ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2023 р. Справа№ 910/9557/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

від позивача: Герич М.В.,

від відповідача: Пилипчук В.Є.,

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 (повний текст складено 27.01.2022)

у справі № 910/9557/20 (суддя Мельник В.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Київгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

про визнання договору укладеним,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У червні 2020 року Акціонерне товариство «Київгаз» (далі - АТ «Київгаз») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, у якій просило визнати укладеною з Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - Товариство) технічну угоду про умови приймання-передачі газу в редакції, наведеній у прохальній частині позовної заяви.

В обґрунтування заявлених вимог АТ «Київгаз» посилається на наявність у сторін розбіжностей щодо редакції Технічної угоди, які мають бути вирішенні в судовому порядку.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 позов АТ «Київгаз» задоволено частково. Визнано Технічну угоду про умови приймання-передачі природного газу укладеною між АТ «Київгаз» та Товариством в такій редакції:

ТЕХНІЧНА УГОДА

про умови приймання-передачі природного газу

№ ________

м. Київ "___" __________ 20__ р.

Товариство (надалі - Сторона 1) в особі головного інженера Зябченка Юрія Дмитровича, що діє на підставі довіреності №7322 від 31.12.2019, з однієї сторони, та АТ «Київгаз» (надалі - Сторона 2) в особі заступника голови правління з юридичних питань Лебедєва Юрія Володимировича, якій діє на підставі довіреності №Д-59/20 від 05.06.2020 року, з другої сторони (надалі - Сторони), уклали цю Технічну угоду про наступне.

1. Предмет Технічної угоди

1.1. Ця Технічна угода (надалі також - Угода, Технічна угода) визначає порядок приймання-передачі природного газу (надалі - газ) з газотранспортної системи оператора газотранспортних систем (Сторона 1) до газорозподільної системи оператора газорозподільної системи (Сторона 2) у точках виходу з газотранспортної системи (надалі - ГТС).

Сторони зобов`язуються спільно та ефективно співпрацювати з метою досягнення мети безпечного та надійного транспортування газу до споживачів.

1.2. Дана Технічна угода регулюється положеннями Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газотранспортної системи (затверджений постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015, надалі - Кодекс ГТС), Кодексу газорозподільних систем (затверджений постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015, надалі - Кодекс ГРМ) та визначає:

- засади обміну інформацією, в тому числі специфікаціями у форматі даних і протоколів, які дають можливість співпраці з системою обміну інформацією оператора газотранспортної системи;

- порядок надання доступу до телеметричних та вимірювально-розрахункових даних, у тому числі порядок отримання вихідної інформації від комерційних та дублюючих вузлів обліку газу (надалі - ВОГ);

- встановлення граничнодопустимих значень мінімального та максимального тиску газу;

- порядок визначення кількості газу та порядок визначення фізико-хімічних показників (надалі - ФХП) газу;

- порядок перевірки, повірки (у тому числі спільної) та введення в експлуатацію комерційних та дублюючихВОГ;

- порядок обмеження (припинення) транспортування газу у випадку його не відповідності ФХП, зазначеним в Кодексі ГТС та/або в даній Технічній угоді;

- порядок узгодження графіків та порядок проведення ремонтних робіт і робіт з модернізації, які мають вплив на умови роботи суміжних систем;

- порядок дій на випадок виникнення перебоїв у роботі суміжних систем;

- порядок повідомлення про аварії та порядок взаємодії сторін у разі їх виникнення;

- порядок взаємодії та контактні дані диспетчерських служб Сторін;

- порядок обміну інформацією стосовно запланованих інвестицій, робіт з ремонту та/або модернізації, які мають вплив на умови роботи суміжних систем;

- порядок врегулювання спорів;

- інші питання.

1.3. Основними нормативно-правовими документами, якs визначають предмет даної технічної угоди, порядок приймання-передачі природного газу і взаємовідносини між Сторонами є Кодекс газотранспортних систем та інші чинні нормативно-правові акти, що регулюють правила обліку природного газу.

Облік газу, що передається з ГТС Сторони 1 в газорозподільну систему Сторони 2 у фізичних точках входу/виходу, перелік яких наведено у Додатку 1 до цієї Технічної угоди, який є його невід`ємною частиною, здійснюється комерційними ВОГ, для результатів вимірювання яких відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювання.

1.4. На кожну точку виходу з ГТС між Сторонами повинен бути складений та підписаний Акт розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності.

2. Засади обміну даними

2.1. Порядок обміну даними визначається відповідно до Кодексу ГТС та Кодексу ГРМ.

2.2. Обмін будь-якими даними між Сторонами здійснюється на засадах:

- Рівності та взаємності Сторін в праві та можливості доступу до інформації та джерел інформації незалежно від права власності на ВОГ;

- Відкритості інформації шляхом створення режиму максимального, прямого та безпосереднього доступу до будь-яких приладів, які отримують та/або накопичують інформацію.

- Конфіденційності інформації про об`єми газу, порядок та режим роботи ВОГ, порядок та режим обміну інформацією, а саме недопустимість розголошення такої, подібної та пов`язаної інформації третім особам крім випадків, передбачених чинним законодавством України.

2.3. Відповідно до вимог розділу І Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб`єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ використовується інформаційна платформа оператора ГТС.

2.4. Вимоги до наповнення інформаційної платформи поточними та статистичними даними визначено Кодексом ГТС та Кодексом ГРМ.

2.5. Сторони можуть узгоджувати інші протоколи комунікацій, які будуть задовольняти вимогам нормативно-правових документів.

3. Порядок надання доступу до телеметричних та вимірювально-розрахункових даних

3.1. Власник комерційного ВОГ додатково до інформації, що надається у порядку, передбаченому розділом 2 даної Технічної Угоди, щодобово, у форматі Hostlib-файлів, надає Стороні, що не є Власником ВОГ (далі - іншій Стороні) повну інформацію про об`єм, ФХП газу, переданого через комерційний ВОГ, характер і тривалість аварійних ситуацій і втручань.

3.2. За запитом, Власник ВОГ щоквартально надає іншій стороні діагностичну інформацію з ультразвукового лічильника, в т.ч. архів втручань та аварійних повідомлень.

3.3. Сторони мають право на безперервне отримання інформації в електронному вигляді з обчислювачів та коректорів Власника ВОГ з використанням систем передачі даних погоджених з Власником ВОГ.

3.4. Станом на момент укладення даної Технічної угоди передача інформації в електронному вигляді здійснюється в порядку, визначеному «Технічними вимогами щодо організації надання/отримання даних ТОВ «Оператор ГТС» про обсяг та фізико-хімічні показники газу у точках входу та точках виходу до/з газотранспортної системи», що затверджена Стороною 1.

Будь-які зміни до запровадженого на момент укладення даної Технічної угоди порядку передачі інформації в електронному вигляді можуть бути обов`язковими для виконання Сторонами лише після укладення додаткової угоди або додатку до даної Технічної угоди.

3.5. Сторони погодили, що оскільки даною Технічною угодою регулюються в тому числі й відносини щодо обліку газу за допомогою ВОГ на основі ультразвукового лічильника, технічною можливістю якого є накопичення та збереження діагностичної інформації про втручання в роботу лічильника, аварійні ситуації, ФХП газу, калібрування та інші обставини, які прямо впливають на результати вимірювання, то належним доступом до даних ВОГ вважається не лише безпосередній доступ до коректора/обчислювача/ЗВТ, але й доступ до діагностичної інформації.

Безпосереднім доступом в розумінні цієї Угоди є такий доступ, при якому інформація (дані) передається безпосередньо з ВОГ до отримувача, а не через проміжні ланки, на яких інформація (дані) додатково зберігається та/або обробляється (або може бути оброблена).

3.6. Сторона, яка є власником комерційного ВОГ, зобов`язана без перешкод і зволікань надавати іншій Стороні достовірну погодинну інформацію в електронному вигляді у повному обсязі з автоматичних обчислювачів/коректорів, для кожної точки виходу з ГТС, а також діагностичну інформацію.

4. Граничнодопустимі значення мінімального та максимального тиску газу та обсягів газу

4.1. Сторони встановлюють у Додатку 1 по кожній точці виходу з газотранспортної системи граничнодопустимі значення для літнього та зимового режимів споживання:

- мінімального та максимального тиску газу;

- мінімальної та максимальної витрати газу за стандартних умов по кожній фізичній точці виходу.

Примітка.

1) Прийняті значення тисків газу для точок виходу не повинні виходити за межі допустимих діапазонів роботи обладнання ГРС (регуляторів тиску, ВОГ тощо). При цьому значення мінімального абсолютного тиску на виході ГРС встановлюється не нижче 0,35 МПа (для літнього режиму роботи допускається встановлення мінімального абсолютного тиску не нижче 0,25 МПа). За згодою Сторін та за наявності технічної можливості, можливе встановлення інших меж допустимих діапазонів роботи обладнання ГРС.

2) Прийняті значення мінімальної та максимальної витрати газу за стандартних умов не повинні перевищувати граничні значення, що обмежені характеристиками газопроводів, газорозподільчих станцій, тощо.

5. Умови визначення обсягу та ФХП газу, одиниці вимірювань

5.1. Визначення обсягу газу проводиться за стандартних умов:

Тиск Рс 101,325 кПa (760 мм. рт. ст)

Температура Тс 293,15 K (=20°C)

5.2. Визначення нижчої теплоти згоряння проводиться за стандартних умов:

Тиск Рс 101,325 кПa

Температура згоряння Тзг 298,15 K (= 25°C)

Температура вимірювання Тс 293,15 K (= 20°C)

5.3. Визначення обсягу Визначення обсягу газу в енергетичних одиницях проводиться шляхом множення об`єму на вищу теплоту згоряння за відповідних умов.

Перерахунки значень об`єму та теплоти згоряння на різні стандартні умови проводяться згідно з ДСТУ ISO 13443:2015 «Природний газ. Стандартні умови».

6. Норми якості, ФХП та інші характеристики газу.

6.1. Загальна частина

ФХП та властивості газу в точках виходу повинні відповідати вимогам, встановленим у п.п. 6.1.1. - 6.1.6. даної Технічної угоди.

Визначення ФХП газу у точках виходу з ГТС проводиться Стороною 1 на умовах, визначених з урахуванням Кодексу ГТС та погоджених з Стороною 2, з використанням автоматичних потокових приладів (автоматичних хроматографів та вологомірів), лабораторних (переносних) приладів та/або вимірювальних хіміко-аналітичних лабораторій.

Відповідальність за визначення ФХП газу в точках виходу з ГТС несе власник ВОГ.

Визначення ФХП газу для кожної окремої фізичної точки виходу з ГТС може проводитись як на ГРС такої фізичної точки, так і в інших точках магістральних газопроводів, від яких подається газ до вищезазначеної фізичної точки. В такому випадку Сторона 1 самостійно визначає точки визначення ФХП (місця відбору проб) та гарантує, що значення теплоти згорання відібраної проби не відрізняється більше ніж на +/- 5% у ту саму добу від теплоти згорання газу по фізичній точці виходу, на яку ці значення ФХП розповсюджуються.

У разі якщо до точки виходу з ГТС газ надходить одночасно від різних джерел, визначення ФХП газу, що подається на таку точку виходу з ГТС, проводиться після точки змішування.

Сторона 1 повинна розробити, затвердити та розмістити на офіційному сайті відповідні маршрути руху газу та точки відбору проб для визначення ФХП газу, в яких описано та схематично зображено маршрут переміщення газу від точки/точок визначення ФХП газу до точок виходу з ГТС з відображенням місць відбору проб ФХП газу та/або місць встановлення автоматичних потокових приладів визначення ФХП газу.

Маршрут може бути розроблений як для однієї точки виходу з ГТС, так і для групи точок виходу з ГТС з однаковими ФХП газу.

У випадку транспортування газу до точки виходу різними маршрутами складаються і затверджуються всі можливі маршрути.

Вимірювальна хіміко-аналітична лабораторія повинна бути уповноважена / аккредитована / пройти оцінку технічної компетенції на проведення вимірювань у встановленому порядку.

Відповідно до умов Кодексу ГТС визначаються такі ФХП газу:

6.1.1. Компонентний склад газу (у мольних відсотках), що подається в газотранспортну систему, повинен відповідати таким вимогам:

вміст метану (C1), мол. % мінімум 90

вміст етану (C2), мол. % максимум 7

вміст пропану (C3), мол. % максимум 3

вміст бутану (C4), мол. % максимум 2

вміст пентану та інших більш важких вуглеводнів (C5+), мол. % максимум 1

вміст азоту (N2), мол. % максимум 5

вміст вуглецю (CO2), мол. % максимум 2

вміст кисню (O2), мол. % максимум 0,02

Додатково можуть бути враховані концентрації гелію (Не) та водню (Н2), які не вимірюються, а враховуються в складі газу як умовно постійні величини.

Примітка: Потоковий газовий хроматограф може визначати вміст азоту разом з киснем (якщо він є в газі). При цьому вміст кисню визначається окремо лабораторним хроматографом раз на місяць.

У разі не виконання наведених вимог та/або вимог п. 13 гл. 1 р. ІІІ Кодексу ГТС Сторона 1 має сплатити Стороні 2 компенсацію за недотримання параметру якості газу по вмісту метану.

