ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2023 р. м. Одеса Справа № 923/1147/21

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС", м.Київ,

до відповідача: Приватної фірми "МИС", м. Херсон,

про стягнення 639626,14грн

за участю представників:

від позивача -Лоба А.М.

від відповідача - не прибули

25.08.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС" (позивач) звернулося до Господарського суду Херсонської області з позовною заявою Приватної фірми "МИС" (відповідач), якою просить з урахуванням пояснень від 07.02.2022, якими він повідомив, що в позовній заяві було допущено описку, стягнути 639626,14грн, з яких- за період з 06.07.2018 по 05.07.2021 320157,72 грн інфляційних втрат та 129719,23 грн 3%річних, за період з 06.07.2018 по 05.07.202155143,97 грн 3% річних та 134605,22 грн інфляційних втрат.

Ухвалою від 17.09.2021 відкрито провадження в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

06.10.2021 до суду надійшов відзив, яким відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

05.11.2021 до суду надійшла відповідь на відзив та клопотання про поновлення строку для її подання, яке було задоволено судом протокольно 16.11.2021.

Ухвалою від 08.12.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 28.01.2022.

В засіданні 28.01.2022 судом було оголошено перерву до 11.02.2022.

В Україні з 24.02.2022 введено воєнний стан, м. Херсон було окуповано.

Розпорядженням голови Верховного Суду № 11/0/9-22 від 18.03.2022 змінено територіальну підсудність справ Господарського суду Херсонської області на Господарський суд Одеської області.

Після деокупації міста Херсон справа передана на розгляд судді Господарського суду Одеської області Литвиновій В.В. відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2023, оскільки в матеріалах справи відсутні результати засідання 11.02.2022.

Так, Господарським судом Одеської області складено акт від 14.06.2023 про те, що в матеріалах справи відсутній протокол засідання суду від 11.02.2022 (не в режимі відеоконференції), вступна та резолютивна частини рішення та рішення суду у справі №923/1147/21.

Згідно з ч. 14 ст. 32 ГПК України у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

З метою повідомлення сторін про розгляд даної справи та надання можливості висловити їм актуальну позицію щодо позовних вимог, суд дійшов висновку прийняти справу до свого провадження та розпочати розгляд справи спочатку. Підготовче засідання суд призначив ухвалою від 20.06.2023 на 23.08.2023 з урахуванням перебування судді у відпустці.

Ухвалою від 21.08.2023 задоволено заяву позивача про участь в засіданні в режимі відеоконференції, а ухвалою від 23.08.2023 розгляд справи відкладено.

25.08.2023 від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог у зв`язку з частковою сплатою боргу, яка приймається судом до розгляду відповідно до ст. 46 ГПК України.

Цією заявою позивач просить стягнути з відповідача 635931,36грн, а саме

1.Стягнути з Приватної фірми «МИС» (Код , адреса місцезнаходження: 73000, м. Херсон, Бериславське шосе, буд. 42) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (код за , адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, Печерський район, вул. Велика Васильківська, будинок 77а.) 3% річних нарахованих за період з 06.07.2018 р. по 05.07.2021 року за рішенням суду № 666/7924/13-ц. в сумі 129 216,53 грн. та 318 917,04 грн. інфляційних втрат за період з 06.07.2018 р. по 05.07.2021.

2.Стягнути з Приватної фірми «МИС» (Код , адреса місцезнаходження: 73000, м. Херсон, Бериславське шосе, буд. 42) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (код за , адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, Печерський район, вул. Велика Васильківська, будинок 77а.) 3% річних нарахованих за період з 06.07.2018 р. по 05.07.2021 року за рішенням суду № 666/7925/13-ц в сумі 54 150,33 грн. грн. та 133 647,46 грн. грн. інфляційних втрат за період з 06.07.2018 р. по 05.07.2021.

Ухвалою від 13.09.2023 суд прийняв заяву про зменшення розміру позовних вимог, тому має місце нова ціна позову 635931,36грн; закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті.

Відповідач в засідання не прибув, відзиву не надав.

