ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

"04" жовтня 2023 р. Справа№ 910/10443/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Владимиренко С.В.

суддів: Суліма В.В.

Ходаківської І.П.

при секретарі судового засідання Нікітенко А.В.

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 04.10.2023

розглянувши у відкритому судовому апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 про часткове задоволення заяви про забезпечення позову

у справі №910/10443/23 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом ОСОБА_2

до 1) ОСОБА_1

2) ОСОБА_3

про визнання недійсним правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (да по тексту - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач 1) та ОСОБА_3 (далі по тексту - відповідач 2) про визнання недійсним правочину, витребування майна з чужого незаконного володіння.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за переконанням позивача, внаслідок протиправних дій відповідачів було завдано шкоди його правам та інтересам, як законного власника частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» у розмірі 100%, яку він набув у власність на підставі договору купівлі-продажу від 10.05.2023, що є наслідком безпідставно укладених між відповідачами оскаржуваних договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» від 17.05.2023 та акту приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» від 18.05.2023.

Позивач вважає, що похідною від зазначеного незаконного продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» є позовна вимога про витребування з чужого незаконного володіння відповідача 2 на користь позивача спірної частки на підставі статті 387 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23 позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту - ГПК України) та надано позивачу строк для усунення недоліків.

Разом із позовом позивач подав до суду першої інстанції заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій заявник просив суд:

- накласти арешт на частку ОСОБА_3 у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс», що у грошовому еквіваленті складає 6 000 000,00 грн;

- заборонити Міністерству юстиції України, всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь - які реєстраційні дії та вносити будь - які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, але не виключно, реєстраційні дії по скасуванню раніше здійснених (вчинених) реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс»;

- заборонити Міністерству юстиції України, всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь - які реєстраційні дії та вносити будь - які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, але не виключно, реєстраційні дії по скасуванню раніше здійснених (вчинених) реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Арагон».

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що внаслідок протиправних дій відповідачів було завдано шкоди його правам та інтересам, як законного власника частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» у розмірі 100%, яку він набув у власність на підставі договору купівлі-продажу від 10.05.2023, що є наслідком безпідставно укладених між відповідачами оскаржуваних договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» від 17.05.2023 та акту приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» від 18.05.2023.

Внаслідок протиправних дій відповідачів було безпідставно здійснено державну реєстрацію змін щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон», єдиним учасником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Динекс», а саме:

- 22.05.2023 о 12:21:23 прийнято рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, з номером запису: 014043941 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловол С.М., за результатами якого змінено кінцевого бенефіціарного власника з відповідача 1 на відповідача 2 та змінено директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон», звільнено ОСОБА_1 та призначено ОСОБА_4 ;

- 12.06.2023 о 12:49:38 прийнято рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, з номером запису: 015043941 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховою Ю.Н., за результатами якого відбулась зміна місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» з « 03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 1, прим. 1028/3» на « 311100, Хмельницька область, Хмельницький район, місто Старокостянтинів, вул. Грушевського, будинок 2».

З метою уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів позивача у майбутньому останній вважає, що наявні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку ОСОБА_3 у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс», що у грошовому еквіваленті складає 6 000 000,00 грн та заборони Міністерству юстиції України, всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь - які реєстраційні дії та вносити будь - які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, але не виключно, реєстраційні дії по скасуванню раніше здійснених (вчинених) реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Арагон» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс».

При цьому заявник вважає, що є достатнє обґрунтоване припущення вважати, що невжиття вищевказаних заходів забезпечення позову призведе до того, що відповідачі будуть вчиняти інші реєстраційні дії, зокрема, але не виключно щодо зміни директора Товариства, його місцезнаходження або навіть учасників, що фактично знівелює майбутнє рішення у справі у разі задоволення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 заяву ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено Міністерству юстиції України, всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь - які реєстраційні дії та вносити будь - які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, але не виключно, реєстраційні дії по скасуванню раніше здійснених (вчинених) реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс».