У разі подачі в точках виходу з ГТС газу, склад якого не відповідає вищенаведеним вимогам та/або вимогам п. 13 гл. 1 р. ІІІ Кодексу ГТС за вмістом метану (C1), а саме вміст метану (С1) нижчий від значення 90 мол. %, Сторона 1 зобов`язана сплатити Стороні 2 компенсацію, яка розраховується за формулою:

BGCV = Qi ЧБЦГ Ч (1- C/С1),

де

ВGCV - компенсація за недотримання параметра якості газу по вмісту метану, гривні;

Qi - обсяг газу з недотриманим параметром якості по вмісту метану, тисяч м3;

БЦГ - базова ціна природного газу, визначена відповідно до Кодексу ГТС, гривень за одну тисячу м3;

C - значення вмісту метану в газі, що поданий в точці виходу з ГТС або на межі балансової належності об`єкта прямого споживача, мол. %;

C1 - мінімальне значення вищої теплоти згорання, визначене Кодексом ГРМ, мол. %.

6.1.2. Вміст сірки і сірчистих сполук (в мг/м3 ), що відноситься до таких компонентів:

вміст сірководню, г/м-3 максимум 0,006

вміст меркаптанової сірки, г/м-3 максимум 0,02

6.1.3. Теплота згоряння.

Вища теплота згоряння (25°C/20°C)

Мінімум 36,20 МДж/м-3 (10,06 кВт*год/м-3)

максимум 38,30 МДж/м-3 (10,64 кВт*год/м-3)

Вища теплота згоряння (25°C/0°C)

мінімум 38,85 МДж/м-3 (10,80 кВт*год/м-3)

максимум 41,10 МДж/м-3 (11,42 кВт*год/м-3)

Нижча теплота згоряння (25°C/20°C)

мінімум 32,66 МДж/м-3 (09,07 кВт*год/м-3)

максимум 34,54 МДж/м-3 (09,59 кВт*год/м-3)

Вища та нижча теплота згоряння за стандартних умов (в МДж / м3, кВт*год / м3 або кКал/м3)

6.1.4. Температура точки роси за вологою, °С:

при абсолютному тиску газу 3,92 МПа не перевищує мінус 8 (-8)

6.1.5. Температура точки роси за вуглеводнями

при температурі газу не нижче 0°С не перевищує 0°С

6.1.6. Вміст механічних домішок: відсутні.

6.2. Обладнання.

Точки виходу з ГТС, через які передається газ з максимальною витратою за стандартних умов, що перевищує 30 000 м3/годину, мають бути обладнані засобами вимірювальної техніки (ЗВТ), які на безперервній основі забезпечують контроль компонентного складу, теплоти згоряння та температури точки роси по волозі газу (зокрема автоматичними хроматографами та вологомірами), з можливістю дистанційного їх контролю та передачі даних іншій Стороні.

У разі виходу з ладу автоматичних потокових ЗВТ, на період усунення несправності, допускається використовувати результати вимірювань теплоти згоряння, компонентного складу газу та температури точки роси за вологою, визначені хіміко-аналітичними лабораторіями.

6.3. Відбір проб.

6.3.1. Проби газу для визначення ФХП газу повинні відбиратись відповідно до вимог ДСТУ ISO 10715 «Природний газ. Настанови щодо відбору проб».

6.4. Порядок та періодичність визначення ФХП газу.

6.4.1. Порядок визначення.

Місця відбору проб, точки визначення ФХП газу та періодичність проведення вимірювань узгоджуються Сторонами окремим протоколом/графіком.

Форму протоколу наведено у Додатку 2.

Протокол визначає:

перелік місць відбору проб газу;

вимірювальні хіміко-аналітичні лабораторії, що проводять вимірювання;

точки виходу з газотранспортної системи, на які розповсюджуються результати визначення ФХП газу;

місця встановлення потокових засобів визначення ФХП;

періодичність та/або дати відбору проб, проведення аналізу та внесення ФХП до автоматичних обчислювачів, коректорів, тощо.

Представники Сторони 2 мають право бути присутніми при проведенні відбору проб газу та вимірювань ФХП газу.

У разі, якщо представники іншої Сторони мають зауваження до дотримання порядку відбору проб та/або проведення вимірювань ФХП газу, проводяться спільні повторні відбори проб та/або вимірювання ФХП газу.

6.4.2. Періодичність визначення.

Для точок виходу з ГТС до газорозподільних систем Сторони 2 визначення компонентного складу, густини та теплоти згорання, а також внесення ФХП газу до вимірювальних комплексів при використанні вимірювальних хіміко-аналітичних лабораторій, визначення температури точки роси за вологою та вуглеводнями при використанні лабораторних (переносних) вологомірів повинні здійснюватися не рідше, ніж один раз на тиждень.

У разі зміни потоків газу (зупинка, ремонтні роботи тощо) проводиться позачергове визначення ФХП газу та внесення ФХП до вимірювальних комплексів.

Визначення компонентного складу, густини та теплоти згорання, температури точки роси за вологою та вуглеводнями при використання автоматичних потокових хроматографів та вологомірів повинне здійснюватися не менше ніж 1 (один) раз на годину. При цьому Сторона 1 щоденно (крім офіційно встановлених вихідних та святкових днів) передає Стороні 2 узгодженими каналами зв`язку (в тому числі, але не виключно - на електронну пошту) дані результатів вимірювань ФХП.

6.4.3. Визначення ФХП газу за запитом.

Сторона 2 має право вимагати проведення позачергового контрольного визначення ФХП газу в будь-якій точці відбору проб або щодо будь-якої точки виходу з ГТС.

Порядок допуску до ГРС для відбору проб викладено в розділі 9 даної Технічної угоди.

6.4.4. Компонентний склад.

6.4.4.1. Загальні положення.

Визначення компонентного складу газу методом газової хроматографії здійснюється відповідно до вимог нормативних документів згідно Додатку 3.

Визначаються всі компоненти газу, мольна частка яких перевищує 0,005%. Метан може бути обчислений як різниця між 100% і сумою всіх інших компонентів. «Гексани+ вищі» можуть бути визначені як єдиний компонент з властивостями н-гексану. Азот і кисень можуть бути визначені в сукупності як єдиний компонент з властивостями азоту. В такому випадку, вміст кисню в газі визначається окремо лабораторним хроматографом не рідше, ніж один раз на місяць.

Нео-пентан, гелій і водень можуть бути не виміряні і рахуватися як умовно постійні компоненти.

Періодичність оновлення значення умовно постійних компонентів повинна становити не рідше ніж один раз на рік.

6.4.4.2. Визначення компонентного складу газу вимірювальними хіміко-аналітичними лабораторіями.

Проби газу відбираються в контейнер (балон) у місцях, узгоджених Протоколом, і передаються у вимірювальну хіміко-аналітичну лабораторію для проведення аналізу.

Вимірювальна хіміко-аналітична лабораторія проводить визначення компонентного складу газу з використанням лабораторних хроматографів із періодичністю відповідно до погодженого Протоколу/графіку.

6.4.4.3. Визначення компонентного складу газу в разі використання автоматичних потокових газових хроматографів.

Компонентний склад газу, наведений у п. 6.1.1, визначається не менш ніж 1 (один) раз на годину за допомогою автоматичного потокового хроматографа. Також розраховується їх середньогодинні та середньодобові значення.

Компонентний склад газу за добу розраховується як середнє арифметичне з компонентних складів, отриманих з чинного аналізу газу протягом доби.

Градуювання автоматичного потокового хроматографа повинно проводитись з використання калібрувальної газової суміші автоматично.

Звіт про результати градуювання за кожну добу та звіт результатів вимірювання компонентного складу газу за кожну добу повинні бути збережені в електронному вигляді з використання спеціалізованого програмного забезпечення та доступні для Сторін протягом одного року.

Калібрувальна газова суміш повинна відповідати компонентному складу, вказаному в п. 6.1.1.

Калібрувальна газова суміш повинна бути виготовлена гравіметричним методом уповноваженою (акредитованою) організацією, яка засвідчує склад таких сумішей газів відповідно до ДСТУ 3214-2003 або іншого чинного нормативного документу.

Власник комерційного ВОГ має право використовувати градуювання відповідно до методів А або В (як це передбачено в пункті 5.2 ДСТУ ISO 6974-2:2007) в залежності від діапазону вимірювання компонентів.

Для градуювання хроматографа за методом B необхідно, щоб відносне відхилення значення мольної частки компоненту в градуювальному та аналізованому газі було не більше зазначених у таблиці 2 Додатка 5.

Калібрувальна газова суміш повинна бути замінена позачергово (для методу В), коли концентрації більше, ніж одного з компонентів аналізованого газу відрізняються принаймні протягом одного місяця від концентрації цих компонентів у калібрувальній газовій суміші більш ніж у межах, встановлених в у таблиці 2 Додатка 5.

Сторона має право використовувати калібрувальну газову суміш до завершення терміну придатності.

В разі виходу з ладу автоматичних потокових газових хроматографів, до відновлення їх роботи, визначення компонентного складу газу проводиться вимірювальними хіміко-аналітичними лабораторіями згідно п. 6.4.4.2.

6.4.5. Теплота згоряння, густина газу, число Воббе.

Визначення нижчої та вищої теплоти згоряння, густини газу та числа Воббе методом газової хроматографії здійснюється відповідно до вимог нормативних документів згідно Додатку 3.

При використанні потокового хроматографа погодинна теплота згоряння, густина газу, число Воббе є середнім арифметичним від проведених вимірювань за годину.

Теплота згоряння за добу є середньозваженим значенням погодинних значень теплоти згоряння.

Теплота згоряння за місяць є середньозваженим значенням значень теплоти згоряння за кожну добу.

6.4.6. Сірководень та меркаптанова сірка.

Сірчисті компоненти газу повинні визначатись засобами вимірювальної техніки відповідно до вимог нормативних документів згідно Додатку 3 щонайменше один раз на місяць.

6.4.7. Визначення температури точки роси за вологою та вуглеводнями.

6.4.7.1. Загальні положення.

6.4.7.2. Визначення температури точки роси за вологою повинно проводитись конденсаційним, абсорбційним методом або іншим методом, що має невизначеність вимірювання, яка відповідає вимогам Додатку 5, згідно нормативних документів, визначених Додатком 3.

6.4.7.3. Визначення температури точки роси за вологою та за вуглеводнями проводиться з використанням лабораторних (переносних) гігрометрів із періодичністю відповідно до п. 6.4.2 та погодженого Протоколу/графіку.

Вимірювання проводиться у місцях, узгоджених Протоколом/графіком.

6.4.8. Термін дії результатів вимірювань.

Значення ФХП, визначені дискретно (з заданою періодичністю), вважаються дійсними від моменту їх визначення до моменту часу, поки нове визначення не зроблено.

У випадку, коли результат окремого вимірювання не чинний (з ознакою аварії), повинен бути використаний попередній чинний результат вимірювання до отримання наступного чинного результату вимірювань.

У разі використання потокових ЗВТ визначається середнє арифметичне із чинних значень ФХП газу, визначених у кожному розглянутому періоді.

6.4.9. Втручання у обладнання контролю ФХП.

Про всі заходи втручання в роботу потокових ЗВТ визначення ФХП (технічне обслуговування, заміна калібрувальної суміші, тощо) власник комерційного ВОГ повинен повідомити іншу Сторону за 2 робочих дні до початку втручання. Сторона має право направити представників для участі в заходах втручання в роботу потокових ЗВТ та роботах. За результатами робіт/втручань повинен бути складений звіт. Про випадки несанкціонованого втручання в роботу потокових ЗВТ визначення ФХП власник ВОГ повинен повідомляти негайно після виявлення таких випадків.

У разі, якщо інша Сторона не направила представників для участі в роботах, власник ВОГ може провести роботи самостійно зі складанням акту (протоколу) в односторонньому порядку. Акт (протокол) після завершення робіт надсилається іншій Стороні електронною поштою та у паперовому вигляді.

6.5. Звітність.

Всі ФХП, визначені в порядку, передбаченому розділом 6 даної Технічної Угоди, повинні бути наведені у Місячному паспорті-сертифікаті ФХП газу (Додаток 9), який складається Стороною, яка є власником ВОГ, для кожного маршруту визначення ФХП газу.

Підставою для складання місячного паспорту ФХП газу є звіти потокових засобів визначення ФХП газу та протоколи визначення ФХП газу за результатами вимірювання, що проводились протягом місяця з використанням лабораторних (переносних) приладів.

При використанні потокових засобів визначення ФХП до паспорту заносяться середньодобові значення відповідних ФХП за кожну добу (для теплоти згорання - середньозважені значення).

Якщо результати вимірювань використовуються за відповідним маршрутом для декількох точок виходу з ГТС до газорозподільної системи Сторони 2, для кожної точки виходу окремо розраховується середньозважена теплота згорання за місяць, які наводяться у Додатку до Місячного паспорту-сертифікату ФХП газу.

При використанні вимірювальних хіміко-аналітичних лабораторій до паспорту-сертифікату заносяться результати вимірювань за добу, під час якої проводились вимірювання.

6.6. Порядок уведення даних ФХП газу до систем обліку газу.

Спосіб уведення даних ФХП газу до систем обліку визначено ручним (безпосередньо в обчислювач на місці експлуатації ВОГ або за допомогою засобів дистанційної передачі даних).

У випадку визначення ФХП газу вимірювальною хіміко-аналітичною лабораторією дані ФХП газу вводяться в системи обліку безпосередньо після отримання результатів аналізу, але не пізніше терміну, погодженого Сторонами в Протоколі/графіку.

