ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 жовтня 2023 року Справа № 915/1508/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Ткаченка О. В., розглянувши матеріали

за позовом: Приватного підприємства «Добробут Н» (, 73000, Херсонська область, Білозерський р-н, смт Білозерка, вул. Батумська, 28, кв. 7, e-mail: );

до відповідача: Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» (, 57107, Миколаївська область, Миколаївський р-н, с. Степове, вул. Козацька, 39, e-mail: )

про: стягнення заборгованості в розмірі 14 708,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватним підприємством «Добробут Н» (далі - позивач) пред`явлено позов про стягнення з Державного підприємства «Племрепродуктор «Степове» () (далі - відповідач) заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги від 07.12.2021 № 6 в загальній сумі 14 708,76 грн. , з яких 11 000,00 грн. - основний борг, 2 174,39 грн. - 15 % річних, 1 534,37 - інфляційні втрати, та стягнення судового збору в сумі 2 684,00 грн.

В обґрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання поворотної фінансової допомоги від 07.12.2021 № 6 в частині своєчасного повернення грошових коштів.

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставку судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлено в 1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць з 01.01.2023 року встановлено у розмірі 2 684,00 грн.

Як доказ сплати судового збору позивачем надано суду копію платіжної квитанції від 25.09.2023 № ПН1270 на суму 2 684,00 грн.

Разом з тим, на виконання листа Державної судової адміністрації України «Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору» від 14.09.2018 № 6-17517/18, суд здійснив перевірку зарахування судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у справі № 915/1508/23, згідно з платіжною квитанцією від 25.09.2023 № ПН1270.

При цьому зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з вищезазначеною платіжною квитанцією станом на 04.10.2023 не підтверджено.

Отже, всупереч вимог статті 164 ГПК України, позивач до позовної заяви не надав доказів, підтверджуючих сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст. 162, ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 164, 174, 232 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву (вх. № 12840/23) Приватного підприємства «Добробут Н» - залишити без руху.

2. Позивачу усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в строк, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Позивачу, що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається заявнику.

4. Суд звертає увагу сторін на те, що у зв`язку з критичною ситуацією, що склалась із фінансовим забезпеченням діяльності судів, зокрема, в частині відсутності асигнувань на оплату послуг з відправки поштової кореспонденції, враховуючи рекомендації ДСА України викладені у листі від 19.11.2020 вих.№15-211163/20, суд РЕКОМЕНДУЄ сторонам разом із першою заявою по суті справи подати заяву про надсилання їм процесуальних документів на електронну пошту, для забезпечення належного обміну процесуальними документами, та (або) заяву про повідомлення щодо часу та місця розгляду справи шляхом направлення SMS-повідомлення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ткаченко