Справа № 909/638/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Стефанів Т. В.,

секретар судового засідання Максимів Н. Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Розумне Енергетичне Місто"

про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу в сумі 219189 грн 08 к., з яких: 45323 грн 99 к. - прострочена заборгованість зі сплати винагороди (комісії) за лізинговими платежами, 25728 грн 28 к. - проценти річних в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 10421 грн 53 к. - інфляційні витрати, 25728 грн 28 к. - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 9738 грн 00 к. - штраф за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, 102249 грн 00 к. - неустойка за неповернення об`єкта лізинга,

за участю:

представника позивача Купельського О. М.,

представника відповідача Шургот О. В.,

Під час судового розгляду справи здійснювалося фіксування судових засідань за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки поданих доказів.

У судовому засіданні 04.10.2023 суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору.

ТОВ "Бест Лізинг" звернулося до суду з позовом до ТОВ "Розумне Енергетичне Місто" про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу в сумі 219189 грн 08 к., з яких: 45323 грн 99 к. - прострочена заборгованість зі сплати винагороди (комісії) за лізинговими платежами, 25728 грн 28 к. - проценти річних в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 10421 грн 53 к. - інфляційні витрати, 25728 грн 28 к. - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 9738 грн 00 к. - штраф за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, 102249 грн 00 к. - неустойка за неповернення об`єкта лізинга.

Вирішення процесуальних питань під час розгляду справи.

Ухвалою від 14.07.2023 суд постановив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі, справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначити на 14.08.2023, встановити строки сторонам на подачу відзиву на позов, відповіді на відзив, заперечення.

14.08.2023, суд протокольною ухвалою відклав розгляд справи по суті на 14.09.2023.

14.09.2023, суд оголосив перерву у судовому засіданні до 04.10.2023.

04.10.2023 у судовому засіданні позивач заявив усне клопотання про виправлення арифметичної помилки у позовній заяві, вказуючи на те, що при оформленні позовної заяви останнім було допущену арифметичну помилку в ціні позову, а саме замість "219189 грн 08 к." було помилково вказано "219489 грн 08 к. ".

Судом взято до уваги вказане клопотання, ціну позову зазначено правильно.

Сторін належним чином було повідомлено про дату та час розгляду справи.

Наведений факт підтверджує явка обох представників сторін у судове засідання.

Позиції сторін.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги позивач вказує на:

- несплату відповідачем лізингових платежів за 8 - 14 періоди лізингу, у зв`язку з чим виникла заборгованість зі сплати винагороди (комісії) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу;

- те, що сплачені відповідачем кошти в сумі 35000 грн 00 к було в односторонньому порядку розподілено в порядку черговості, визначеної п. 2.11 Договору № 210423-1/ФЛ-Ю-А від 23.04.2021 в рахунок погашення заборгованості зі сплати відшкодування (компенсації) частини вартості предмета лізингу за 8 - 10 періоди лізингу;

-те, що за порушення строків виконання зобов`язань відповідачу нараховано пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, проценти річних на підставі ст. 625 ЦК України у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, штраф за порушення обов`язку письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмету лізингу за 1-й та 2-й квартал 2022 року та неустойку за неповернення об`єкта лізингу, а також інфляційні втрати.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задоволити. Крім того, представник позивача просив стягнути з відповідача витрати на правову допомогу позивача, що становлять 20000 грн 00 к.

Письмово позиція позивача викладена у позовній заяві від 06.07.2023 (вх. № 8068/23 від 10.07.2023) та відповіді на відзив від 06.09.2023 (вх. № 12885/23 від 06.09.2023).

Відповідач, мотивуючи свою позицію, стосовно даного спору:

- заперечив щодо розрахунку основного боргу по сплаті лізингових платежів, так як після утворення заборгованості відповідач здійснив оплати за договором у розмірі 35000 грн 00 к.;

- заперечив щодо розрахунку штрафних санкцій, так як позивачем не було враховано оплат у розмірі 35000 грн 00 к.;

- вказав, що у позивача немає правових підстав для нарахування неустойки, так як договір між сторонами 03.08.2022 розірвано, предмет лізингу за актом прийому-передачі повернуто позивачу 09.08.2022;

- просив в частині стягнення інших штрафних санкцій, інфляційних втрат та процентів річних відмовити у задоволенні позову у зв`язку з форс - мажорними обставинами, а у разі, якщо суд дійде висновку про задоволення цих вимог - зменшити розмір штрафних санкцій, оскільки їх розмір перевищує суму основного боргу, а стягнення штрафних санкцій становить надмірний тягар для відповідача.