При використанні потокового хроматографа дані ФХП газу вводяться в системи облікуодин раз на добу після формування середньодобового звіту, але не пізніше терміну, погодженого Сторонами в Протоколі/графіку.

У разі виходу з ладу потокового хроматографа проводиться відбір проби газу з подальшим проведенням аналізу в хіміко-аналітичній лабораторії. До отримання результатів аналізу в системах обліку газу використовуються останні дійсні результати середньодобових значень ФХП газу, що були сформовані потоковим хроматографом.

7. Визначення обсягу газу

7.1. Загальна частина.

Вимоги до складових частин ВОГ, правил експлуатації приладів обліку, порядку вимірювання його обсягів та визначення якості визначаються законодавством України з питань метрології, технічними регламентами та нормами, правилами і стандартами.

Особливості обліку газу у точках виходу з ГТС регулюється положеннями Кодексу ГТС, Кодексу ГРМ та цією Технічною угодою.

7.2. Вузли обліку газу.

7.2.1. Комерційний ВОГ у точці виходу з ГТС має бути розташований у точці приєднання, яка має співпадати з межею балансової належності між Сторонами. У випадку, якщо комерційний ВОГ у точці виходу з ГТС не розташований у точці приєднання, або точка приєднання не співпадає з межею балансової належності між Сторонами, власник комерційного ВОГ за домовленістю з оператором ГТС передає йому на обслуговування на підставі договору відповідну інфраструктуру від комерційного ВОГ до межі балансової належності, який передбачає покриття відповідних витрат оператора ГТС.

Сторони домовились вважати ділянку газопроводу від ВОГ до межі балансової належності між Сторонами, включаючи газопроводи, прокладені до будинків операторів газорозподільних станцій, розподільчим газопроводами, на які розповсюджується дія Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, що затверджена Наказом Міністерства палива та енергетики України 30.05.2003 №264 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за №570/7891.

7.2.2. Власник ВОГ забезпечує та несе відповідальність за належний технічний стан, своєчасну повірку та калібрування ВОГ та ЗВТ, своєчасне та коректне внесення значень параметрів газу до обчислювача/коректора, своєчасну заміну звужуючого пристрою.

7.2.3. ВОГ повинні бути оснащені вимірювальним обладнанням, що здатне проводити визначення обсягів газу в автоматичному режимі.

7.2.4. Вимірювання кількості газу, що передається через комерційні ВОГ, повинно здійснюватись або методом змінного перепаду тиску з використанням стандартних звужуючих пристроїв та автоматичних обчислювачів, або лічильниками газу з електронними коректорами.

7.2.5. Обладнання, установка та експлуатація ВОГ та ЗВТ у складі ВОГ повинні проводитись у відповідності до вимог законодавства України з питань метрології, чинних технічних регламентів, стандартів України та вимог підприємств-виробників.

7.2.6. ВОГ повинні бути оснащені засобами вимірювальної техніки, що або внесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки до введення в дію відповідних Технічних регламентів на ЗВТ або пройшли оцінку відповідності даного ЗВТ вимогам Технічних регламентів.

7.2.7. Всі ЗВТ та програмне забезпечення, що використовуються при обліку газу, повинні бути захищені від несанкціонованого втручання. Засіб вимірювальної техніки повинен забезпечувати високий рівень метрологічної достовірності. Для того, щоб будь-яка сторона була впевнена в результаті вимірювань, засіб вимірювальної техніки повинен бути сконструйований і виготовлений з використанням високоякісної вимірювальної технології та захищеності вимірювань.

7.2.8. ВОГ повинні бути опломбовані (в тому числі Стороною, що не є власником ВОГ) в місцях, де можливе несанкціоноване втручання. Відповідальність за цілісність пломб та пломбувального матеріалу несе Сторона, що є Власником ВОГ.

7.2.9. ВОГ після будівництва, реконструкції або модернізації повинні проходити оцінку відповідності у встановленому законодавством України порядку.

7.3. Методи вимірювань.

7.3.1. Загальна частина.

Коефіцієнт стисливості, з урахуванням відхилення газу від закону ідеального газу, розраховується відповідно до ГОСТ 30319.2-96 з урахуванням Зміни № 1 (GERG-91mod або NX-19mod). Коефіцієнт використовується для приведення об`ємів газу до стандартних умов.

7.3.2. Вимірювання за методом змінного перепаду тиску.

Розрахунок обсягу газу за методом змінного перепаду тиску повинен проводитись згідно вимог ДСТУ ГОСТ 8.586.1,2,5:2009.

Конструкція вимірювальних трубопроводів до реконструкції, капітального ремонту повинна відповідати вимогам РД 50-213-80, після реконструкції, капітального ремонту - ДСТУ ГОСТ 8.586.1,2,5:2009.

7.3.3. Вимірювання з використанням ультразвукових лічильників газу (УЗЛ).

Приведення об`єму газу, визначеного УЗЛ, до стандартних умов, повинно здійснюватися відповідно до РМУ 037-2015.

УЗЛ повинні відповідати вимогам ДСТУ ISO 17089-1:2014.

7.3.4. Вимірювання з використанням турбінних лічильників газу.

Приведення об`єму газу, визначеного турбінними лічильниками газу, до стандартних умов, повинно здійснюватися відповідно до РМУ 037-2015.

Турбінні лічильники газу повинні відповідати вимогам ДСТУ EN 12261:2006.

7.3.5. Вимірювання з використанням роторних лічильників газу.

Приведення об`єму газу, визначеного роторними лічильниками газу, до стандартних умов, повинно здійснюватися відповідно до РМУ 037-2015.

Роторні лічильники газу повинні відповідати вимогам ДСТУ EN 12480:2006.

7.4. Порядок введення комерційного ВОГ в експлуатацію та проведення повірки ЗВТ.

7.4.1. Порядок введення в експлуатацію комерційного ВОГ після будівництва, реконструкції або капітального ремонту повинен відповідати вимогам чинного законодавства України, в тому числі гл. 2 р. ІІІ Кодексу ГТС.

7.4.2. Вимоги до технічних рішень, які застосовуються при будівництві, реконструкції або капітальному ремонті комерційних ВОГ визначаються:

- для комерційних ВОГ, що знаходяться у власності Оператора ГТС, - Оператором ГТС;

- для комерційних ВОГ, що знаходяться не у власності Оператора ГТС, - технічними умовами, що видаються Оператором ГТС.

7.4.3. Сторона, що не є власником комерційного ВОГ, має право на підставі технічних умов Оператора ГТС розробити і погодити з Оператором ГТС Основні технічні рішення щодо будівництва, реконструкції чи модернізації дублюючого ВОГ з урахуванням рекомендацій Додатку 4.

7.4.4. Сторона, що не є власником комерційного ВОГ, має право на підставі технічних умов Оператора ГТС та з дотриманням державних норм і стандартів збудувати (встановити) власний дублюючий ВОГ (дублюючі ЗВТ). За запитом Сторони 2 Сторона 1 зобов`язана протягом місяця розробити та надати технічні умови на будівництво, реконструкцію чи модернізацію дублюючих ВОГ.

7.4.5. При введенні в експлуатацію комерційних ВОГ Сторони узгоджують та передбачають в акті введення в комерційну експлуатацію ВОГ порядок експлуатації основної, дублюючої та контрольної вимірювальної системи ВОГ.

7.4.6. Якщо Сторони не погодили порядок експлуатації вимірювальних систем (ВОГ), комерційною системою вважається основна або дублююча система (ВОГ), що має найменшу невизначеність відповідно до документів щодо оцінки відповідності ВОГ, за умови дотримання при цьому вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Кодексу ГТС, а також за умови, що всі вимірювальні канали основної та дублюючої систем перебувають у справному робочому стані.

Перед введенням в експлуатацію та під час експлуатації лічильники повинні пройти повірку (калібрування) за таких умов :

- робочий надлишковий тиск менше 0,4 МПа:

Власник ВОГ забезпечує проведення повірки лічильників газу уповноваженими організаціями на повітрі при атмосферному тиску згідно вимог чинних методик повірки на лічильники газу.

Інша сторона має право на проведення додаткової перевірки метрологічних характеристик лічильника газу під робочим тиском на середовищі - природний газ. Власник ВОГ надає лічильник газу іншій Стороні для проведення додаткової перевірки.

- робочий надлишковий тиск 0,4-1,2 МПа:

Власник ВОГ забезпечує проведення повірки лічильників газу уповноваженими організаціями на повітрі при атмосферному тиску на середовищі повітря та додаткову перевірку лічильника газу під тиском до 6 бар на середовищі - природний газ;

- робочий надлишковий тиск більше 1,2 МПа:

Власник ВОГ забезпечує проведення повірки лічильників газу уповноваженими організаціями під атмосферним тиском на середовищі - повітря згідно вимог чинних методик повірки на лічильники газу та додаткове калібрування під робочим тиском на середовищі природний газ на сертифікованих метрологічних стендах.

Представники обох Сторін повинні бути присутні під час проведення повірки УЗЛ в Україні та калібруванні лічильників в європейських випробувальних центрах. Власник ВОГ повинен своєчасно повідомити іншу Сторону про дату, час та місце проведення повірки та калібрування лічильників з метою необхідності оформлення документів на відрядження.

7.4.7. Перед введенням в комерційну експлуатацію відповідність ВОГ вимогам чинних нормативно-правових актів, стандартів повинна бути підтверджена відповідними організаціями, уповноваженими державними органами з урахуванням вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

7.4.8. При введенні в експлуатацію комерційного ВОГ (основної та/або дублюючої вимірювальної систем) власник ВОГ надає іншій Стороні копії та, для перевірки, оригінали такого комплекту технічної документації:

- Паспорти на всі ЗВТ та діафрагму (для методу змінного перепаду тиску) у складі вимірювальної системи;

- Свідоцтва про повірку вимірювальних комплексів та інших ЗВТ (або декларацію про відповідність з копією документу, що підтверджує відповідність метрологічних характеристик);

- Сертифікати з додатками та Декларацію відповідності ВОГ, що підтверджує проведення процедури оцінки відповідності вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих ЗВТ за модулями, що дозволяє введення в обіг;

- Звіт інспектування монтажу ВОГ;

- Проектну документацію на ВОГ;

- Акти або протоколи вимірювань геометричних розмірів камер усереднення і вимірювальних трубопроводів (для методу змінного перепаду тиску);

- Протокол розрахунку витратоміру змінного перепаду тиску зі стандартним звужувальним пристроєм (для методу змінного перепаду тиску);

- Паспорт витратомірного пристрою (для методу змінного перепаду тиску);

- Звіт конфігураційних параметрів обчислювача/коректора;

- Звіт конфігураційних параметрів УЗЛ та звіт втручань в його роботу на момент введення в експлуатацію.

- Документи про калібрування лічильників в європейських випробувальних центрах (із офіційним перекладом українською мовою).

7.4.9. Всі документи повинні бути належним чином оформлені та підписані. Документи, оригінали яких викладені іноземною мовою, мають бути надані з офіційним засвідченим перекладом українською мовою. При прийнятті в експлуатацію ВОГ Власник ВОГ надає іншій Стороні для ідентифікації та ознайомлення оригінали документів, зазначених у п. 7.4.8.

7.4.10. Для введення ВОГ в експлуатацію Власник ВОГ не менш, як за 10 робочих днів направляє листа іншій Стороні, в якому вказує дату, час проведення робіт з введення ВОГ в експлуатацію (основної та/або дублюючої вимірювальної системи) та місце розташування ВОГ.

7.4.11. Під час введення в експлуатацію Сторони мають право перевіряти:

- відповідність вузла обліку проектній документації;

- відповідність ЗВТ та елементів конструкції вузла обліку паспортним даним;

- відповідність оригіналів заводських паспортів (сертифікатів тощо) та маркування елементів вузла обліку;

- правильність встановлення складових ВОГ (ЗВТ) у відповідності до вимог проекту та паспорту заводу-виробника, співвісність фланців газопроводу, геометричні характеристики вимірювального трубопроводу з прямими ділянками та місцевими опорами;

- параметри вимірювальних трубопроводів та звужуючих пристроїв шляхом контрольного вимірювання розмірів внутрішнього діаметра вимірювального трубопроводу та звужувального пристрою (за його наявності), у тому числі проводити перевірку порожнини прямих ділянок на предмет відсутності сторонніх предметів, забруднень тощо;

- параметри імпульсних ліній та їх складових на відповідність вимогам чинних нормативних документів;

- глибину занурення перетворювача температури;

- герметичність запірної арматури, імпульсних ліній, наявність та стан заглушок (блінд);

- метрологічні характеристики вимірювальних перетворювачів за допомогою контрольних та/або еталонних ЗВТ;

- програмовані параметри та налаштування коректора або обчислювача об`єму газу, їх відповідність умовам експлуатації та документації на ВОГ;

- відсутність можливості несанкціонованого втручання в роботу ВОГ (версію і контрольну суму програмного забезпечення, положення апаратних засобів захисту та можливість програмного захисту);

- наявність та цілісність пломб та пломбувального дроту.

7.5. Порядок введення дублюючого ВОГ в експлуатацію.

Введення в експлуатацію власником нового або реконструйованого дублюючого ВОГ (ПВВГ) проводиться в порядку, встановленому чинним законодавством України та п. 7.4. цієї Технічної угоди для введення в експлуатацію комерційних ВОГ (ПВВГ).

