ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
"28" вересня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3337/22
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.
при секретарі судового засідання Хмельницький О.В.
розглянувши у судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Каражова Івана Івановича про ухвалення додаткового рішення за вх.№2-1391/23 від 18.09.2023
у справі № 916/3337/22
за позовом: Фізичної особи-підприємця Каражова Івана Івановича
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР КОНСАЛТ ГРУП
про стягнення 1 336 279 , 50 грн.
за участю представників:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.09.2023 у справі №916/3337/22, позов Фізичної особи-підприємця Каражова Івана Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР КОНСАЛТ ГРУП про стягнення 1 336 279 , 50 грн. задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР КОНСАЛТ ГРУП на користь Фізичної особи-підприємця Каражова Івана Івановича 184 500 грн. основного боргу по орендній платі, 3 437,26 грн. пені, 2 608, 27 грн. 3 % річних, 3 813 грн. інфляційних нарахувань, а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 915, 37 грн.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Каражова Івана Івановича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР КОНСАЛТ ГРУП витрати на професійну правову допомогу у розмірі 14 576, 75 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

18.09.2023 за вх.№2-1391/23 господарським судом одержано заяву, в якій позивач просить суд ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат та стягнути з ТОВ ІНТЕР КОНСАЛТ ГРУП на користь ФОП Каражова І.І. судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 267000 грн. та судового збору.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 19.09.2023 призначено судове засідання щодо судових витрат Фізичної особи-підприємця Каражова Івана Івановича на професійну правничу допомогу на 28.09.2023 о 09:30, із повідомленням учасників справи про судове засідання.

25.09.2023 за вх.№33194/23 господарським судом одержано пояснення, в яких відповідач просить залишити заяву представника позивача про розподіл судових витрат від 15.09.2023 без розгляду, оскільки позивач не подав суду докази судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, та до закінчення не зробив заяви про свій намір подати суду такі докази. Також, відповідач просить врахувати і явну неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу з обсягом наданих послуг та складністю справи. Окрім того, витрати на послуги першого адвоката Гринчука І.С. до відшкодування не заявлені.

Позивач у судове засідання 28.09.2023 не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання позивач повідомлений належним чином, про що свідчить довідка господарського суду Одеської області про доставку ухвали суду від 19.09.2023 до електронного кабінету позивача.

Відповідач у судове засідання 28.09.2023 також не з`явився, та у поясненнях від 25.09.2023 за вх.№33194/23 просив розгляд заяви позивача про розподіл судових витрат здійснити за відсутності представника відповідача.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»:

- договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1);

- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30).

Згідно зі ст. 16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ч.ч. 1-6 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У ч. 5 ст. 129 ГПК України встановлено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Як встановлено господарським судом, у позовній заяві позивачем повідомлено про те, що сума судових витрат з оплати витрат на правову допомогу, які позивач поніс та з великою долею ймовірності понесе становить 40 000 грн.

Під час розгляду справи, позивач пожав до суду заперечення за вх.№19429/23 від 13.06.2023, в яких, серед іншого, повідомив суд, що докази на підтвердження розміру судових витрат позивача будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення.

13.09.2023 господарським судом ухвалено рішення у справі №916/3337/22, яким позов Фізичної особи-підприємця Каражова Івана Івановича до Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР КОНСАЛТ ГРУП про стягнення 1 336 279 , 50 грн. задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР КОНСАЛТ ГРУП на користь Фізичної особи-підприємця Каражова Івана Івановича 184 500 грн. основного боргу по орендній платі, 3 437,26 грн. пені, 2 608, 27 грн. 3 % річних, 3 813 грн. інфляційних нарахувань, а також судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 2 915, 37 грн. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Каражова Івана Івановича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР КОНСАЛТ ГРУП витрати на професійну правову допомогу у розмірі 14 576, 75 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

18.09.2023 за вх.2-1391/23 господарським одержано заяву позивача з проханням ухвалити додаткове рішення щодо судових витрат та стягнути з ТОВ ІНТЕР КОНСАЛТ ГРУП на користь ФОП Каражова І.І. судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 267000 грн. та судового збору.

На підтвердження витрат на професійну (правничу) допомогу позивачем надано до суду:

1) договір про надання правничої допомоги №22/03 від 22.03.2023, який кладений між ФОП Каражов І.І. (надалі іменується "КЛІЄНТ') та Адвокатом Подорожній А.С., та згідно з яким КЛІЄНТ доручає, а Адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором.

Відповідно до п. 4.1. договору вартість наданих юридичних послуг АДВОКАТ визначає самостійно після одержання від Клієнта замовлення на надання юридичної допомоги, та виставляє КЛІЄНТУ відповідний рахунок. Вартість наданих юридичних послуг може бути визначена додатковою угодою сторін.

Оплата за даним договором здійснюється не пізніше 3-х днів з моменту отримання Клієнтом рахунку від Адвоката. Такий рахунок за вибором Адвоката може бути надіслано поштовою кореспонденцією та/або електронним листом на електронну поштову скриньку Клієнта. Рахунок вважається отриманим КЛІЄНТОМ з моменту його надходження до поштового відділення, яке обслуговує адресу місця проживання (реєстрації) Клієнта та/або з моменту надходження електронного листа на електронну поштову скриньку Клієнта. Інший порядок оплати може бути встановлений додатковою угодою сторін п. 4.2. договору.