Крім того, просив зменшити розмір заявлених позивачем витрат на правову допомогу до 2500 грн 00 к.

Письмово відповідач свою позицію виклав у відзиві на позов від 07.08.2023 (вх. № 11722/23 від 14.08.2023), запереченні на відповідь на відзив від 12.09.2023 (вх. № 13214/23 від 12.09.2023), клопотанні про зменшення штрафних санкцій від 12.09.2023 (вх. № 13215/23 від 12.09.2023) та клопотанні про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката від 12.09.2023 (вх. № 13217/23 від 12.09.2023).

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

23.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (лізингодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Розумне енергетичне місто" (лізингоодрежувач, відповідач) укладено договір № 210423-1/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу (надалі - договір лізингу).

Додатком до договору № 210423-1/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 23.04.2021 є загальні умови договору.

Відповідно до п. 1.1 загальних умов договору, лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в додатку "специфікація", а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов та на підставі цього Договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг.

Пунктом 1.2 загальних умов договору передбачено, що строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в додатку "Графік сплати лізингових платежів" до договору та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року.

Остаточна загальна вартість предмета лізингу - вартість предмета лізингу вказана в акті, або в останньому по даті акті коригування вартості предмета лізингу, направленому лізингодавцем лізингоодержувачу (п. 2.1.5 загальних умов договору).

Згідно з п. 2.1.7 загальних умов договору, число сплати - це число (порядковий номер дня у відповідному календарному місяці) сплати чергових лізингових платежів кожного календарного місяця, яке визначається згідно п. 2.1.7.1 загальних умов договору.

Відповідно до п. 2.1.7.1 загальних умов договору, числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання акту. В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці, платіж сплачується у останній робочий день відповідного календарного місяця.

Як встановлено у п. 2.4 загальних умов договору, якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий (вихідний, святковий або ін.) день, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому та ін.) дню.

Лізингоодержувач здійснює погашення заборгованості перед лізингодавцем у такому порядку: - компенсація (відшкодування) лізингодавцю або іншим особам сум штрафів, накладених протягом усього строку лізингу уповноваженими державними органами за порушення Правил порожнього руху та/або інших норм чинного законодавства пов`язаних з експлуатацією/використанням/паркуванням/зберіганням та інш. предмету лізингу (в т. ч. кожної з його одиниць), в т.ч. зафіксованих у автоматичному режимі, а також в режимі фото-відеофіксації; - сплата нарахованих штрафних санкцій за порушення лізингоодержувачем обов?язків за даним договором, а також процентів річних тa інфляційних втрат, нарахованих на прострочену заборгованість; - сплата комісії за адміністрування простроченої заборгованості; - сплата простроченої заборгованості з нарахованої винагороди; - сплата суми поточної заборгованості з нарахованої винагороди; - сплата простроченої заборгованості з відшкодування частини вартості предмета лізингу; - сплата поточної заборгованості з відшкодування частини вартості предмета лізингу.

Сторони домовились, що погашення заборгованості кожної черги згідно вищенаведеного порядку в межах кожної черги відбувається за принципом першочергового погашення заборгованості, що утворилася раніше. В разі перерахування лізингоодержувачем платежів за цим договором (як чергових лізингових платежів, так і комісій, штрафних санкцій і простроченої заборгованості) з порушенням вищевказаної черговості, лізингодавець має право самостійно (та не залежно від призначення платежу (вказаного платником у платіжному документі) перерозподілити отримані від лізингоодержувача кошти, y відповідності з черговістю, викладеною в цьому пункті, шляхом проведення відповідних бухгалтерських проводок, а лізингоодержувач підтверджує свою згоду на це підписуючи цей Договір. Сторони також погодили, що лізингодавець може самостійно в односторонньому порядку (в тому числі, після одержання коштів), не залежно від призначення платежу (вказаного платником у платіжному документі): змінити порядок черговості погашення заборгованості як в межах вищенаведеного порядку, так і в межах кожної із встановлених черг; та/або зарахувати кошти в погашення заборгованості за іншим договором, укладеним з лізингоодержувачем (про що лізингодавець повідомляє лізингоодержувача у зручний для лізингодавця спосі6) (пункт 2.11 договору).