Сторона 1 не має права відмовити Стороні 2 у видачі технічних умов на будівництво,реконструкцію чи капітальний ремонт дублюючих ВОГ (ПВВГ), а також не має права будь-яким іншим чином перешкоджати будівництву, реконструкції чи капітальному ремонту дублюючих ВОГ (ПВВГ).

Вимоги до технічних рішень, які застосовуються при будівництві, реконструкції чи капітальному ремонті дублюючих ВОГ (ПВВГ), визначаються:

- для дублюючих ВОГ (ПВВГ), що знаходяться у власності Сторони 1, - Оператором ГТС;

- для дублюючих ВОГ (ПВВГ), що знаходяться не у власності Сторони 1, - технічними умовами, що видаються Оператором ГТС.

Введення в експлуатацію власником нового або реконструйованого дублюючого ВОГ (ПВВГ) проводиться не раніше ніж за 10 робочих днів з дати повідомлення іншої Сторони та/або інших суб`єктів, безпосередньо підключених до ГТС, про проведення перевірки готовності вводу дублюючого ВОГ (ПВВГ) до експлуатації з оформленням двостороннього акта. Повідомлення повинне містити дату, час та місце проведення перевірки готовності вводу дублюючого ВОГ (ПВВГ). Введення в експлуатацію дублюючого ВОГ (ПВВГ) проводиться у присутності інженерно-технічного персоналу власника дублюючого ВОГ (ПВВГ) у дату, вказану в повідомленні.

Якщо на дату, вказану у повідомленні, представник іншої Сторони та/або інших суб`єктів, безпосередньо підключених до ГТС, не з`явився для введення дублюючого ВОГ (ПВВГ) в експлуатацію, то власник дублюючого ВОГ (ПВВГ) має право скласти акт введення в експлуатацію дублюючого ВОГ (ПВВГ) в односторонньому порядку з позначкою в акті, що представник іншої Сторони та/або інших суб`єктів, безпосередньо підключених до ГТС, для участі у введенні дублюючого ВОГ (ПВВГ) в експлуатацію не з`явився. Копію такого акту власник дублюючого ВОГ (ПВВГ) надсилає Регулятору ринку природного газу.

У разі відповідності дублюючого ВОГ (ПВВГ) вимогам технічних регламентів та норм, правил і стандартів, що підтверджується уповноваженими на це організаціями, інша Сторона та/або інші суб`єкти, безпосередньо підключені до ГТС, не мають права відмовити власнику дублюючого ВОГ (ПВВГ) у підписанні акта введення ВОГ (ПВВГ) у експлуатацію.

Власник дублюючого ВОГ (ПВВГ) забезпечує його належний технічний стан, своєчасне внесення інформації про ФХП газу в обчислювачі/коректори, безперебійне та надійне функціонування і здійснює невідкладні заходи щодо відновлення працездатності ВОГ (ПВВГ) з наступним інформуванням іншої Сторони каналами диспетчерського зв`язку. Капітальний, поточний ремонт, технічне обслуговування ВОГ (ПВВГ), що потребує втручання у роботу вимірювальних систем, здійснюється його власником за письмовим повідомленням іншої Сторони без попереднього погодження з ним технічних рішень шляхом складання двостороннього протоколу (акта) про проведення таких робіт.

7.6. Невизначеність вимірювань.

Межі допустимої похибки вимірювального обладнання на комерційних ВОГ повинні відповідати чинним нормативно-правовим актам та Додатку 5 даної Технічної угоди.

7.7. Порядок дій Сторін у разі тимчасової непрацездатності комерційного ВОГ.

7.7.1. Комерційний ВОГ може бути тимчасово непрацездатним у період проведення повірки (перевірки), капітального (поточного) ремонту, технічного обслуговування або несправності газовимірювального обладнання, ліквідації аварійних ситуацій тощо.

7.7.2. У разі виявлення аварійних/нештатних ситуацій або несправності газовимірювального обладнання комерційного ВОГ, його власник:

1) негайно повідомляє іншу Сторону (за допомогою телефону, факсу або інших засобів зв`язку, в т.ч., але не виключно, визначених у п. п. 18.3-18.5 даної Технічної угоди);

2) як тільки можливо, але не більше ніж за 24 години після виявлення аварійної/нештатної ситуації або несправності газовимірювального обладнання комерційного ВОГ, починає пошук, виправлення причин несправностей та відмов і їх усунення;

3) при виявленні причин несправностей та відмов негайно (за допомогою телефону та/або факсом) повідомляє іншу Сторону про час, необхідний для усунення аварійних/нештатних ситуацій або несправності газовимірювального обладнання.

7.7.3. За період тимчасової непрацездатності комерційного ВОГ кількість поданого газу визначається за показами дублюючих ВОГ або дублюючих обчислювачів/коректорів, а за їх відсутності - відповідно до п. п. 4-6 гл. 4 р. ІІІ Кодексу ГТС та Додатку 7 до цієї Технічної угоди.

7.7.4. Визначення обсягів газу за період тимчасової непрацездатності комерційних ВОГ проводяться з обов`язковим використанням програмних комплексів, що пройшли перевірку відповідності вимогам чинних стандартів в уповноважених державних органах.

7.7.5. Про факт проведення будь-яких робіт на комерційному ВОГ, що призвели до тимчасової непрацездатності ВОГ, складається відповідний акт (протокол). Про планування та факт проведення таких робіт обов`язково має бути повідомлена інша Сторона. Представники іншої сторони мають право бути присутніми при проведенні таких робіт, якщо ця Сторона визнає це необхідним. В такому випадку представники іншої Сторони мають право підписати акт (протокол) та викласти у ньому (або додати до нього) свої зауваження (заперечення).

7.7.6. За період тимчасової непрацездатності комерційного ВОГ Сторонами складається акт коригування обсягів газу. В такому акті має бути чітко зазначена причина коригування та період його здійснення. Акт має містити безпосередньо сам перерахунок (розрахунок) обсягів газу.

7.7.7. Процедура розрахунку обсягів газу, можливих причин перерахунку під час нештатних та аварійних ситуацій з зазначенням формул та методів перерахунку викладена у Додатку 7 до Технічної угоди.

7.8. Порядок експлуатації основних (комерційних), дублюючих, контрольних ВОГ та дублюючих вимірювальних комплексів іншої Сторони.

7.8.1. Експлуатація основних (комерційних), дублюючих, контрольних систем (ВОГ) та дублюючих вимірювальних комплексів іншої Сторони повинна бути забезпечена відповідно до експлуатаційних документів виробників, діючих нормативних документів України та положень цієї Технічної угоди.

7.8.2. Точки виходу з ГТС, через які передається газ з максимальною витратою за стандартних умов, що перевищує 30000 м3/год, мають бути обладнані власником ВОГ дублюючими ВОГ, що встановлені послідовно з основними комерційними ВОГ.

7.8.3. Для точок виходу з ГТС, через які передається газ з максимальною витратою за стандартних умов, що перевищує 10000 м3/год, рекомендовано встановлення власником ВОГ дублюючих ВОГ.

7.8.4. Для підвищення надійності вимірювань об`єму газу комерційними ВОГ та для забезпечення контролю правильності їх роботи інша Сторона має право встановити дублюючі (контрольні) системи вимірювань (ВОГ) та/або дублюючі вимірювальні комплекси. Введені раніше дублюючі вимірювальні комплекси продовжують працювати в попередньому порядку.

7.8.5. Дублююча або контрольна система вимірювань (ВОГ) та/або дублюючий вимірювальний комплекс не повинні впливати на роботу основного (комерційного) ВОГ (системи вимірювань).

7.8.6. Сторони здійснюють контроль показів основної та дублюючої систем на відповідність вимогам Таблиці 3 Додатку 5.

7.8.7. У разі перевищення величини допустимої розбіжності основного та дублюючого ВОГ або дублюючого вимірювального комплексу, що визначені у Таблиці 3 Додатку 5, проводиться їх позачергова перевірка.

За час існування розбіжностей між показами основного (комерційного) та дублюючого ВОГ, якщо різниця становить менше ніж 3%, обсяг газу визначається шляхом обрахунку середнього арифметичного між показами основного (комерційного) та дублюючого ВОГ.

У разі, якщо різниця між показами основного (комерційного) та дублюючого ВОГ становить більше, ніж 3%, обсяг газу за час існування розбіжностей визначається в порядку, встановленому Кодексом ГТС.

7.8.8. Дублююча система вимірювань (ВОГ).

Дублюючий ВОГ є незалежним від комерційного ВОГ.

Приймання в експлуатацію дублюючої системи вимірювань або ВОГ здійснюється у порядку, встановленому у п. 7.5. цієї Технічної угоди.

Сторони мають рівні права на отримання вихідної інформації та доступ до дублюючих ВОГ. Надання звітів з дублюючого вимірювального комплексу (ВОГ) відбувається за запитом зацікавленої Сторони.

Сторона, на балансі якої перебувають комерційні та/або дублюючі системи вимірювань (ВОГ), забезпечує їх належний технічний стан, своєчасне калібрування, повірку та внесення в обчислювач/коректор ФХП газу.

Дублююча система вимірювань, дублюючий ВОГ та дублюючий вимірювальний комплекс іншої Сторони використовуються для моніторингу коректності роботи та метрологічних характеристик основного (комерційного) ВОГ та здійснення комерційного обліку газу у разі тимчасової непрацездатності основного (комерційного) ВОГ.

Моніторинг збігу показів комерційної системи вимірювань (ВОГ) та дублюючої системи вимірювань (ВОГ) проводить як власник основного (комерційного) ВОГ, так і інша Сторона.

Основна та дублююча система вимірювань (ВОГ) повинні відповідати вимогам Додатку 5 щодо невизначеності вимірювань.

Дублююча система вимірювань або дублюючий ВОГ повинні відповідати вимогам чинних нормативних документів, що повинно бути підтверджено уповноваженими державними органами.

7.8.9. Контрольна система вимірювань (ВОГ).

Сторона має право на встановлення контрольних систем вимірювань на об`єкті власника ВОГ або контрольного ВОГ до/на межі розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності з газопроводами власника ВОГ.

Контрольні системи вимірювань (ВОГ) використовуються для контролю працездатності комерційного ВОГ.

Порядок введення в експлуатацію та подальшої експлуатації контрольної системи погоджується окремим протоколом. Сторона 1 не має права відмовити Стороні 2 в видачі/погодженні технічних умов/проекту на встановлення контрольної системи вимірювань (ВОГ), а також відмовитися від введення контрольної системи вимірювань (ВОГ) в експлуатацію.

Результати вимірювань контрольних систем вимірювань (ВОГ) використовуються при виході з ладу комерційних ВОГ, а також в інших випадках, коли результати вимірювання комерційного ВОГ є такими, які можна піддати сумніву.

При одночасній наявності дублюючих ВОГ та контрольних систем вимірювання (ВОГ), пріоритет мають покази дублюючого ВОГ.

8. Порядок перевірки комерційних ВОГ.

8.1. Для підтримки необхідної точності вимірювання елементи комерційних вимірювальних систем ВОГ повинні підлягати періодичній перевірці та калібруванню.

8.2. Перевірки комерційних ВОГ здійснюються у порядку, передбаченому чинним законодавством України з питань метрології, Кодексом ГТС та Додатком 6 Технічної угоди.

8.3. Сторони мають право на проведення як планової, так і позачергової технічної перевірки ВОГ.

8.4. Планова технічна перевірка ВОГ здійснюється згідно графіку, погодженого Сторонами, в обсязі, в порядку та з періодичністю, що наведені у Додатку 6 цієї Технічної угоди.

Сторони зобов`язані затвердити річний графік проведення планових технічних перевірок ВОГ не пізніше п`ятнадцятого січня того року, в якому здійснюватимуться згідно графіку перевірки.

8.5. Сторони мають право на проведення позачергових технічних перевірок та/або контрольних оглядів ВОГ.

8.6. Контрольний огляд ВОГ передбачає перевірку відсутності несанкціонованого втручання в роботу комерційного ВОГ, у тому числі наявність та цілісність захисних пломб та пломбувального матеріалу.

8.7. Періодичність перевірок та контролю засобів визначення ФХП газу наведена в Таблиці 2 Додатку 6. Сторони мають право на проведення контрольного визначення ФХП газу.

8.8. Порядок повідомлення про проведення перевірки та порядок допуску до комерційних ВОГ визначено в розділі 9 даної Технічної угоди.

8.9. Після проведення перевірок та/або контрольних оглядів, а також будь-яких робіт на комерційному ВОГ, в обов`язковому порядку складається акт (протокол), в якому повинно бути вказано результати перевірки чи контрольного огляду, час та види робіт, що були проведені, перелік та номерні реквізити знятих та/або встановлених охоронних пломб, місця їх зняття/встановлення. У разі наявності зауважень та/або заперечень Сторони мають право викласти їх в акті (протоколі) або додати на окремому аркуші.

9. Порядок допуску до комерційних ВОГ представників іншої Сторони.

9.1. Сторони погодили, що термін «Перевірка», що використовується у даному розділі Технічної угоди, означає проведення планової чи позапланової технічної перевірки комерційного ВОГ, контрольний огляд комерційного ВОГ, контрольне визначення ФХП газу, перевірки стану пломб та/або пломбувального матеріалу.

9.2. У разі необхідності Перевірки Сторона письмово доводить це до відома Сторони, що є власником комерційного ВОГ.