Ухвали, надіслані судом на адресу відповідача, зазначену в позові та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань м. Херсон Бериславське шосе 42, повернулись до суду з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою.

Згідно з п. 5 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, відповідач вважається належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, суд

встановив:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 27.03.2014 у справі №666/7924/13-ц частково задоволено позов, стягнуто з Приватної фірми «МИС», ОСОБА_1 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» 1441324,73 грн. заборгованості за кредитним договором №002-068 від 25.02.2008р., а також стягнуто з Приватної фірми «МИС» та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» судові витрати в розмірі по 1720,50 грн. з кожного.

23.01.2020 внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 3001921 про державну реєстрацію припинення ПАТ "Банк "Демарк" як юридичної особи.

Ухвалами від 10.01.2022 у справі № 666/7924/13-ц замінено стягувача - Публічне акціонерне товариство «Банк Демарк» у виконавчих документах, виданих на виконання рішення Дніпровського районного суду м. Херсона у справі №666/7924/13-ц на правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Паріс" (, місцезнаходження: м.Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 77-а). Так, в ухвалах зазначено, що 20.05.2019 року між ПАТ "Банк Демарк" та ТОВ "ФК "Паріс" було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №002-068, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова кмпанія "Паріс" перейшло право вимоги від ПФ "Мис" грошової заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання ПФ "Мис" умов кредитного договору №002-068 від 25.02.2008 року.

Відповідачем було додано до відзиву відповідь Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні від 01.04.2021 на адвокатський запит (а.с. 125), з якого вбачається, що на виконання зазначеного рішення Дніпровським районним судом м. Херсона 03.07.2014 було видано виконавчі листи у справі № 666/7924/13-ц:

- про стягнення з ПФ МИС на користь ПАТ Банк Демарк 1720,50 грн судового збору, відділом було відкрито виконавче провадження № 44084447, яке було завершене 12.10.2017 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження (боржник сплатив борг),

- про стягнення з ПФ МИС на користь ПАТ Банк Демарк 1441324,73 грн, відділом було відкрито виконавче провадження № 44084450, яке було завершено 31.05.2017 на підставі п. 3 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження (виконавчий документ повернуто стягувачу, оскільки стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення).

Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 17.02.2014 у справі №666/7925/13-ц задоволено позов.

Але, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 22.12.2014 у справі №22-ц/791/1625/14 зазначене рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 17 лютого 2014 року змінено: стягнуто солідарно з Приватної фірми «МИС» та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» боргу в загальній сумі 603390 грн. 79 коп. за кредитним договором № 052-068 від 16.04.2008, а також по 1720,50 грн судового збору з кожного.

Із відповіді Дніпровського районного відділу Державної виконавчої служби у м. Херсоні від 01.04.2021 на адвокатський запит (а.с. 125) вбачається, що на виконання зазначеного рішення Дніпровським районним судом м. Херсона 05.03.2015 було видано виконавчі листи у справі № 666/7925/13-ц:

- про стягнення з ПФ МИС на користь ПАТ Банк Демарк 1720,50 грн судового збору, відділом було відкрито виконавче провадження № 47433210, яке було завершене 12.10.2017 на підставі п. 9 ст. 39 Закону України Про виконавче провадження (боржник сплатив борг),

- про стягнення з ПФ МИС на користь ПАТ Банк Демарк 603390,79 грн, відділом було відкрито виконавче провадження № 47433160, яке було завершено 31.05.2017 на підставі п. 3 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження (виконавчий документ повернуто стягувачу, оскільки стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення).

Ухвалою від 27.01.2021 у справі № 666/7925/13-ц замінено стягувача -Публічне акціонерне товариство «Банк «Демарк» його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» у виконавчому провадженні №47433160 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого на примусове виконання рішення суду по справі №666/7925/13-ц про стягнення з приватної фірми «Мис» та ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Банк «Демарк» боргу в загальній сумі 603390,79 грн, оскільки 20.05.2019 року між ПАТ "Банк Демарк" та ТОВ "ФК "Паріс" було укладено Договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги №052-068, відповідно до умов якого ТОВ "Фінансова компанія "Паріс" перейшло право вимоги від ПФ "Мис" грошової заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання ПФ "Мис" умов кредитного договору №052-068 від 16.04.2008 року.

Позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат за період 06.07.2018 р. по 05.07.2021 року, посилаючись на те, що заборгованість за вищезазначеними кредитними договорами відповідно до рішень у справах № 666/7924/13-ц та № 666/7925/13-ц не сплачена відповідачем до сих пір, а відповідно до договору № 002-068 від 20.05.2019 до позивача від ПАТ «Банк «Демарк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 002-068 від 25.02.2008 та за договором № 052-068 від 20.05.2019 до позивача від ПАТ «Банк «Демарк» перейшло право вимоги за кредитним договором № 052-068 від 16.04.2008.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться у ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Правовий аналіз положень статті 625 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

З огляду на викладене, судом відхиляються посилання відповідача на те, що в задоволенні позову має бути відмовлено, оскільки завершено виконавчі провадження, тому що доказів сплати заборгованості за кредитними договорами ним не надано.

У п. 2.2. Договорів про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 20.05.2019 № 002-068 та № 052-068 сторони домовились, що права вимоги включають всі права вимоги за кредитними договорами, договорами забезпечення, а також всі похідні вимоги з цих договорів або такі, що випливають з них в тому числі, але не виключно: вимоги по нарахуванню та стягненню процентів, неустойки, штрафів, індексу інфляції, трьох відсотків річних та/або збитків, вимоги про застосування наслідків недійсності правочинів, сплачених судових зборів і т.д.

Позивач у заяві про зменшення розміру позовних вимог зазначає, що 18.07.2023 Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в АРК та м. Севастополі Південного МУЮ (м. Одеса) перерахував позивачу 1720,50 грн за рішенням № 666/7925/13-ц та 5585,47 грн за рішенням № 666/7924/13-ц, на підтвердження чого надано банківську виписку, у призначенні платежу зазначено ОСОБА_1 . З огляду на викладене, заборгованість за рішенням № 666/7924/13-ц становить 1441324,73-5585,47=1435739,26грн, а за рішенням № 666/7925/13-ц становить 603390,79-1720,50=601670,29грн

Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних нарахованих за період з 06.07.2018 р. по 05.07.2021 року за рішенням суду № 666/7924/13-ц. в сумі 129 216,53 грн. та 318 917,04 грн. інфляційних втрат за період з 06.07.2018 р. по 05.07.2021; а також 3% річних нарахованих за період з 06.07.2018 р. по 05.07.2021 року за рішенням суду № 666/7925/13-ц в сумі 54 150,33 грн. грн. та 133 647,46 грн. грн. інфляційних втрат за період з 06.07.2018 р. по 05.07.2021.

Крім того, позивач надсилав відповідачу вимоги від 05.07.2021 (а.с. 47-50), у яких вимагав погасити протягом 30 календарних днів з моменту отримання вимоги 3% річних та інфляційні втрати за період 06.07.2018 - 05.07.2021, оскільки заборгованість за кредитними договорами № 052-068 від 16.04.2008 та № 002-068 від 25.02.2008 залишилась несплаченою.

Перевіривши розрахунок позивача, суд дійшов висновку, що він здійснений правильно, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги.

Згідно з ст. 7 Закону України Про судовий збір позивачу підлягає поверненню 34,21 грн судового збору у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог, але такої заяви від позивача не надходило.

Відповідно до ч. 1, 9 ст. 129 ГПК України судові витрати в розмірі 9538,97грн сплаченого судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 129, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватної фірми "МИС" (код 24756040, м. Херсон, Бериславське шосе 42) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ПАРІС" (код 38962392, м.Київ, вул. Велика Васильківська 77а) 635931,36грн 3% річних та інфляційних втрат, а також 9538,97грн судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05 жовтня 2023 р.

Суддя В.В. Литвинова