договором купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 року в натурі, шляхом передачі для ТзОВ «ВЛКОМ» 34,278 м.куб. необробленої деревини, а саме: 10,48 м.куб. лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи «Ялина» клас якості A діаметром 25-29 см. склад проміжний вартістю 34060,00 грн. з ПДВ; 7,544 м.куб. лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи «Ялина» клас якості A діаметром 30-34 см. склад проміжний вартістю 26102,24 грн. з ПДВ; 6,142 м.куб. лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи «Ялина» клас якості A діаметром 35-39 см. склад проміжний вартістю 22172,62 грн. з ПДВ; 4,581 м.куб. лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи «Ялина» клас якості A діаметром 40-49 см. склад проміжний вартістю 17132,94 грн. з ПДВ; 5,531 м.куб. лісопродукції сКруглі лісоматеріали породи «Ялина» клас якості A діаметром 50-59 см. склад проміжний вартістю 21404,97 грн. з ПДВ загальною вартістю 120 872,77 грн.;

- стягнути з відповідача на користь позивача 1576,31 грн. неустойки та 7837,94 грн. витрат понесених у додатковому аукціоні з придбання необробленої деревини.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/12098/23, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановлено відповідачу строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог, передбачених статтею 165 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; докази направлення відзиву позивачу.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 192 ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 року у справі № 910/12098/23 вручено уповноваженому представнику відповідача - 07.08.2023 року.

Тобто, строк для надання відзиву на позовну заяву до 22.08.2023 року (включно).

На адресу суду від відповідача відзиву на позов, клопотань, заяв тощо не надходило.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, а за висновками суду у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами (частина 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2023 року відбувся додатковий аукціон з продажу необробленої деревини, організатором якого було Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська енергетична біржа», а продавцем деревини - Філія «Путильське лісове господарство» державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України».

Відповідно до аукціонного свідоцтва № 2743/200423/39387152/1 право на укладення договору купівлі-продажу отримало Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЛКОМ».

20 квітня 2023 року між Державним спеціалізованим підприємством "Ліси України", як продавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЛКОМ", як покупцем, укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини № UEEX-2743-8 (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого за результатами аукціону з продажу необробленої деревини на підставі укладеної біржової угоди, продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти необроблену деревину, реалізовану під час аукціону, яка відповідає умовам договору, і оплатити його вартість відповідно до умов, визначених розділом 4 договору.

Відповідно до пункту 3.1. договору термін поставки товару за договором до 30 червня 2023 року.

За умовами пункту 3.4. договору продавець у письмовому вигляді повідомляє покупця про готовність партії товару та надсилає запрошення на відбір партії товару (до відвантаження партії товару).

Згідно з п. 3.5. договору покупець протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання від продавця повідомлення про готовність партії товару до відвантаження та запрошення на відбір партії товару вчиняє наступні дії: - надсилає продавцю у письмовому вигляді підтвердження про прибуття свого представника для відбору партії товару (із зазначенням відомостей про особу представника та його повноважень) або відмову від проведення такого відбору; - представник покупця, повноваження якого підтверджуються відповідними документами щодо представництва, у разі письмового направлення покупцем підтвердження про прибуття представника на такий відбір, проводить відбір партії товару.

Загальна вартість товару складає 733 793,77 грн. з ПДВ (пункт 4.1. договору).

Згідно з пунктом 4.4. договору покупець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання рахунку на оплату партії товару здійснити оплату (на умовах 100% передоплати) вартості кожної партії товару виключно у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця у розмірі, визначеному продавцем в рахунку, з урахуванням умов, встановлених пунктом 4.2. договору, якщо інше не обумовлено сторонами.

Пунктом 5.2. договору визначено, що продавець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів передати покупцеві партію товару після отримання на свій рахунок 100% передоплати за партію товару або здійснити відвантаження партії товару відповідно до графіку поставки, з урахуванням пункту 4.6 договору продавець зобов`язаний надати покупцеві наступні документи під час передачі кожної партії товару: товарно-транспортна (залізнична) накладна, рахунок-фактура на оплату товару.

Датою передачі партії товару продавцем та приймання партії товару покупцем (датою поставки) вважається дата виконання продавцем своїх зобов`язань по поставці згідно з погодженими сторонами умовами поставки (п. 5.3. договору).

За змістом пункту 6.2.1. договору продавець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі, відповідно до інформації, зазначеної в біржовому (аукціонному) свідоцтві, умов цього договору, графіку поставки та інших додатків до договору, передати покупцеві партію товару.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами в електронній системі біржі шляхом використання електронних підписів представників сторін. Договір діє до 30 червня 2023 року (пункти 10.1., 10.2. договору).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 року позивач здійснив попередню оплату партії товару, що підтверджується платіжною інструкцією № 3034 від 30.06.2023 року на суму 120 872,77 грн.

За твердженнями позивача, враховуючи, що попередня оплата була здійснена 30.06.2023 року, товар мав бути поставлений позивачеві у строк до 07 липня 2023 року.