9.3. Сторона, що проводить Перевірку, повинна повідомити іншу Сторону про перелік фахівців, які уповноважені на здійснення Перевірки. Перелік фахівців є чинним протягом року з дня видачі та може бути уточненим Стороною, яка проводить перевірку, шляхом повідомлення іншої Сторони.

Працівники Сторони, що включені до переліку, допускаються до Перевірки за пред`явлення посвідчення працівника цієї Сторони.

9.4. Планова технічна перевірка проводиться у присутності інженерно-технічного персоналу власника ВОГ не пізніше ніж у 3-денний строк з дня надходження письмового повідомлення.

9.5. Позачергова технічна перевірка проводиться у присутності інженерно-технічного персоналу власника ВОГ не пізніше ніж у 5-денний строк з дня надходження письмового повідомлення.

9.6. У разі необхідності позачергового контрольного огляду комерційного ВОГ та/або позачергового контрольного визначення ФХП газу та/або перевірки стану пломб та пломбувального матеріалу власник ВОГ повинен забезпечити негайний безперешкодний доступ до комерційного ВОГ працівникам іншої Сторони у робочий день, робочий час та в присутності уповноваженого представника або працівника власника ВОГ.

10. Порядок пломбування комерційних, дублюючих, контрольних ВОГ та обладнання газорозподільної станції (ГРС).

10.1. Комерційний ВОГ та його складові мають бути опломбовані пломбами власника ВОГ та можуть бути опломбовані пломбами іншої Сторони.

10.2. Інша Сторона після введення в експлуатацію комерційного ВОГ, закінчення технічної перевірки, контрольного огляду, повірки, калібрування має право додатково опломбувати комерційний ВОГ, його складові, трубопроводи та обладнання ГРС, що знаходиться після ВОГ.

10.3. Пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться у місцях, передбачених паспортами заводів-виробників ЗВТ, та в інших місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ та/або несанкціонований відбір/виток/скидання (в тому числі аварійне) газу. Перелік місць пломбування комерційного ВОГ та обладнання ГРС не є вичерпним та може бути розширений за пропозицією однієї із Сторін.

Місця та порядок встановлення пломб Власника ВОГ та пломб іншої Сторони обумовлюється для кожного ВОГ єдиною погодженою Сторонами схемою пломбування.

10.4. Порушення встановлених пломб в односторонньому порядку не дозволяється, крім аварійних випадків, безпосередньо пов`язаних з безпекою транспортування газу. Про порушення (в тому числі його причини) встановлених пломб іншої Сторони власник ВОГ має негайно повідомити іншу Сторону.

10.5. За результатами пломбування складається акт про пломбування. В такому акті зазначається:

- час та вид робіт, що були проведені;

- які охоронні пломби (номери/реквізити) та звідки були зняті;

- які охоронні пломби (номери/реквізити) та куди були встановлені.

Акт про пломбування має бути підписаний уповноваженими особами Сторін, які проводили пломбування та були присутніми при проведенні робіт. Результати пломбування відображаються у відповідних журналах пломбування (у разі їх наявності), які зберігаються на ГРС.

10.6. Відповідальність за збереження і цілісність пломб, пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка, тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал, несе власник комерційного ВОГ або Сторона, відповідальна за обслуговування комерційного ВОГ.

11. Порядок визначення та компенсації фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат газу

11.1. Якщо комерційні ВОГ у точці виходу з ГТС розташовані до (після) межі балансової належності, обсяг переданого газу зменшується (збільшується) на розрахункову величину виробничо-технологічних витрат на ділянці між цим комерційним ВОГ і межею розмежування балансової належності Сторін.

11.2. Якщо після комерційного ВОГ здійснюється відбір газу на газоспоживаюче обладнання (котли опалення тощо), то обсяг газу, спожитого цим обладнанням, визначається за показами окремого ВОГ, яким повинно бути оснащене газоспоживаюче обладнання відповідно до чинного законодавства.

11.3. Обсяги інших виробничо-технологічних витрат газу, які не визначаються за показами лічильника газу та виникають після комерційного ВОГ, у тому числі на газопроводах, газорегулюючому обладнанні, запобіжних пристроях, скидних клапанах, продувних свічках тощо, а також обсяги витоків газу визначаються розрахунковим методом за методикою, визначеною у п. 7.2.1. цієї Технічної угоди.

11.4. Визначення обсягів виробничо-технологічних витрат проводиться щодобово та враховується як при поданні власником ВОГ щодобової інформації про обсяги переданого газу на Інформаційну платформу Оператора ГТС, так і у місячному акті приймання-передачі природного газу.

12. Документальне оформлення приймання-передачі газу

12.1. Документальне оформлення приймання-передачі газу з ГТС Сторони 1 до газорозподільної системи Сторони 2 здійснюється відповідно до Кодексу ГТС із врахуванням особливостей, встановлених цією Технічною угодою.

12.2. Приймання-передача газу за звітний місяць між Стороною 1 та Стороною 2 відбувається на підставі результатів вимірювань вимірювальних комплексів комерційних ВОГ на фізичних точках виходу з ГТС і оформлюється актом приймання-передачі, що підписується представниками Сторін не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним.

До місячного акту приймання-передачі газу включаються об`єми, розраховані згідно з Порядком проведення перерахунків обсягів газу під час виникнення нештатних та аварійних ситуацій (Додаток 7 до цієї Технічної угоди).

12.3. В акті приймання-передачі природного газу об`єм газу вказується у м3 за стандартних умов з розрядністю відображення два знаки після цілої частини.

12.4. Контрактна година для всіх типів приладів обліку газу встановлюється за UTC о 5:00 (за Київським часом 7:00) для зимового періоду та о 4:00 за (за Київським часом 7:00) для літнього періоду.

12.5. Акти приймання-передачі природного газу складаються Стороною 1 українською мовою згідно форми, наведеної у Додатку 8, та направляються Стороні 2. Акти складаються та підписуються повноважними представниками Сторін у двох примірниках - по одному примірнику кожній Стороні.

12.6. Підставою для складання місячних актів приймання-передачі газу є погодинна інформація в електронному вигляді у повному обсязі з автоматичних обчислювачів/коректорів для кожної точки виходу. У разі допущення помилки в одному з місячних актів вона підлягає виправленню, що оформлюється Сторонами окремим протоколом.

12.7. У разі виникнення суперечки між Сторонами у визначенні кількості переданого газу (в тому числі на підставі наявних розбіжностей у даних комерційних ВОГ, дублюючих ВОГ, дублюючих та/або контрольних вимірювальних систем тощо), складається попередній акт приймання-передачі природного газу.

12.8. Сторона, яка не погоджується з визначенням добової чи місячної кількості газу, який переданий з газотранспортної до газорозподільної системи, заявляє про це іншій Стороні протягом 10 днів з моменту складання акта приймання-передачі природного газу або попереднього акта приймання-передачі природного газу.

12.9. Після узгодження питань, що викликали суперечку, складається кінцевий місячний акт приймання-передачі, у якому обов`язково вказуються причини, що призвели до необхідності корегування об`ємів газу.

12.10. Розбіжності у частині обсягу переданого (прийнятого) газу врегульовуються шляхом переговорів з урахуванням чинного законодавства України та цієї Технічної угоди, а в разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До винесення остаточного судового рішення об`єм переданого (прийнятого) газу встановлюється відповідно до показань комерційних приладів обліку газу.

12.11. Разом з місячним актом приймання-передачі природного газу власник комерційного ВОГ повинен надати іншій Стороні місячний паспорт-сертифікат ФХП газу, в якому вказуються всі ФХП, що підлягають контролю згідно р. 6 цієї Технічної угоди, у тому числі середньозважене значення вищої теплоти згоряння за місяць (у кВт*год/м3 з розрядністю відображення два знаки після цілої частини).

12.12. При використанні автоматичних потокових приладів в місячному паспорті-сертифікаті вказуються середньодобові (для теплоти згоряння - середньозважені) значення ФХП за кожну добу звітного місяця.

12.13. При проведенні визначення ФХП вимірювальними хіміко-аналітичними лабораторіями в місячному паспорті-сертифікаті вказуються всі результати вимірювань за звітний місяць. Форму місячного паспорту-сертифікату наведено в Додатку 9.

13. Порядок узгодження графіків та порядок проведення ремонтних робіт і робіт з модернізації, які мають вплив на умови роботи суміжних систем

13.1. Планування робіт на об`єктах ГТС, що можуть призвести до обмеження транспортування газу на точки виходу з ГТС, здійснюється відповідно до положень гл. 1 р. VII Кодексу ГТС.

13.2. Уточнення (конкретизація) Стороною 1 обсягу та термінів проведення робіт на об`єктах ГТС, що можуть призвести до обмеження транспортування газу на точки виходу з ГТС до мереж Сторони 2, повинно відбуватися не пізніше, ніж за 21 календарний день перед їх початком.

14. Порядок дій на випадок виникнення перебоїв у роботі суміжних систем

14.1. Дії Сторін у випадку виникнення перебоїв у роботі суміжних систем регулюються положеннями гл. 1 р. XVII Кодексу ГТС.

15. Порядок повідомлення про аварії та порядок взаємодії сторін в разі їх виникнення

15.1. Сторона, у якої виникла аварійна ситуація, яка впливає або може вплинути на приймання та/або передачу газу з газотранспортної до газорозподільної системи, може призвести до непередбачуваних втрат газу, некоректного обліку, змін ФХП тощо, зобов`язана негайно повідомити іншу Сторону по каналах диспетчерського зв`язку:

- про виникнення аварії, надзвичайної ситуації або кризової ситуації, яка може викликати зміну потоків газу, впливати на роботу технологічного обладнання;

- про очікуваний час ліквідації наслідків аварійної ситуації.

16. Відповідальність Сторін

16.1. Сторони у випадку невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань по цій Технічній угоді несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України.

16.2. Сторона 1 несе відповідальність за наслідки передачі газу, що не відповідає встановленим вимогам щодо якості та ФХП.

17. Порядок вирішення спорів

17.1. Сторони дійшли згоди, що всі спори (розбіжності), які можуть виникнути при виконанні умов цієї Технічної угоди, повинні вирішуватись шляхом переговорів.

17.2. У разі неможливості досягнення згоди шляхом переговорів спірні питання передаються на розгляд Регулятора ринку природного газу або до суду для вирішення в установленому порядку.

17.3. Сторона, яка не згодна з визначенням добової чи місячної кількості поданого газу, повинна заявити про це іншій стороні протягом п`яти днів з моменту складання акта приймання-передачі природного газу або попереднього акта приймання-передачі природного газу (р. 12 цієї Технічної угоди), та вправі вимагати проведення перевірки та/або експертної повірки засобів вимірювальної техніки та/або калібрування лічильників газу під робочим тиском на середовищі «природний газ» на сертифікованих метрологічних стендах в одному з європейських випробувальних центрів: PIGSAR (Федеративна Республіка Німеччина), EUROLOOP (Королівство Нідерландів), FORCE Technology (Королівство Данія). Місце проведення експертної повірки та калібрування засобів вимірювальної техніки та/або лічильників газу визначається Стороною, яка ініціює зазначені процедури.

17.4. У разі неможливості досягнення згоди шляхом переговорів, у тому числі на підставі результатів проведеної експертної повірки, спірні питання передаються на розгляд до суду. До врегулювання розбіжностей та набрання рішенням судузаконної сили обсяг переданого (прийнятого) газу встановлюється у відповідності до результатів вимірювань комерційного ВОГ.

18. Порядок взаємодії та контактні дані диспетчерських служб Сторін

18.1. Сторони обмінюються інформацією, що стосується приймання-передачі газу з газотранспортної в газорозподільну систему відповідно до порядку і в строки, що передбачені Кодексом ГТС та цією Угодою.

18.2. Будь-яке повідомлення, вимога, звіт або інша інформація, що має бути надана за цією Угодою, має бути наданою шляхом рекомендованого поштового повідомлення в письмовому вигляді, телефоном або за допомогою інших погоджених Сторонами засобів зв`язку.

18.3. Уповноваженими представниками Сторони 1 та Сторони 2, що призначені забезпечувати виконання положень цієї Угоди, є:

Сторона 1 ОСОБА_1 , Заступник головного інженера, номер телефону НОМЕР_1 .

Сторона 2 ОСОБА_2 , Директор Департаменту метрології та телеметрії, номер телефону НОМЕР_2 , Електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1.

18.4. Контактна інформація диспетчерського центру Сторони 1:

Адреса АДРЕСА_1 ; Номер телефону НОМЕР_3 ; Електронна пошта ; Номер факсу НОМЕР_4

18.5. Контактна інформація диспетчерського центру Сторони 2:

Адреса 01103, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, 4-б; Номер телефону НОМЕР_5 ; Електронна пошта ; Номер факсу НОМЕР_6 .

18.6. Сторони зобов`язані письмово інформувати одна одну про будь-які зміни у інформації,визначеній у п.п. 18.3 - 18.5 цієї Технічної угоди, протягом 5 робочих днів. У випадку неповідомлення про зміни інформації, вся інформація, що надається відповідно до цієї Угоди, вважається наданою, якщо вона повідомляється, використовуючи останню відому Стороні контактну інформацію.

19. Інші умови

19.1. Ця Технічна угода складена у двох примірниках по одному для кожної із Сторін, які мають однакову юридичну силу.

19.2. Зміни та доповнення до цієї Технічної угоди вносяться за взаємним узгодженням Сторін та в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Усі додатки та додаткові угоди до цієї Технічної угоди є її невід`ємними частинами.