Пунктом 6.6.1 загальних умов договору передбачено, що лізингодавець надсилає лізингоодержувачу повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення предмета лізингу із зазначенням строку та місця його передачі лізингодавцю в межах України. Якщо інше не встановлено у такому повідомленні, місцем виконання договору (зобов`язань по договору) щодо повернення лізингоодержувачем предмета лізингу є місцезнаходження лізингодавця. Лізингоодержувач зобов`язаний за свій рахунок, протягом строку встановленому в повідомленні про вилучення предмета лізингу, повернути предмет лізингу лізингодавцю. Незалежно від цього лізингодавець має право самостійно вилучити предмет лізингу з місця зберігання (знаходження, експлуатації, ремонту тощо) предмета лізингу без будь-яких погоджень або дозволів лізингоодержувача або будь-яких інших осіб, з покладенням на лізингоодержувача понесених при цьому витрат.

Специфікацією до договору лізингу, яка є додатком до договору № 210423-1/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 23.04.2021, передбачено, що предметом лізингу є вантажний автомобіль Fiat, модель, комплектація: Doblo Cargo Maxi 263.21D.1 3-х місний фургон, 1.3 л., 1248 см куб.,90 к. с., турбодизель, euro 5+, МКПП/5, повна маса 1415 кг, рік випуску - 2020, ціна одиниці без ПДВ 405750 грн 00 к., та вартість без ПДВ такою ж вартістю.

Додатком до договору № 210423-1/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 23.04.2021 сторонами узгоджено "Графік сплати лізингових платежів", у якому визначено періоди лізингу, лізингові платежі, розмір відшкодування (компенсації) частини вартості предмета лізингу, в т.ч. ПДВ 20% у кожен період лізингу, винагороду (комісію) лізингодавця за отриманий в лізинг предмет лізингу, без ПДВ, та загальний лізинговий платіж, в т. ч. ПДВ 20%.

27.04.2021 сторонами складено та підписано акт прийому-передачі предмета лізингу в користування за договором № 210423-1/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 23.04.2021, відповідно до якого, лізингодавець передав предмет лізингу, а саме: новий вантажний - спеціалізований фургон Fiat, моделі Doblo, 2020 року випуску, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_1 , а лізингоодержувач прийняв вищевказаний предмет лізингу в користування (фінансовий лізинг) (п. 1). Вартість предмета лізингу на момент передачі становить 486900 грн 00 к., в т.ч. ПДВ (п. 4).

У визначені договором строки відповідач не здійснив оплату лізингових платежів за 8 - 14 періоди лізингу, відтак у відповідача наявна перед позивачем заборгованість зі сплати винагороди (комісії) за лізинговими платежами у розмірі 45323 грн 99 к.

Крім того, за порушення строку виконання грошового зобов`язання за з 18.12.2021 до 20.06.2023, з 18.01.2022 до 20.06.2023, з 18.02.2022 до 20.06.2023, з 18.03.2022 до 20.06.2023, з 16.04.2022 до 20.06.2023, з 18.05.2022 до 20.06.2023, з 18.06.2022 до 20.06.2023 відповідачу нараховано 25728 грн 28 к. - процентів річних в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 10421 грн 53 к. - інфляційних витрат, 25728 грн 28 к. - пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 9738 грн 00 к. - штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, 102249 грн 00 к. - неустойки за неповернення об`єкта лізинга.

Норми права та мотиви, якими суд керувався при ухваленні рішення.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про фінансовий лізинг, фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Частиною 1 ст. 2 Закону України Про фінансовий лізинг передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ст. 16 Закону України Про лізинг, сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору лізингу.

Згідно з розрахунками позивача, заборгованість відповідача по сплаті винагороди (комісії) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу становить 45323 грн 99 к., а саме: 17.12.2021 (8 період лізингу) 7294 грн 14 к.; з 17.01.2022 (9 період лізингу) 7188 грн 62 к.; з 17.02.2022 (10 період лізингу) 6908 грн 81 к.; з 17.03.2022 (11 період лізингу) 6188 грн 34 к.; з 15.04.2022 (12 період лізингу) 6326 грн 55 к.; з 17.05.2022 (13 період лізингу) 5796 грн 98 к.; з 17.06.2022 (13 період лізингу) 5620 грн 55 к.