Заборонено Міністерству юстиції України, всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь - які реєстраційні дії та вносити будь - які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, але не виключно, реєстраційні дії по скасуванню раніше здійснених (вчинених) реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Арагон».

В іншій частині заяви суд відмовив.

Приймаючи вказану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь - які реєстраційні дії та вносити будь - які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, але не виключно, реєстраційні дії по скасуванню раніше здійснених (вчинених) реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» та щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Арагон» утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі виходячи з того, що предметом спору є вимоги про визнання недійсним правочину на підставі якого було фактично повторно відчужено спірну частку.

Суд першої інстанції погодився із доводами позивача про те, що дії відповідачів щодо спірної частки в статутному капіталі, зміна складу учасників, зміна місцезнаходження юридичної особи, зміна директора може призвести до позбавлення заявника права на судовий захист своїх корпоративних прав. При цьому обрані позивачем заходи забезпечення позову не перешкоджають господарській діяльності ані Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Арагон», ані Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс», яких суд першої інстанції визнав боржниками за спірною ухвалою, яка в силу Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом.

Разом з цим, суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку ОСОБА_3 у розмірі 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс», що у грошовому еквіваленті складає 6 000 000,00 грн, оскільки такий захід забезпечення позову узгоджується із вимогою майнового характеру як стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі Товариства, тоді як вимога позивача про витребування з чужого незаконного володіння спірної частки є похідною від незаконного, за твердженням позивача, продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс».

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23.

В обґрунтування вимог та доводів апеляційної скарги відповідач 1 посилається на те, що він є кінцевим бенефіціарним власником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон», єдиним учасником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Динекс».

Як стверджує відповідач 1, він є єдиним учасником та директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» та ніколи не відчужував свою частку у статутному капіталі Товариства на користь інших осіб, проте відповідачу 1 стало відомо, що 22.05.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань були внесені недостовірні дані про учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс». Такі реєстраційні дії були здійснені приватним нотаріусом Біловол С.М. на підставі підробленої довіреності від 26.04.2023, виданої відповідачем 1 у м. Кракові (Польща) та посвідченої Віце-консулом Генерального консульства України в Кракові І.І. Яремчук, та була зареєстрована в Єдиному реєстрі довіреності 18.05.2023 приватним нотаріусом Рогачем В.В.

Проте, Генеральний консул України в Кракові Войнаровський В.А. у відповідь на адвокатський запит повідомив листом від 24.05.2023 №61317/17-570/1-48240-ВН про те, що ОСОБА_1 не звертався до Генерального консульства України, відповідно, ОСОБА_5 таку консульську дію не вчиняла. З цього приводу відповідач 1 звернувся до правоохоронних органів із відповідною заявою про вчинення злочину та до Міністерства юстиції України. За результатами розгляду скарги відповідача 1 Міністерство юстиції України задовольнило скаргу ОСОБА_1 та вирішено скасувати оскаржувані реєстраційні дії та блокувати доступ приватному нотаріусу Рогачу В.В. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, за твердженням позивача, у квітні 2023 року він перебував на території України та не перебував за її кордонами, у тому числі у місті Кракові (Польща), на підтвердження чого надав суду роздруківку лист Держприкордонслужби України від 29.05.2023 №91-Р-7059-10529.

Таким чином, реальна мета оскаржуваної ухвали суду першої інстанції є протиправна заборона Міністерству юстиції України виконувати свої повноваження з виконання наказу, виданого за результатами розгляду скарги відповідача 1.

Крім того, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України скасовувати рішення державних реєстраторів про внесення недостовірних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань призведе до поновлення запису про учасника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» ОСОБА_1 , що спростовує висновки суду першої інстанції про те, що вжиті судом заходи забезпечення позову спрямовані на захист прав позивача, оскільки вони є неспівмірними із позовними вимогами та не стосуються предмета позову у даній справі, грубо порушують права відповідача 1 та повністю блокують господарську діяльність третіх осіб.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Євсіков О.О., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10443/23. Відкладено розгляд питання про відкриття, повернення, залишення без руху або відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 про часткове задоволення заяви про забезпечення позову у справі №910/10443/23.

Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23 надійшли на адресу Північного апеляційного господарського суду 07.08.2023.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 у зв`язку із перебуванням суддів Євсікова О.О., Ткаченка Б.О., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами у відпустках, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 справу №910/10443/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Ходаківська І.П., Демидова А.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 заяву судді Демидової А.М. про самовідвід задоволено, матеріали справи №910/10443/23 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 справу №910/10443/23 передано на розгляд колегії суддів у складі колегії суддів: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Євсіков О.О., Ходаківська І.П.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 у зв`язку з перебуванням судді Ходаківської І.П. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023 справу №910/10443/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Сулім В.В., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 задоволено клопотання та поновлено ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.09.2023 о 12 год. 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про відкликання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 про часткове задоволення заяви про забезпечення позову у справі №910/10443/23.

25.09.2023 на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача 1, за яким позивач просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23 залишити без змін, посилаючись на те, що відповідач 1 у своїй апеляційній скарзі не навів жодного аргументу на спростування того, що судом першої інстанції неправомірно вжито заходи забезпечення позову, а наведені в апеляційній скарзі доводи стосуються позиції відповідача 1 щодо суті спору.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у зв`язку із перебуванням судді Євсікова О.О. у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.09.2023 справу №910/10443/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Сулім В.В., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 про часткове задоволення заяви про забезпечення позову у справі №910/10443/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Сулім В.В., Ходаківська І.П.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 відкладено розгляд справи на 02.10.2023 на 09 год. 30 хв.

02.10.2023 о 09 год. 21 хв. на електронну адресу Північного апеляційного господарського суду від відповідача 2 надійшла заява про відвід головуючого судді Владимиренко С.В. від розгляду справи №910/10443/23, який було розглянуто у судовому засіданні, та за результатами розгляду якого ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 заяву представника ОСОБА_3 адвоката Зеленка Дмитра Сергійовича про відвід головуючого судді Владимиренко С.В. від розгляду справи №910/10443/23 визнано необґрунтованою та відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 адвоката Зеленка Дмитра Сергійовича про відвід головуючого судді Владимиренко С.В. від розгляду справи №910/10443/23.

У судовому засіданні 02.10.2023 оголошено перерву до 04.10.2023 до 13 год. 45 хв.

Відповідачі своїх представників, чи особисто, в судове засідання, призначене на 04.10.2023, не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом повідомлення про час та місце розгляду справи під розписку у судовому засіданні 02.10.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 04.10.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги відповідача 1, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23 залишити без змін.

Розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

Згідно із ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову (ч. 3 вказаної норми).

Обґрунтовуючи подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, позивач посилається і про що зазначено у спірній ухвалі, 26.04.2023 видано довіреність від імені ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_6 .

10.05.2023 укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» у розмірі 100% номінальною вартістю 6 000 000,00 грн між ОСОБА_1 , в особі ОСОБА_6 (продавець), яка діяла на підставі довіреності від 26.04.2023 та ОСОБА_2 (покупець).

На виконання вимог зазначених у п. 2.2 вказаного договору оплата вартості частки, що складає 100 % (сто відсотків) капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» та становить 6 000 000,00 грн, була здійснена покупцем (позивачем) у момент підписання цього договору.

11.05.2023 на виконання умов зазначеного вище договору між ОСОБА_1 , в особі ОСОБА_6 (продавець) та заявником (покупець) було укладено акт приймання-передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс», за яким передано від продавця покупцю зазначену частку у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» у розмірі 100% номінальною вартістю в 6 000 000,00 грн.

Заявник стверджує, що право власності на спірну частку у ОСОБА_2 виникло з моменту укладення договору купівлі-продажу від 10.05.2023.

Надалі заявнику стало відомо про обставини відчуження ОСОБА_1 спірної частки, яку він вже відчужив ОСОБА_2 , та здійснення реєстраційних дій.