Відповідач поставку попередньо оплаченого товару не здійснив.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про зобов`язання відповідача виконати умови договору в натурі. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь 1576,31 грн. неустойки та 7837,94 грн. витрат понесених у додатковому аукціоні з придбання необробленої деревини.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з частинами першою та другою статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Укладений між позивачем та відповідачем договір №UEEX-2743-8 від 20.04.2023 року є договором поставки та є підставою виникнення для позивача та відповідача взаємних прав та обов`язків.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин першої, другої статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша цієї статті). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до частин 1-3 статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання, що узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі №444/9519/12. Подібні висновки також викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі №910/17048/17.

З умов укладеного між сторонами договору вбачається, що строк поставки товару та строк дії договору до 30 червня 2023 року.

Станом на момент звернення позивача з позовом до суду та прийняття судом рішення строк дії договору закінчився.

Умови укладеного між сторонами договору поставки не передбачають можливості виконання сторонами зобов`язань, що виникли з договору, поза межами строку дії договору.

Таким чином аналіз положень статті 631 Цивільного кодексу України та умов договору свідчать про те, що фактично право позивача вимагати від свого контрагента виконання конкретних невиконаних ним умов договору в натурі (в дійсності) у спірних правовідносинах може бути реалізовано в межах строків визначених сторонами у договорі та в межах строку його дії. Дана правова позиція узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 02 березня 2023 року у справі № 909/595/21.

Оскільки, договір припинився 30 червня 2023 року, то і припинились зобов`язання сторін, які виникли з цього договору.

Відповідно до статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.

Тобто, після закінчення строку дії договору 30 червня 2023 року у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача виконати його умови в натурі, зокрема щодо поставки товару.

Суд наголошує, що до матеріалів справи не було додано специфікацію, яка є невід`ємною частиною договору, і в якій має бути зазначена деталізована інформація про товар, що має бути поставлений за договором. Наявне у матеріалах справи аукціонне свідоцтво № 2743/200423/39387152/1 не є специфікацією. Тобто позивачем не було надано суду доказів в підтвердження асортименту та кількості товару, який мав бути поставлений відповідачем згідно укладеного договору № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 року.

За таких обставин, вимога позивача про зобов`язання відповідача виконати умови договору щодо поставки товару не може бути задоволена судом у зв`язку із закінченням строку дії договору № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 року та не надання позивачем доказів в підтвердження обсягу, асортименту та вартості товару, який сторони узгодили в договорі № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 року до поставки.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 1576,31 грн за період з 22.07.2023 року по 31.07.2023 року суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Згідно зі статтею 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 7.5 договору визначено, у випадку порушення продавцем строків передачі партії товару, більш ніж на 10 робочих, продавець сплачує на користь покупця неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непереданої в строки партії товару за кожен день такого прострочення.

Суд відзначає, що оскільки договір припинив свою дію 30 червня 2023 року, то ставка нарахування пені після припинення строку дії договору є не узгодженою, а тому не підлягає стягненню з відповідача. Крім того, як вже було зазначено судом вище, позивачем не доведено обсяг та вартість партії товару, який підлягав поставці за договором, у зв`язку з чим не вбачається можливим визначити вартість непереданої у строк партії товару, тому не можливо визначити базу нарахування неустойки (пені) в межах дії договору в період з 22.07.2023 року по 31.07.2023 року.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки у розмірі 1576,31 грн. за період з 22.07.2023 року по 31.07.2023 року задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат понесених у додатковому аукціоні з придбання необробленої деревини у розмірі 7837,94 грн.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат у додатковому аукціоні з придбання необробленої деревини позивачем до матеріалів справи долучено платіжну інструкцію № 2866 від 19.04.2023 року на суму 500,00 грн., платіжну інструкцію № 2865 від 19.04.2023 року на суму 65 703,64 грн. про сплату гарантійного внеску для участі в торгах, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) № 4225 від 19.04.2023 року на суму 500,00 грн. (внесок за обробку даних); № 4278 від 20.04.2023 року на суму 1467,59 грн. (винагорода агента по аукціону), № ЕБ-00007603 від 20.04.2023 року на суму 5870,35 грн. (комісійний збір).

Позивачем не зазначено будь-яких підстав для покладення на відповідача зазначених вище витрат. Позивач зазначає дані суми як його додаткові витрати, проте, договором не обумовлено відшкодування продавцем витрат покупця, пов`язаних з участю в аукціоні.

Статтею 22 Цивільного кодексу України унормовано, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо), якщо інше не встановлено законом.

Вирішуючи спір про відшкодування збитків, суд повинен встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, яке має містити чотири складові: протиправну поведінку; шкоду (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою, а також вину.

Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо).

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Вина полягає в психічному ставленні особи до вчинення нею протиправного діяння і проявляється у вигляді умислу або необережності, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Додаткові витрати також не можуть бути покладені на відповідача як збитки, оскільки, позивачем не доведено наявність всього складу цивільного правопорушення.

Поряд з цим, після припинення дії договору № UEEX-2743-8 від 20.04.2023 року позивач на підставі ст. 693 Цивільного кодексу України має право звернутись до відповідача з вимогою про повернення суми попередньої оплати у зв`язку з не поставкою товару.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 10.10.2023 року.

Суддя О.В. Котков