Твердження відповідача, що ним сплачено заборгованість за спірні періоди в сумі 5000 грн 00 к. (27.01.2022), 10000 грн 00 к. (28.03.2022), 10000 грн 00 к. (15.04.2022) та 10000 грн 00 к. (22.04.2022), разом на суму 35000 грн 00 к., суд не бере до уваги, оскільки згідно з поясненнями позивача, ці кошти, у порядку черговості визначеної п. 2.11 Загальних умов Договору, в односторонньому порядку було розподілено позивачем, а саме зараховано за 8-10 періоди в рахунок погашення заборгованості зі сплати відшкодування (компенсації) частини вартості предмета лізингу за договором № 210423-1/ФЛ-Ю-А від 23.04.2021.

Відповідно до ст. 230 - 232 ГК України, ст. 549 ЦК України внаслідок порушення зобов`язання боржник повинен сплатити пеню.

Позивач нарахував пеню за період з 18.12.2021 до 20.06.2023, з 18.01.2022 до 20.06.2023, з 18.02.2022 до 20.06.2023, з 18.03.2022 до 20.06.2023, з 16.04.2022 до 20.06.2023, з 18.05.2022 до 20.06.2023, з 18.06.2022 до 20.06.2023 в сумі 25728 грн 28 к. в розмірі подвійної облікової ставки НБУ подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, враховуючи умови п. 7.1.1 Договору.

Суд здійснив перевірку розрахунку пені за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" та встановив, що пеня за вказані періоди становить 25699 грн 59 к.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - ч. 1 ст. 610 ЦК України.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання, позивач визначив суму інфляційних втрат - 10421 грн 53 к. та 25728 грн 28 к. процентів річних в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

Суд перевірив правильність розрахунків інфляційних втрат та встановив, що розрахунок зроблено арифметично і методологічно правильно.

Водночас, надавши оцінку договору суд прийшов до висновку, що проценти, передбачені пунктом 2.7 договору, які нараховуються в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за своєю правовою природою підпадають під визначення неустойки, а саме пені.

Таким чином, суд приходить до висновку, що умовами договору передбачено подвійне стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов`язання лізингоотримувачем, що не узгоджується з приписами ст. 61 Конституції України відповідно до якої, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Разом з тим, з огляду на те, що позивач просив стягнути з відповідача проценти на підставі ст. 625 ЦК України, суд здійснив розрахунок процентів річних виходячи із 3 процентів річних, які за період з 18.12.2021 до 20.06.2023, з 18.01.2022 до 20.06.2023, з 18.02.2022 до 20.06.2023, з 18.03.2022 до 20.06.2023, з 16.04.2022 до 20.06.2023, з 18.05.2022 до 20.06.2023, з 18.06.2022 до 20.06.2023 становлять 1727 грн 94 к.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, суд зазначає наступне.

У п. 5.2.1 загальних умов договору передбачено обов`язок лізингоодержувача щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування Предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою додатком Довідка до договору.

Доказів направлення позивачу таких звітів за 1-й та 2-й квартал 2022 року відповідач суду не надав, а відтак на підставі п. 7.1.3 загальних умов договору позивач правомірно нарахував відповідачу штраф за неподання такої звітності у розмірі 9738 грн 00 к. (вартість предмета лізингу 486900 грн 00 к. грн х 1% х 2 періоди).

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача неустойки за неповернення об`єкта лізингу.

Пунктом 7.2 загальних умов договору передбачено, що у випадках, передбачених п. 6.1.7 загальних умов, або у разі прострочення виконання зобов`язання за п. 2.3 загальних умов договору понад 30 (тридцяти) календарних днів, лізингодавець має право відмовитися від договору (розірвати договір) та нарахувати неустойку (договірну санкцію) у розмірі нарахованого за договором авансованого лізингового платежу. Сума коштів від фактично сплаченого авансованого лізингового платежу підлягає зарахуванню в рахунок погашення неустойки (договірної санкції), нарахованої згідно умов цього пункту загальних умов.

У рішенні Господарського суду Івано-Франківської області від 03.11.2022 у справі № 909/610/22 за позовом ТОВ "Бест Лізинг" до ТОВ "Розумне енергетичне місто" про стягнення 182994 грн 84 к. за невиконання умов договору №210528-5/ФЛ-Ю-А фінансового лізингу від 28.05.2021, яке набрало законної сили, судом встановлено, що рекомендоване поштове відправлення № 873 від 13.07.2022 отримано відповідачем 03.08.2022, а відтак, вищевказані обставини, відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України доказуванню не підлягають.