19.3. Сторони зобов`язуються повідомити одна одній про зміни свого найменування, місцезнаходження, номерів телефонів, факсів, а також про всі інші зміни, які можуть вплинути на реалізацію цієї Технічної угоди та виконання зобов`язань за нею, протягом п`яти робочих днів з дня виникнення відповідних змін.

19.4. Дія цієї Технічної угоди може бути припинена за згодою Сторін або у випадках, передбачених чинним законодавством України.

19.5. У випадках, не передбачених цією Технічною угодою, Сторони керуються чинним законодавством України.

19.6. Припинення (обмеження) транспортування газу здійснюється у встановленому законодавством порядку.

Припинення (обмеження) передачі газу з газотранспортної системи Сторони 1 до газорозподільної системи Сторони 2 не допускається, крім випадків неможливості здійснення транспортування газу, викликаних аваріями на газопроводах, елементах газотранспортної чи газорозподільної систем Сторін.

20. Строк дії Технічної угоди

20.1. Ця Технічна угода набуває чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до 31.12.2027.

20.2. Ця Технічна угода вважається продовженою на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку її дії жодною із Сторін не буде заявлено про припинення дії Технічної угоди або перегляд її умов.

21. Реквізити Сторін.

В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто із Товариства на користь АТ «Київгаз» 1 051,00 грн судового збору.

Господарський суд першої інстанції надав оцінку запропонованим сторонами редакціям Технічної угоди щодо відповідності положенням чинного законодавства та справедливого балансу інтересів сторін.

Щодо врегулювання розбіжностей за додатками до Технічної угоди суд зазначив, що між сторонами відсутній спір щодо змісту додатків №1-7 до неї, та прийняв додатки №1-7 в редакції позивача.

Додаток №8 (акт приймання-передачі природного газу) суд прийняв в редакції позивача як такий, що містить всі обов`язкові реквізити для здійснення прийому-передачі газу (обсяг газу, момент передачі, дані уповноважених представників) та складається безпосередньо уповноваженими представниками під час приймання-передачі; в той же час запропонований відповідачем акт приймання-передачі формується автоматично з інформаційної платформи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2022, Товариство звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити АТ «Київгаз» у задоволенні позовних вимог.

Скаржник вважає, що правильно встановивши обставини справи, суд повністю проігнорував та не оцінив обставини та доводи, на підставі яких Оператор наполягав на відмові у задоволенні позову.

Позиції учасників справи.

АТ «Київгаз» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому наводить власні доводи на спростування доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу Товариства залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 - без змін як законне та обґрунтоване, таке, що не суперечить жодним положенням Кодексу ГТС та в однаковій мірі забезпечує права як позивача, так і відповідача. На думку позивача, суд правильно встановив усі обставини справи та надав їм відповідну правову оцінку, дотримувався норм процесуального та матеріального права.

АТ «Київгаз» надало додаткові пояснення у справі, у яких наголошує на тому, що спір у справі стосується виключно врегулювання розбіжностей між сторонами щодо тексту Технічної угоди. Позивач вважає, що суд не мав повноважень на викладення умов Технічної угоди в редакції іншій, ніж одна з редакцій, запропонованих сторонами.

На думку АТ «Київгаз», оскільки суд правильно встановив усі обставини справи та надав їм відповідну правову оцінку, а доводи відповідача були спростовані, то наявні обґрунтовані підстави для відмови в задоволенні апеляційної скарги.

Товариство надало письмові пояснення щодо питань, поставлених апеляційним господарським судом у судовому засіданні 23.11.2022, зокрема, щодо передачі діагностичної інформації від ВОГ безпосередньо до АТ «Київгаз», щодо балансової належності комерційних ВОГ, встановлених у пунктах приймання-передачі газу між Оператором ГТС та АТ «Київгаз».

Товариство надало проект технічної угоди ТОВ «Оператор ГТС України», який просило долучити до матеріалів справи.

АТ «Київгаз» надало додаткові пояснення, у яких вважає оскаржуване рішення щодо редакції Додатку №8 законним, обґрунтованим та таким, що не суперечить жодним положенням Кодексу ГТС та в однаковій мірі забезпечує права як позивача, так і відповідача. Позивач зазначає, що з резолютивної частини оскаржуваного рішення вбачається, що суд виклав в ній лише текст самої Технічної угоди без додатків. Фактично суд не ухвалив рішення щодо позовних вимог в частині визнання укладеними додатків до Технічної угоди в запропонованій сторонами редакції. Проте в мотивувальній частині суд вказав, що приймає Додатки №1-8 в редакції позивача. У зв`язку з цим позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 244 ГПК України звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо визнання Додатків №1-8 укладеними в редакції позивача. Проте Господарський суд міста Києва передав справу №910/9557/20 до Північного апеляційного господарського суду, не розглянувши при цьому заяву позивача про ухвалення додаткового рішення. На момент розгляду апеляційним судом справи №910/9557/20 позовні вимоги щодо редакції Додатків №1-8 судом першої інстанції хоча і розглядалися, проте відповідне рішення щодо цих вимог не ухвалювалось. За таких обставин позивач вважає, що суд апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи №910/9557/20, окрім іншого, має змінити оскаржуване рішення, доповнивши його резолютивну частину Додатками №1-8.

Товариство надало письмові пояснення, у яких систематизує власну позицію щодо окремих пунктів технічної угоди в редакції АТ «Київгаз», з якими не погоджується.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2022 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Попікова О.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2022 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/9557/20 та невідкладно надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 до надходження матеріалів справи №910/9557/20.

13.06.2022 матеріали справи №910/9557/20 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 апеляційну скаргу Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 у справі №910/9557/20 залишено без руху.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2022 поновлено Товариству пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 у справі № 910/9557/20. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 у справі №910/9557/20 до закінчення його перегляду у суді апеляційної інстанції. Розгляд справи призначено на 01.08.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2022 заяву представника АТ «Київгаз» адвоката Гвоздецького А.М. про участь у судовому засіданні, призначеному на 01.08.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

У судових засіданнях 01.08.2022, 05.09.2022 та 19.09.2022 на підставі ст. 216 ГПК України колегією суддів оголошувалась перерва до 05.09.2022, до 19.09.2022, до 10.10.2022 відповдіно.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.09.2022 заяву представника АТ «Київгаз» адвоката Гвоздецького А.М. про участь у судовому засіданні, призначеному на 10.10.2022, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Судове засідання 10.10.2022 не відбулось у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України ракетними ударами по місту Києву.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.10.2022 призначено судове засідання на 26.10.2022.

У судовому засіданні 26.10.2022 колегією суддів оголошено перерву до 09.11.2022 на підставі ст. 216 ГПК України.

Судове засідання 09.11.2022 не відбулось у зв`язку з перебуванням головуючого судді Євсікова О.О. та судді Корсака В.А. на навчанні у Національній школі суддів України з 07.11.2022 по 11.11.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2022 призначено судове засідання на 23.11.2022.

У судовому засіданні 23.11.2022 колегією суддів оголошено перерву до 07.12.2022 на підставі ст. 216 ГПК України.

Судове засідання 07.12.2022 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Попікової О.В. на лікарняному.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022 призначено судове засідання на 21.12.2022.

У судовому засіданні 21.12.2022 колегією суддів оголошено перерву до 30.01.2023 на підставі ст. 216 ГПК України.

Судове засідання 30.01.2023 не відбулось у зв`язку з обранням судді Попікової О.В. XIX позачерговим З`їздом суддів України членом ВРП.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Автоматизований розподіл справи відбувся після визначення зборами суддів постійного складу колегії.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.02.2023 прийнято апеляційну скаргу Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 у справі №910/9557/20 до провадження у визначеному складі суду. Розгляд апеляційної скарги призначено на 15.03.2023. Доручено представнику АТ «Київгаз» адвокату Гвоздецькому А.М. забезпечити проведення судового засідання у справі №910/9557/20 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.03.2023 задоволено клопотання представника відповідача Пилипчук В. про відкладення розгляду апеляційної скарги Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 у справі №910/9557/20. Відкладено судове засідання на 10.04.2023. Доручено представнику АТ «Київгаз» адвокату Гвоздецькому А.М. забезпечити проведення судового засідання у справі №910/9557/20 в режимі відеоконференції.

У судових засіданнях 10.04.2023, 01.05.2023, 17.05.2023, та 31.05.2023 колегією суддів на підставі ст. 216 ГПК України оголошувалась перерва до 01.05.2023, до 17.05.2023, до 31.05.2023 та до 10.07.2023 відповідно.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 відкладено судове засідання на 07.08.2023. Доручено представнику АТ «Київгаз» адвокату Гвоздецькому А.М. забезпечити проведення судового засідання у справі №910/9557/20 в режимі відеоконференції 07.08.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 на задоволення клопотання представника позивача адвоката Гвоздецького А.М. відкладено судове засідання до 06.09.2023. Доручено представнику АТ «Київгаз» адвокату Гвоздецькому А.М. забезпечити проведення судового засідання у справі №910/9557/20 в режимі відеоконференції 06.09.2023.

У судовому засіданні 06.09.2023 суд протокольно оголосив перерву у розгляді справи до 13.09.2023, про що повідомив АТ «Київгаз» відповідною ухвалою.

У судовому засіданні 13.09.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний тест постанови підписаний 03.10.2023 після виходу з відпустки суддів Євсікова О.О. та Корсака В.А.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

15.05.2020 АТ «Київгаз» як оператор газорозподільної системи направило на адресу Товариства лист №1360/09-2 з підписаними зі сторонни АТ «Київгаз» двома примірниками проєкту Технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу (Технічна угода) та пропозицією укласти цю угоду.

09.06.2020 АТ «Київгаз» отримало від Товариства лист за вх. №2196, яким Товариство повідомило про наявність у нього заперечень щодо запропонованої АТ «Київгаз» редакції Технічної угоди та запропонувало позивачу підписати угоду в редакції доданого Протоколу розбіжностей.

30.06.2020 АТ «Київгаз», не погодившись з текстом Технічної угоди в редакції, передбаченій Протоколом розбіжностей, направило на адресу Товариства лист з підписаним та скріпленим печаткою АТ «Київгаз» Протоколом узгодження розбіжностей та пропозицією його підписати.

АТ «Київгаз» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про визнання Технічної угоди укладеною в запропонованій ним редакції у зв`язку з наявністю неврегульованих розбіжностей між сторонами щодо погодження умов Технічної угоди.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Відповідно до п. 4 Глави 1 Розділу І Кодексу газорозподільних систем оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

Згідно з п. 9 Глави 2 Розділу ІІІ Кодексу газотранспортної системи особливості обліку природного газу в точках входу та точках виходу між оператором газотранспортної системи та операторами суміжних систем або іншими суб`єктами, безпосередньо підключеними до газотранспортної системи, регулюються Кодексом та технічною угодою, що укладається між вказаними суб`єктами (далі - технічна угода), яка не може суперечити вимогам Кодексу.

Отже, укладення технічної угоди між АТ «Київгаз» та Товариством є обов`язковим в силу прямої вказівки нормативного акта.

Згідно зі ст. 181 ГК України (в редакції станом на дату подання позову) господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов`язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов`язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 187 ГК України (в редакції станом на дату подання позову) спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов`язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Оскільки Товариство не прийняло пропозицію АТ «Київгаз» про укладення Технічної угоди на запропонованих останнім умовах, а АТ «Київгаз» не прийняло пропозицію Товариства про укладення Технічної угоди в редакції підписаного ним протоколу розбіжностей, цей спір підлягає розгляду господарським судом.

Щодо врегулювання розбіжностей за п. п. 1.2, 2.1, 2.4.

Товариство вважає, що Технічна угода має регулюватися положеннями виключно Кодексу газотранспортної системи (далі - Кодекс ГТС), а АТ «Київгаз» наполягає на тому, що відносини між сторонами мають регулюватися як Кодексом ГТС, так і Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), оскільки на нього (відповідача) як на Оператора газотранспортної системи України не розповсюджується дія Кодексу ГРМ.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи АТ «Київгаз» є нормативно обґрунтованими, оскільки дія Кодексу ГРМ хоч і не розповсюджується на газотранспортну систему, проте визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема, умови забезпечення:

1) надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості;

2) комерційного, у т.ч. приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу;

5) механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу. (п. 2 гл. 1 р. І Кодексу ГРМ)

Оскільки Оператор ГТС є суміжним суб`єктом ринку природного газу по відношенню до Оператора ГРМ, то у взаємовідносинах обидві сторони мають керуватися в тому числі й Кодексом ГРМ.

Таким чином, п. п. 1.2, 2.1, 2.4 мають бути прийняті у запропонованій АТ «Київгаз» редакції, оскільки така редакція узгоджується з положеннями Кодексу ГРМ та не суперечить положенням Кодексу ГТС, про що правомірно зазначив місцевий господарський суд.

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 1.3.

АТ «Київгаз» наполягає на тому, що запропонована Товариством редакція містить невичерпний перелік нормативних актів, якими керуються сторони при виконанні даної Технічної угоди.

Оскільки нормативно-правові акти, які регулюють правила обліку природного газу, можуть бути скасовані або прийняті нові, необхідність у визначенні конкретного вичерпного переліку таких нормативно-правових актів відсутня.