Згідно з п. 4.5. договору за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується представниками кожної, зі сторін. В акті вказується обсяг наданої Адвокатом юридичної допомоги і її вартість. Акт надсилається Клієнту Адвокатом факсимільним зв`язком, або поштою. На письмову вимогу Клієнта, Адвокат може надавати Акти про падання юридичної допомоги, в яких-буде вказано перелік наданої юридичної допомоги із ідентифікацією.

2) додаткову угоду №1 від 22.03.20223 до договору про надання правничої допомоги №22/03 від 22.03.2023, у п. 1 якої, з урахуванням положень п. 4.1 Договору, з огляду на обсяг запланованої роботи, враховуючи ціну позову по справі №916/3337/22, що становить 1336279,50 грн., сторони погоджено, що вартість наданих юридичних послуг АДВОКАТОМ становить 267000,00 грн. (що еквівалентно 20% ціни позову).

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди з урахуванням положень п. 4.2 Договору, вартість наданих юридичних послуг, визначена п. 1 цієї додаткової угоди, сплачується Клієнтом протягом 30 календарних днів з дня підписання Сторонами акту наданих послуг.

3) акт наданих послуг №15/09 за договором про надання правової допомоги №22/03 від 22.03.2023 (у справі №916/3337/22) від 15.09.2023, який підписаний між сторонами, та згідно з яким виконавцем були надані такі послуги з правничої допомоги: 1.Надання юридичних консультацій щодо звернення до суду, проведення зустрічей з Клієнтом. 2. Аналіз документів, наданих клієнтом. 3.Вивчення аналіз законодавства, актуальної судової практики. 4.Вивчення відзиву на позовну заяву. 5.Підготовка відповіді на відзив. 6. Вивчення клопотання відповідача-про долучення доказів судових витрат. 7. Підготовка заперечень на заяву відповідача щодо судових витрат. 8. Підготовка заяви щодо судових витрат. 9. Участь у судових засіданнях, а саме: 26.04.2023, 05.05.2023, 24.05.2023, 14.06.2023, 20.06.2023, 16.08.2023, 13.09.2023.

- рахунок-фактура №15/09 від 15.09.2023 за договором про надання правової допомоги №22/03 від 22.03.2023 у справі №916/3337/22 на суму 267 000 грн.

Під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені частиною четвертою статті 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої статті 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Така позиція випливає з правових висновків, які послідовно викладені у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі № 922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.2021 №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21тощо.

Отже, господарський суд, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України. При цьому таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

Аналогічні за своїм змістом правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 12.01.2023 у справі №908/270/21.

Також, господарським судом враховано правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та у постанові від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19, згідно з яким суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірність у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (див. додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004, рішення у справі "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Відповідно до правового висновку, який наведено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінивши подані позивачем докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд вважає, що послуги адвоката із надання юридичних консультацій щодо звернення до суду, із проведення зустрічей з Клієнтом, аналізу документів, наданих Клієнтом, з вивчення аналізу законодавства, актуальної судової практики, із вивчення відзиву на позовну заяву, які перелічені в акті наданих послуг №15/09 від 15.09.2023, є необхідною передумовою для складання відповіді на відзив, а отже і є складовою послуг з підготовки та оформлення відповіді на відзив

За таких обставин, із врахуванням заперечень відповідача щодо неспівмірності заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу з обсягом наданих послуг та складністю справи, господарський суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності, розумності судових витрат та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, дійшов висновку про зменшення розміру понесених відповідачем судових витрат на професійну правничу допомогу до 50 000 грн.

Водночас у зв`язку із з частковим задоволенням позовних вимог розмір витрат, що підлягає до стягнення з позивача становить 7 272, 37 грн. (194358,53грн.*50 000грн./1336279,50 грн.).

Доводи відповідача про залишення без розгляду заяви позивача про розподіл судових витрат спростовуються наявними у справі запереченнями позивача за вх.№19429/23 від 13.06.2023, які подані до суду до закінчення судових дебатів, та в яких позивач повідомив суд, що докази на підтвердження розміру судових витрат позивача будуть подані протягом 5 днів після ухвалення рішення (т. 1 а.с. 178). Тобто, позивачем дотримано вимоги ч.8 ст.129 ГПК України.

Посилання відповідача на неподання позивачем попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, господарський суд до уваги не приймає, оскільки неподання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат не порушило принцип змагальності сторін та не позбавило відповідача можливості заперечувати обґрунтованість та співмірність заявлених позивачем судових витрат. Також господарський суд на підставі ч. 4 ст. 236 ГПК України враховує правову позицію ВС, викладену у постанові від 12.10.2022 у справі № 725/42/21-ц, в якій зазначено, що у разі неподання попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Керуючись ст.ст.123, 129, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України суд,-

Д О Д А Т К О В О В И Р І Ш И В:

1.Заяву заяву Фізичної особи-підприємця Каражова Івана Івановича про ухвалення додаткового рішення за вх.№2-1391/23 від 18.09.2023 у справі № 916/3337/22 задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР КОНСАЛТ ГРУП(65114,Одеська обл., м. Одеса, вул. Академіка Корольова, 17, ; електронна пошта ) на користь Фізичної особи-підприємця Каражова Івана Івановича ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ; електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 272 (сім тисяч двісті сімдесят дві) грн. 37 коп.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне додаткове рішення складено 03.10.2023.

Суддя Г.Є. Смелянець