Згідно з ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Враховуючи, що відповідач повернув позивачу предмет лізингу за актом прийому - передачі 09.08.2022, тобто протягом 6 (шести) днів з моменту розірвання договору та виникнення у нього обов`язку повернути предмет лізингу, а відповідно у строк, встановлений законом, підстави для стягнення з нього на підставі п. 7.1.2 договору неустойки за невчасне повернення об`єкта лізингу за період з 20.07.2022 по 09.08.2022 відсутні, у зв`язку з чим у задоволенні цієї позовної вимоги про стягнення неустойки у розмірі 102249 грн 00 к. належить відмовити.

Щодо посилання відповідача на обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), спричинені військовою агресією Російської Федерації проти України 24.02.2022 року, суд, оцінивши подані докази, дійшов висновку що вони не підтверджують існування обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) саме для виконання зобов`язань відповідача в частині сплати лізингових платежів за спірним договором лізингу, оскільки зобов`язання відповідача перед позивачем є грошовими. Відсутність замовлень на послуги відповідача, неоплата виконаних робіт контрагентами відповідача відноситься до сфери його господарського ризику, і не свідчить про виникнення у нього обставин непереборної сили.

Щодо зменшення розміру штрафних санкцій, суд зазначає наступне.

У постанові ВП ВС від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 викладена правова позиція про те, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Для цього належить враховувати конкретні обставини справи, які мають юридичне значення, та зазначені вище критерії.

Оцінюючи можливість зменшення суми пені та штрафу, суд враховує те, що:

- позивачем не надано доказів, що свідчили б про погіршення фінансового стану, ускладнення в господарській діяльності чи завдання останньому збитків в результаті дій саме відповідача;

- відповідач сплачував попередні періоди лізингу (у т.ч. авансовий внесок близько 30% загального лізингового платежу), повернув об`єкт лізингу лізингодавцю у зв`язку з достроковим розірванням договору, тобто сам поніс збитки;

- зменшення судом розміру неустойки, враховуючи положення ст. 219 ГК України, яка регулює межі господарсько-правової відповідальності, порядок і умови зменшення розміру та звільнення від відповідальності, свідчить про те, що зменшення судом розміру стягуваної пені є проявом обмеження відповідальності боржника, та жодним чином не є звільненням його від відповідальності.

З урахуванням викладеного у сукупності суд, враховуючи дискреційність наданих йому повноважень щодо зменшення розміру штрафних санкцій, виходячи з необхідності дотримання балансу інтересів обох сторін, протидії необґрунтованого збагачення однієї з сторін за рахунок іншої, вважає справедливим, доцільним, обґрунтованим, таким, що цілком відповідає принципу верховенства права висновок щодо необхідності зменшення розміру пені та штрафу на 70 відсотків, а саме - до 7709 грн 87 к. пені та 2921 грн 14 к. штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна.

Висновок суду.

У контексті наведеного, позов підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України передбачено, що судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Водночас, суд зазначає, що у разі коли господарський суд зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено, тобто, судовий збір належить покласти на відповідача без урахування суми зменшеної пені та штрафу.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1, 4 ч. 3 ст. 123 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу представник позивача подав договір про надання правничої допомоги від 23.05.2023 №23/05-23, укладений між Адвокатським об`єднанням "Лекс-Юей" та ТОВ "Бест Лізинг", акт приймання передачі наданих послуг № 20/06-23 від 20.06.2023. Згідно з актом надані такі послуги: усні консультації 2000 грн 00 к., правовий аналіз судової практики щодо аналогічних спорів 5000 грн 00 к., аналіз пакету документів за договором фінансового лізингу 5000 грн 00 к., аналіз договору фінансового лізингу № 210423-2/ФЛ-Ю-А від 20.03.2020, укладеного з ТОВ "Розумне Енергетичне Місто" надання роз`яснення щодо стягнення заборгованості, підготовка позову про стягнення заборгованості за вказаним договором фінансового лізингу 8000 грн 00 к. Загальна вартість - 20000 грн 00 к.

Клієнт оплатив адвокату вартість наданих послуг, обумовлених договором про надання правничої допомоги № 23/05-23-1 від 23.05.2023, що підтверджує платіжна інструкція № 11868 від 05.07.2023 на суму 20000 грн 00 к.