Отже, редакція п. 1.3 Товариства жодним чином не порушує прав АТ «Київгаз», а навпаки спрямована на уникнення необхідності постійного внесення змін до цього пункту:

« 1.3. Основними нормативно-правовими документами, які визначають предмет даної технічної угоди, порядок приймання-передачі природного газу і взаємовідносини між Сторонами є Кодекс газотранспортних систем та інші чинні нормативно-правові акти, що регулюють правила обліку природного газу.

Облік газу, що передається з ГТС Сторони 1 в газорозподільну систему Сторони 2 у фізичних точках входу/виходу, перелік яких наведено у Додатку 1 до цієї Технічної угоди, який є його невід`ємною частиною, здійснюється комерційними ВОГ, для результатів вимірювання яких відомі відповідні характеристики похибок або невизначеність вимірювання.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 2.3.

АТ «Київгаз» обґрунтовує власну редакцію п. 2.3 Технічної угоди тим, що п. 2 Глави 3 Розділу IV Кодексу ГТС встановлено, що інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у т.ч. для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Оператор ГРМ (АТ «Київгаз») зобов`язаний виконувати нормативно встановлений перелік обов`язків щодо обміну інформацією за допомогою Платформи (абз. 4 п. 6 гл. 3 р. І Кодексу ГРМ, п. 3 гл. 3 р. ІХ Кодексу ГРМ, п. 2 гл. 4 р. ІХ Кодексу ГРМ, п. 5 гл. 4 р. IV Кодексу ГТС, п. 1 гл. 1, п. 4 - 7 гл. 2, п. 2 гл. 3, п. п. 1 та 2 гл. 4, п. 6 гл. 7 р. ХІІ Кодексу ГТС тощо).

Пунктом 4 гл. 1 р. ХІІ Кодексу ГТС встановлено, що відповідальність за своєчасність, повноту і достовірність інформації, що надається відповідно до цього розділу, несе той суб`єкт, на якого покладається обов`язок щодо надання інформації оператору газотранспортної системи відповідно до цього розділу.

На оператора ГРМ, за результатами обміну інформацією на Платформі, покладене також виконання інших дій (абз. 5 п. 1 гл. 5 р. IV Кодексу ГТС, абз. 4 п. 1 гл. 5 р. IV Кодексу ГТС, абз. 6 п. 2 гл. 5 р. IV та абз. 3 п. 5 гл. 5 р. IV Кодексу ГТС, абз. 5 п. 5 гл. 5 р. IV Кодексу ГТС, абз. 6 п. 5 гл. 5 р. IV Кодексу ГТС тощо).

Суд обґрунтовано погодився з доводами АТ «Київгаз» про те, що обмеження, припинення доступу до інформаційної платформи оператора ГТС, встановлене в договірному порядку, зможе убезпечити його від самовільної зміни Товариством такого порядку та, як наслідок, загрози неможливості виконання АТ «Київгаз» своїх функціональних обов`язків на Платформі.

Разом з тим, таке обмеження припинення доступу до інформаційної платформи жодним чином не порушує права Товариства.

До затвердження підлягає п. 2.3 у запропонованій позивачем редакції:

« 2.3. Відповідно до вимог розділу І Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб`єктами ринку природного газу використовується інформаційна платформа оператора ГТС.

Припинення доступу Сторони 2 до інформаційної платформи оператора ГТС та/або обмеження функціональних можливостей Сторони 2, як оператора газорозподільних систем, на інформаційній платформі оператора ГТС не допускається.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 3.2.

Розбіжності між сторонами щодо цього пункту полягають у періоді надання діагностичної інформації з ультразвукового лічильника. Так, АТ «Київгаз» наполягає на щомісячному наданні інформації, а Товариство - на щоквартальному.

Оскільки чинним нормативно-правовими актами не врегульовано питання періодичності надання інформації власником ВОГ, суд дійшов правомірного висновку, що якомога частіший обмін такою інформацією не буде обмежувати прав сторін та сприятиме досягненню мети безпечного та надійного транспортування газу до споживачів.

А отже, суд вважає, що п. 3.2 має бути прийнятий в редакції запропонованій АТ «Київгаз»:

« 3.2. За запитом, Власник ВОГ зобов`язаний надати іншій стороні діагностичну інформацію з ультразвукового лічильника, в т.ч. архів втручань та аварійних повідомлень. Власник ВОГ щомісяця надає звіт з обчислювача про аварійні повідомлення та інші події в роботі ультразвукового лічильника, отриманий за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 3.3.

Товариство у запропонованій ним редакції п. 3.3 посилається на власні корпоративні стандарти, що є нормативно необґрунтованим.

АТ «Київгаз», у свою чергу, посилається на п. п. 2 та 3 гл. 6 р. ІІІ Кодексу ГТС, відповідно до яких сторона, яка приймає газ у точці виходу, має право на безперервне отримання інформації в електронному вигляді відповідно до розробленого проекту системи передачі даних (обладнання, лінії зв`язку), погодженого з власником комерційного вузла обліку. На підставі погодженого проекту сторона, яка приймає газ, забезпечує придбання, установлення та налагодження системи передачі даних. Інформація надається з персональної електронної обчислювальної машини підрозділу оператора газотранспортної системи, до якої надходить інформація з обчислювачів та коректорів.

За таких підстав, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду, що п. 3.3 має бути прийнятий в редакції, запропонованій АТ «Київгаз»:

« 3.3. Сторони мають право на безперервне отримання інформації з первинної бази даних обчислювачів та коректорів ВОГ з використанням систем передачі даних, погоджених з Власником ВОГ. На вимогу Сторони 2 Сторона 1 зобов`язана погодити проект та надати можливість встановити на ВОГ або ЗВТ власні системи передачі даних.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 3.4.

Позивач наполягає на тому, що п. 3.4 має містити положення щодо заборони зміни порядку передачі інформації в односторонньому порядку.

Проте попередній абзац цього пункту, щодо якого розбіжності у сторін відсутні, вже передбачає неможливість внесення змін до угоди щодо порядку передачі інформації в односторонньому порядку, а лише внаслідок укладення додаткової угоди. Таким чином, необхідність в дублюванні вже узгоджених раніше положень щодо неможливості зміни положень Технічної угоди в односторонньому порядку відсутня.

За таких підстав п. 3.4 затверджується у запропонованій Товариством редакції:

« 3.4. Станом на момент укладення даної Технічної угоди передача інформації в електронному вигляді здійснюється в порядку, визначеному «Технічними вимогами щодо організації надання/отримання даних ТОВ «Оператор ГТС» про обсяг та фізико-хімічні показники газу у точках входу та точках виходу до/з газотранспортної системи», що затверджена Стороною 1.

Будь-які зміни до запровадженого на момент укладення даної Технічної угоди порядку передачі інформації в електронному вигляді можуть бути обов`язковими для виконання Сторонами лише після укладення додаткової угоди або додатку до даної Технічної угоди.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. п. 3.5, 3.6.

Пунктом 2 Глави 3 Розділу IV Кодексу ГТС передбачено, що інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у т.ч. для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку з цим місцевий господарський суд вважав, що безпосередній доступ АТ «Київгаз» до діагностичної інформації узгоджується з положеннями п. 2 Глави 3 Розділу IV Кодексу ГТС в частині доступу до інформаційної платформи всім суб`єктам ринку природного газу, а тому п. п. 3.5, 3.6 прийняв в редакції АТ «Київгаз»:

« 3.5. Сторони погодили, що оскільки даною Технічною угодою регулюються в т.ч. й відносини щодо обліку газу за допомогою ВОГ на основі ультразвукового лічильника, технічною можливістю якого є накопичення та збереження діагностичної інформації про втручання в роботу лічильника, аварійні ситуації, калібрування та інші дані, які прямо впливають на результати вимірювання, то належним доступом до даних ВОГ вважається не лише безпосередній доступ до коректора/обчислювача/ інших ЗВТ, але й доступ до діагностичної інформації.

Безпосереднім доступом в розумінні цієї Угоди є такий доступ, при якому інформація (дані) передається безпосередньо з ВОГ до отримувача, а не через проміжні ланки, на яких інформація (дані) додатково зберігається та/або обробляється (або може бути оброблена).»

« 3.6. Сторона, яка є власником комерційного ВОГ, зобов`язана без перешкод і зволікань надавати іншій Стороні достовірну погодинну інформацію в електронному вигляді у повному обсязі з автоматичних обчислювачів/коректорів, для кожної точки виходу з ГТС, а також діагностичну інформацію з встановлених ЗВТ.»

Апеляційний господарський суд вважає, що ці пункти підлягають виключенню з тексту Технічної угоди, оскільки зміст цих пунктів вже визначений положеннями Кодексу ГТС. Крім того позивачем не доведено, що існує реальна технічна та організаційна можливість для відповідача виконувати такі положення договору в редакції позивача.

Щодо врегулювання розбіжностей за п. п. 6.1, 6.1.1- 6.1.6.

Господарський суд першої інстанції погодився з доводами АТ «Київгаз» щодо необхідності визначення в Технічній угоді нормативних (стандартних) значень фізико-хімічних показників (далі - ФХП) газу, яким повинен відповідати газ, що передається. Такі ФХП газу чітко визначені п. 13 гл. 1 Розділу ІІІ Кодексу ГТС та є ідентичними показникам, які передбачені п. п. 6.1.1, 6.1.2, 6.1.3, 6.1.4, 6.1.5, 6.1.6 Технічної угоди в редакції АТ «Київгаз».

Місцевий господарський суд зазначив, що редакція Товариства з пропозицією вказати компонентний склад газу із посиланням на «мольні відсотки», не зазначаючи допустимі значення компонентів у мольних відсотках, є некоректною та нормативно необґрунтованою.

Природний газ, що подається з ГТС Товариства до газорозподільної системи АТ «Київгаз», повинен відповідати вимогам п. 13 гл. 1 Розділу ІІІ Кодексу ГТС.

Позивач (Оператор ГРМ) згідно з п. 7 гл. 3, Розділу I Кодексу ГРМ відповідає за якість природного газу з моменту його надходження в ГРМ до моменту його передачі в пунктах призначення.

Жодним актом чи договором не визначена додаткова компенсації за недотримання параметрів якості природного газу за параметрами, які визначені п. 13 гл. 1 р. ІІІ Кодексу ГТС, а саме вміст метану, азоту та вуглецю.

Доводи Товариства про те, що договором транспортування природного газу встановлюється додаткова плата щодо недотримання параметрів якості газу місцевий господарський суд вважав необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутні докази погодження такої додаткової плати умовами договору транспортування.

У зв`язку з відсутністю відповідного нормативного регулювання господарський суд першої інстанції дійшов висновку, що запропонована АТ «Київгаз» формула визначення додаткової компенсації за недотримання вмісту метану забезпечить права АТ «Київгаз» на отримання від Товариства газу належної якості.

За таких підстав місцевий господарський суд дійшов висновку, що редакція п. п. 6.1, 6.1.1, 6.1.2, 6.1.3, 6.1.4, 6.1.5, 6.1.6 має узгоджуватись з положеннями п. 13 гл. 1 Розділу ІІІ Кодексу ГТС, а тому прийняв редакцію АТ «Київгаз» як нормативно обґрунтовану.

Але апеляційний господарський суд дійшов висновку, що абзац перший п. 6.1 «Загальна частина» та пп. пп. 6.1.1-6.1.6 п. 6.1 мають бути виключені з тексту Технічної угоди, оскільки згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Технічна угода, яка є предметом спору, не є ані стандартом, ані нормативний актом, які можуть збути змінені без будь-якого волевиявлення сторін угоди в будь-який час.

Таким чином з Технічної угоди мають бути виключені абзац перший п. 6.1 «Загальна частина» «ФХП та властивості газу в точках виходу повинні відповідати вимогам, встановленим у п. п. 6.1.1- 6.1.6 даної Технічної угоди.» та пп. пп. 6.1.1-6.1.6 п. 6.1, якими визначається: компонентний склад газу (у мольних відсотках), що подається в газотранспортну систему (6.1.1), вміст сірки і сірчистих сполук (в мг/м3) (п. 6.1.2), теплота згоряння (п. 6.1.3), температура точки роси за вологою, °С (п. 6.1.4), температура точки роси за вуглеводнями (п. 6.1.5.), вміст механічних домішок (п. 6.1.6)».

Щодо врегулювання розбіжностей за пунктами 6.4.8, 6.4.9.

Товариство у відзиві на позовну заяву зазначило, що АТ «Київгаз» виклало п. 6.4.8 в редакції п. 6.4.9 Товариства, а п. 6.4.9 - в редакції п. 6.4.10 Товариства. Тобто заперечення щодо змісту пунктів у сторін відсутні.

Суд дійшов висновку, що певна нумерація пунктів Технічної угоди за умови відсутності спору щодо їх змісту не може порушити права сторін Технічної угоди.

Однак, з метою уніфікації тексту Технічної угоди та задля уникнення протиріч між сторонами, суд вважав за потрібне керуватись нумерацією, запропонованою АТ «Київгаз» та прийняв п. п. 6.4.8, 6.4.9 в редакції позивача:

« 6.4.8. Термін дії результатів вимірювань.

Значення ФХП, визначені дискретно (з заданою періодичністю), вважаються дійсними від моменту їх визначення до моменту часу, поки нове визначення не зроблено.

У випадку, коли результат окремого вимірювання не чинний (з ознакою аварії), повинен бути використаний попередній чинний результат вимірювання до отримання наступного чинного результату вимірювань.

У разі використання потокових ЗВТ визначається середнє арифметичне із чинних значень ФХП газу, визначених у кожному розглянутому періоді.