Так, заявник зазначає, що 17.05.2023 між ОСОБА_1 , в особі ОСОБА_6 (продавець), яка діяла на підставі довіреності від 26.04.2023, та ОСОБА_3 було укладено договір купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» у розмірі 100 % статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс», яка у грошовому еквіваленті становить 6 000 000,00 грн.

18.05.2023 відповідачами складений та підписаний відповідний акт приймання - передачі частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» в розмірі 100 %. Даний Акт було підписано ОСОБА_7 , як довіреною особою зі сторони ОСОБА_1 на підставі довіреності від 26.04.2023.

На підставі укладеного договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» від 17.05.2023 та акту приймання- передачі від 18.05.2023 частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс», 19.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, номер запису: 011036626.

Як результат, вказаним рішенням про державну реєстрацію, було одночасно змінено єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 та кінцевого бенефіціарного власника (змінено з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 ).

Також заявнику стало відомо, що 19.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогачем В.В. було прийнято рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, з номером запису: 012036626, внаслідок чого одночасно змінено директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 , а також здійснено перехід на модельний статут.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «Динекс» є єдиним учасником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон».

Заявник зазначає, що йому стало відомо про прийняття 22.05.2023 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біловол С.М. рішення про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, з номером запису: 014043941, за результатами якого було змінено кінцевого бенефіціарного власника з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 та змінено директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» з ОСОБА_1 на ОСОБА_4 . При цьому, Товариством з обмеженою відповідальністю «Динекс», в особі новопризначеного директора Шестака Олександра Сергійовича, було подано реєстраційну заяву про зміну місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон»: з « 03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 1, прим.1028/3» на « 31100, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, місто Старокостянтинів, вул. Грушевського, будинок 2», єдиним учасником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Динекс». Відповідно відбулась державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу, а саме зміна місцезнаходження юридичної особи, на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бадахова Ю.Н. за номером запису: 015043941 від 12.06.2023.

На переконання заявника, відповідачами 1 та 2 здійснені перешкоди в реалізації законного права позивача, як законного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» в його управлінні та щодо можливості прийняття відповідних рішень, зокрема, відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон», єдиним учасником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Динекс».

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у пункті 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі №914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо.

Стаття 137 ГПК України містить перелік заходів забезпечення позову.

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватись для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову в розумінні ст.163 ГПК України.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення прозову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Заходи забезпечення немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна. Аналогічний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.04.2023 у справі № 907/268/22.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову судом оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу. Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

При звернення позивача до суду з немайновими позовними вимогами, судове рішення у разі задоволення таких вимог не вимагатиме примусового виконання, а тому не має взагалі застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18).

В немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. Тоді як у майнових спорах має досліджуватися обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення прозову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду, оскільки невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, підставою звернення до суду із даним позовом, за твердженням позивача, є вчинення відповідачами протиправних дій, а саме: укладення між ними оскаржуваних договору купівлі - продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» від 17.05.2023 та акту приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» від 18.05.2023, внаслідок чого правам та інтересам позивача було завдано шкоди, як законного власника частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» у розмірі 100%, яку він набув у власність на підставі договору купівлі-продажу від 10.05.2023.

Крім того, позивач вважає, що похідною від зазначеного незаконного продажу частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» є позовна вимога про витребування з чужого незаконного володіння відповідача 2 на користь позивача спірної частки на підставі статті 387 Цивільного кодексу України.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 137 ГПК України позов забезпечується забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений зокрема Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань». Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09.11.2018 у справі №915/508/18, від 12.03.2020 у справі № 916/3479/19, від 24.06.2020 у справі №902/1051/19, від 07.09.2020 у справі № 904/1766/20.

Заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності Товариства. Тобто вжиття заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав позивача, забезпечують збалансованість інтересів сторін. Запроваджує законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом позову по суті за звичайною процедурою, а в разі задоволення позову сприятимуть ефективному захисту прав позивача в межах одного судового провадження без нових звернень до суду. Подібні за змістом правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №922/2566/20, від 23.06.2021 у справі №920/26/21, від 10.09.2021 у справі №910/18567/20, від 22.10.2021 у справі №922/1659/21, від 19.11.2021 у справі №916/2009/21, від 15.04.2021 у справі №904/7930/21.