У ряді постанов ВП ВС, зокрема в постанові від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19, від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, викладено правову позицію про те, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо судових витрат за ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ від 28.11. 2002 у справі Лавентс проти Латвії за заявою № 58442/00, рішення у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви, пункти 79 і 112, відповідно). У справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Варто зазначити, що приписи ч. 5 ст. 126 ГПК України надають право іншій стороні звернутися до суду з клопотанням про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, в разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті.

Так, відповідач просив зменшити розмір витрат на правову допомогу, які поніс позивач, до розміру 2500 грн 00 к., про що зазначив у клопотанні від 12.09.2023 (вх. № 13217/23 від 12.09.2023).

Суд, беручи до уваги подані позивачем докази на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, а також клопотання відповідача про зменшення їх розміру, вважає за необхідне зазначити таке.

Вказана позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу у цій справі не відповідає критеріям реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру.

Судом встановлено, що зазначені в п. 4 акту № 25/05-23 послуги "Аналіз договору фінансового лізингу № 200117-12/ФЛ-Ю-А від 17.01.2020, надання роз`яснення щодо стягнення заборгованості, підготовка позову про стягнення заборгованості за вказаним договором фінансового лізингу", включають в себе послугу, зазначену в п. 3 цього акту, а саме: "Аналіз пакету документів за договором фінансового лізингу".

Також суд звертає увагу, що справа є незначної складності, а матеріали справи не містять багато документів та й самим представником позивача визначено, що на правовий аналіз судової практики щодо аналогічних спорів, аналіз пакету документів за договором фінансового лізингу витрачено по 1 год., на підставі вивчення цих матеріалів складено позовну заяву.

Окрім того, суд акцентує увагу на тому, що адвокатське об`єднання "Лекс-Юей" представляло інтереси позивача також в межах справи № 909/610/22 (рішення набрало законної сили) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Розумне Енергетичне Місто" про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, а відтак, приходить до висновку про його обізнаність з судовою практикою щодо аналогічних спорів, що також свідчить про неспівмірність заявлених до стягнення витрат зі складністю справи та її значенням для сторін.

Пунктом 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як зазначалося вище, позовні вимоги були задоволені частково.

Отже, враховуючи положення ст. 129 ГПК України, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 6214 грн 00 к.

Керуючись ст. 2, 13, 73, 74, 86, 129, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Розумне Енергетичне Місто" про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу в сумі 219189 грн 08 к., з яких: 45323 грн 99 к. - прострочена заборгованість зі сплати винагороди (комісії) за лізинговими платежами, 25728 грн 28 к. - проценти річних в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 10421 грн 53 к. - інфляційні витрати, 25728 грн 28 к. - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 9738 грн 00 к. - штраф за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, 102249 грн 00 к. - неустойка за неповернення об`єкта лізингу - задоволити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Розумне Енергетичне Місто" (вул. Макуха І., буд. 41а/4, м. Івано-Франківськ, 76014; ідентифікаційний код 42394641) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера "Б", м. Київ, 01054; ідентифікаційний код 33880354) 45323 (сорок п`ять тисяч триста двадцять три) грн 99 к. простроченої заборгованості зі сплати винагороди (комісії) за лізинговими платежами, 1727 (одна тисяча сімсот двадцять сім) грн 94 к. 3 % річних, 10421 (десять тисяч чотириста двадцять одна) грн 53 к. інфляційних витрат, 7709 (сім тисяч сімсот девять) грн 87 к. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 2921 (дві тисячі дев`ятсот двадцять один) грн 14 к. штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, 1393 (одна тисяча триста дев`яносто три) грн 66 к. судового збору та 6214 (шість тисяч двісті чотирнадцять) грн 00 к. витрат на правову допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У частині заявлених вимог про стягнення 24000 (двадцять чотири тисячі) грн 34 к. процентів річних в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 18018 (вісімнадцять тисяч вісімнадцять) грн 41 к. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 6816 (шість тисяч вісімсот шістнадцять) грн 86 к. штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, 102249 (сто дві тисячі двісті сорок дев`ять) грн 00 к. неустойки за неповернення об`єкта лізингу - в позові відмовити.

Судовий збір у сумі 1898 (одна тисяча вісімсот дев`яносто вісім) грн 68 к. та витрати на правову допомогу у сумі 13786 (тринадцять тисяч сімсот вісімдесят щість) грн 00 к. залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 05.10.2023.

Суддя Т. В. Стефанів