Водночас Верховний Суд у постанові від 03.05.2022 по справі №906/781/21 звернув увагу, що постановляючи ухвалу про заборону відповідачу або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Отже, вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь - які реєстраційні дії та вносити будь - які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, але не виключно, реєстраційні дії по скасуванню раніше здійснених (вчинених) реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» та щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Арагон» не відповідають процесуальним нормам, що регулюють спірні правовідносини, зокрема вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права. Побідна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.05.2019 у справі № 911/1551/18.

Тоді як заявлений позивачем до застосування захід забезпечення позову щодо заборони Міністерству юстиції України, всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь - які реєстраційні дії та вносити будь - які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, але не виключно, вчинення реєстраційних дій по скасуванню раніше здійснених (вчинених) реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» та щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон», який задоволений судом першої інстанції за спірною ухвалою, не призведе до поновлення порушеного права позивача у випадку задоволення позову та відповідно до ефективного захисту порушених чи охоронюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Оскільки попередні записи, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань стосуються зміни єдиного учасника, кінцевого бенефіціарного власника та директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» ОСОБА_1 на ОСОБА_3 та кінцевого бенефіціарного власника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» ОСОБА_1 на ОСОБА_3 , та зміни директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон» з ОСОБА_1 на ОСОБА_4 , та зміни місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Арагон»: з « 03057, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, 1, прим.1028/3» на « 31100, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, місто Старокостянтинів, вул. Грушевського, будинок 2», а тому заборона їх скасування не може свідчити про поновлення порушених прав та інтересів заявника (позивача), у разі задоволення його позову.

Крім того, заборона скасування вказаних записів направлена на захист інтересів відповідача 2 ( ОСОБА_3 ).

Суд першої інстанції в порушення вимог ст.ст. 136, 137 ГПК України дійшов невірного висновку щодо зв`язку із обраними позивачем заходами забезпечення позову шляхом заборони Міністерству юстиції України, всім суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які уповноважені відповідно до законодавства України здійснювати (вчиняти) будь - які реєстраційні дії та вносити будь - які зміни в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, в тому числі, але не виключно, реєстраційні дії по скасуванню раніше здійснених (вчинених) реєстраційних дій щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Динекс» та щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Арагон», та предметом позовних вимог - визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Динекс» від 17.05.2023, укладеного між відповідачами та акту приймання-передачі частки (частини частки) у статутному капіталі ТОВ «Динекс» від 18.05.2023 та витребування майна (спірної частки у статутному капіталі ТОВ «Динекс») з чужого незаконного володіння відповідача 2.

Крім того, застосування господарськими судами заходів забезпечення позову шляхом заборони державним реєстраторам здійснювати реєстраційні дії, передбачені Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» не можуть вважатися співмірними із позовними вимогами заявленими у даній справі через заборону судом здійснювати будь-які реєстраційні дії. Постановляючи ухвалу про заборону відповідачу або третім особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Подібний за змістом правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 21.02.2022 у справі №911/3015/21.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для частково задоволення заяви про забезпечення позову.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

В п. 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ГПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи те, що судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права при застосуванні заходів забезпечення позову, ухвала Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23 підлягає частковому скасуванню.

Згідно ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; 3) визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у передбачених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; 4) скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; 5) скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; 6) скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а ухвала Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23 в частині задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову підлягає скасуванню, з прийняттям нової ухвали в цій частині, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення.

Згідно ст. 129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги відповідачем 1 покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23 задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23 скасувати в частині задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, з прийняттям нової ухвали в цій частині, якою відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про забезпечення.

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23 залишити без змін.

4. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) 2 684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказу на виконання даної постанови доручити Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали оскарження ухвали Господарського суду міста Києва від 04.07.2023 у справі №910/10443/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в ст.ст. 287, 288, 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 06.10.2023.

Головуючий суддя С.В. Владимиренко

Судді В.В. Сулім

І.П. Ходаківська