6.4.9. Втручання у обладнання контролю ФХП.

Про всі заходи втручання в роботу потокових ЗВТ визначення ФХП (технічне обслуговування, заміна калібрувальної суміші, тощо) власник комерційного ВОГ повинен повідомити іншу Сторону за 2 робочих дні до початку втручання. Сторона має право направити представників для участі в заходах втручання в роботу потокових ЗВТ та роботах. За результатами робіт/втручань повинен бути складений звіт. Про випадки несанкціонованого втручання в роботу потокових ЗВТ визначення ФХП власник ВОГ повинен повідомляти негайно після виявлення таких випадків.

У разі, якщо інша Сторона не направила представників для участі в роботах, власник ВОГ може провести роботи самостійно зі складанням акту (протоколу) в односторонньому порядку. Акт (протокол) після завершення робіт надсилається іншій Стороні електронною поштою та у паперовому вигляді.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 7.1.

Товариство вважає, що Технічна угода має регулюватися положеннями виключно Кодексу ГТС, оскільки на нього як на Оператора ГТС України не розповсюджується дія Кодексу ГРМ; АТ «Київгаз» наполягає на тому, що відносини між сторонами мають регулюватися як Кодексом ГТС, так і Кодексом ГРС.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про нормативну обґрунтованість доводів АТ «Київгаз», оскільки дія Кодексу ГРМ хоч і не розповсюджується на газотранспортну систему, проте визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення:

1) надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості;

2) комерційного, у т.ч. приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу;

5) механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу. (п. 2 гл. 1 р. І Кодексу ГРМ)

Оскільки Оператор ГТС є суміжним суб`єктом ринку природного газу по відношенню до Оператора ГРМ, то у взаємовідносинах обидві сторони мають керуватися в т.ч. Кодексом ГРМ, а тому є нормативно обґрунтованим та приймається судом п. 7.1 в редакції АТ «Київгаз»:

« 7.1. Загальна частина.

Вимоги до складових частин ВОГ, правил експлуатації приладів обліку, порядку вимірювання його обсягів та визначення якості визначаються законодавством України з питань метрології, технічними регламентами та нормами, правилами і стандартами.

Особливості обліку газу у точках виходу з ГТС регулюється положеннями Кодексу ГТС, Кодексу ГРМ та цією Технічною угодою.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 7.2.1.

АТ «Київгаз», обґрунтовуючи розміщення ВОГ лише у точці виходу з газотранспортної системи, посилається на те, що після ВОГ на ГРС в газопроводі знаходиться природний газ, який вже обліковується як переданий АТ «Київгаз».

Товариство вважає, що ВОГ має розташовуватись у точці входу/виходу з газотранспортної системи, оскільки точка приєднання має співпадати з межею балансової належності між операторами суміжних систем або іншими суб`єктами, безпосередньо підключеними до газотранспортної системи. А газопроводи від межі балансової належності до будинків операторів ГРС не є власністю Товариства.

Колегія суддів вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про те, що ВОГ має бути розміщений у точці виходу з газотранспортної системи, оскільки лише в цій точці газ вважається переданим АТ «Київгаз», а за втрати газу до точки виходу відповідальність несе Товариство.

Для розрахунку виробничо-технологічних втрат природного газу необхідно застосовувати Методику визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, яка затверджена Наказом Міністерства палива та енергетики України від 30.05.2003 №264, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 09.07.2003 за №570/7891.

Згідно з п. 4 гл. 1, р. IX Кодексу ГРМ комерційний вузол обліку встановлюється (організовується) в точці вимірювання, яка має збігатися з межею балансової належності (точкою комерційного обліку) між суміжними суб`єктами ринку природного газу.

Розрахунки втрат і витрат природного газу розраховуються відповідно до Методик визначення питомих виробничо-технологічних втрат/витрат природного газу.

Порядок розрахунку втрат і витрат природного газу оформлюється окремим додатком до договору розподілу природного газу (технічної угоди про умови приймання-передачі газу ГРМ чи договору транспортування природного газу).

За таких обставин суд обґрунтовано прийняв п. 7.2.1 в редакції АТ «Київгаз»:

« 7.2.1. Комерційний ВОГ у точці виходу з ГТС має бути розташований у точці приєднання, яка має співпадати з межею балансової належності між Сторонами. У випадку, якщо комерційний ВОГ у точці виходу з ГТС не розташований у точці приєднання, або точка приєднання не співпадає з межею балансової належності між Сторонами, власник комерційного ВОГ за домовленістю з оператором ГТС передає йому на обслуговування на підставі договору відповідну інфраструктуру від комерційного ВОГ до межі балансової належності, який передбачає покриття відповідних витрат оператора ГТС.

Сторони домовились вважати ділянку газопроводу від ВОГ до межі балансової належності між Сторонами, включаючи газопроводи, прокладені до будинків операторів газорозподільних станцій, розподільчим газопроводами, на які розповсюджується дія Методики визначення питомих виробничо-технологічних втрат природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, що затверджена Наказом палива та енергетики 30.05.2003 №264 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 09.07.2003 за №570/7891.»

Щодо врегулювання розбіжностей за пунктом 7.4.5.

Запропонована Товариством редакція п. 7.4.5 фактично відповідає першому абзацу п. 7.4.6 в редакції АТ «Київгаз» з урахуванням необхідності дотримання положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», а тому необхідність в дублюванні однакових положень Технічної угоди відсутня.

За таких підстав, запропонована АТ «Київгаз» редакція п. 7.4.5 сприятиме справедливому балансу інтересів сторін, оскільки цим пунктом передбачено спільне узгодження сторонами порядку експлуатації вимірювальних систем ВОГ.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач у відзиві на позовну заяву заперечень щодо змісту п. 7.4.5 в редакції АТ «Київгаз» не висловив, у суду були відсутні підстави для відмови у прийнятті редакції позивача:

« 7.4.5. При введенні в експлуатацію комерційних ВОГ Сторони узгоджують та передбачають в акті введення в комерційну експлуатацію ВОГ порядок експлуатації основної, дублюючої та контрольної вимірювальної системи ВОГ.».

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 7.4.6.

Редакції п. 7.4.6 АТ «Київгаз» та Товариства відрізняються посиланням АТ «Київгаз» на необхідність дотримання положень Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

У випадку якщо сторони не погодили порядок експлуатації вимірювальних систем, доречним є використання системи, яка відповідає вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», а тому в цій частині суд приймає редакцію п. 7.4.6 АТ «Київгаз».

Крім цього, АТ «Київгаз» вирішило врегулювати питання щодо проведення процедури повірки лічильників та передбачило необхідність присутності представників обох сторін під час проведення повірки як в Україні, так і на території іноземних держав.

Така редакція п. 7.4.6 також сприятиме справедливому балансу інтересів сторін, оскільки нею передбачено можливість проведення повірки лише за участі представників позивача та відповідача:

« 7.4.6. Якщо Сторони не погодили порядок експлуатації вимірювальних систем (ВОГ), комерційною системою вважається основна або дублююча система (ВОГ), що має найменшу невизначеність відповідно до документів щодо оцінки відповідності ВОГ, за умови дотримання при цьому вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», Кодексу ГТС, а також за умови, що всі вимірювальні канали основної та дублюючої систем перебувають у справному робочому стані.

Перед введенням в експлуатацію та під час експлуатації лічильники повинні пройти повірку (калібрування) за таких умов:

- робочий надлишковий тиск менше 0,4 МПа:

Власник ВОГ забезпечує проведення повірки лічильників газу уповноваженими організаціями на повітрі при атмосферному тиску згідно вимог чинних методик повірки на лічильники газу.

Інша сторона має право на проведення додаткової перевірки метрологічних характеристик лічильника газу під робочим тиском на середовищі - природний газ. Власник ВОГ надає лічильник газу іншій Стороні для проведення додаткової перевірки.

- робочий надлишковий тиск 0,4-1,2 МПа:

Власник ВОГ забезпечує проведення повірки лічильників газу уповноваженими організаціями на повітрі при атмосферному тиску на середовищі повітря та додаткову перевірку лічильника газу під тиском до 6 бар на середовищі - природний газ;

- робочий надлишковий тиск більше 1,2 МПа:

Власник ВОГ забезпечує проведення повірки лічильників газу уповноваженими організаціями під атмосферним тиском на середовищі - повітря згідно вимог чинних методик повірки на лічильники газу та додаткове калібрування під робочим тиском на середовищі природний газ на сертифікованих метрологічних стендах.

Представники обох Сторін повинні бути присутні під час проведення повірки УЗЛ в Україні та калібруванні лічильників в європейських випробувальних центрах. Власник ВОГ повинен своєчасно повідомити іншу Сторону про дату, час та місце проведення повірки та калібрування лічильників з метою необхідності оформлення документів на відрядження.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 7.4.7.

Оскільки між сторонами відсутній спір щодо змісту п. 7.4.7, суд дійшов висновку про необхідність керуватися нумерацією, запропонованою АТ «Київгаз», з метою уніфікації єдиної редакції Технічної угоди:

« 7.4.7. Перед введенням в комерційну експлуатацію відповідність ВОГ вимогам чинних нормативно-правових актів, стандартів повинна бути підтверджена відповідними організаціями, уповноваженими державними органами з урахуванням вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 7.4.8.

Оскільки редакція п. 7.4.8 АТ «Київгаз» (зі збереженням нумерації позивача) містить ширший перелік технічної документації, яка зможе підтвердити коректну роботу елементів ВОГ, та передбачає необхідність надання саме оригіналів такої документації, затвердженню підлягає саме ця редакція:

« 7.4.8. При введенні в експлуатацію комерційного ВОГ (основної та/або дублюючої вимірювальної систем) власник ВОГ надає іншій Стороні копії та, для перевірки, оригінали такого комплекту технічної документації:

- Паспорти на всі ЗВТ та діафрагму (для методу змінного перепаду тиску) у складі вимірювальної системи;

- Свідоцтва про повірку вимірювальних комплексів та інших ЗВТ (або декларацію про відповідність з копією документу, що підтверджує відповідність метрологічних характеристик);

- Сертифікати з додатками та Декларацію відповідності ВОГ, що підтверджує проведення процедури оцінки відповідності вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих ЗВТ за модулями, що дозволяє введення в обіг;

- Звіт інспектування монтажу ВОГ;

- Проектну документацію на ВОГ;

- Акти або протоколи вимірювань геометричних розмірів камер усереднення і вимірювальних трубопроводів (для методу змінного перепаду тиску);

- Протокол розрахунку витратоміру змінного перепаду тиску зі стандартним звужувальним пристроєм (для методу змінного перепаду тиску);

- Паспорт витратомірного пристрою (для методу змінного перепаду тиску);

- Звіт конфігураційних параметрів обчислювача/коректора;

- Звіт конфігураційних параметрів УЗЛ та звіт втручань в його роботу на момент введення в експлуатацію.

Документи про калібрування лічильників в європейських випробувальних центрах (із офіційним перекладом українською мовою).»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. п. 7.4.9, 7.4.10.

Оскільки між сторонами відсутній спір щодо змісту п. п. 7.4.9, 7.4.10, суд дійшов висновку про необхідність керуватися нумерацією, запропонованою позивачем, задля уніфікації єдиної редакції Технічної угоди:

« 7.4.9. Всі документи повинні бути належним чином оформлені та підписані. Документи, оригінали яких викладені іноземною мовою, мають бути надані з офіційним засвідченим перекладом українською мовою. При прийнятті в експлуатацію ВОГ Власник ВОГ надає іншій Стороні для ідентифікації та ознайомлення оригінали документів, зазначених у п. 7.4.8.

7.4.10. Для введення ВОГ в експлуатацію Власник ВОГ не менш, як за 10 робочих днів направляє листа іншій Стороні, в якому вказує дату, час проведення робіт з введення ВОГ в експлуатацію (основної та/або дублюючої вимірювальної системи) та місце розташування ВОГ.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 7.8.4.

Доводи Товариства про те, що введені раніше вимірювальні комплекси АТ «Київгаз» не можуть мати статус дублюючих, є необґрунтованими, а тому не беруться судом до уваги.

Оскільки запропонована АТ «Київгаз» редакція п. 7.8.4 передбачає більш широкий спектр можливостей для встановлення та використання дублюючих систем вимірювання, що підвищить надійність вимірювання та попередить можливі зловживання сторін Технічної угоди, і крім цього, ця редакція сприятиме дотриманню справедливого балансу інтересів сторін, оскільки кожна зі сторін матиме можливість встановити дублюючі системи вимірювання та перевірити показники ВОГ, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про її затвердження.

« 7.8.4. Для підвищення надійності вимірювань об`єму газу комерційними ВОГ та для забезпечення контролю правильності їх роботи інша Сторона має право встановити дублюючі (контрольні) системи вимірювань (ВОГ) та/або дублюючі вимірювальні комплекси. Введені раніше дублюючі вимірювальні комплекси продовжують працювати в попередньому порядку.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 7.8.7.

Редакція п. 7.8.7. АТ «Київгаз» визначає порядок розрахунку об`єму газу за час існування розбіжностей між даними основного (комерційного) та дублюючого ВОГ або дублюючого вимірювального комплексу.

Товариство, у свою чергу, вказує на те, що різниця між показниками двох ВОГ буде завжди.

Суд вважає, що редакція АТ «Київгаз» спрямована на врегулювання розбіжностей між такими показниками та передбачає обрахунок показників ВОГ лише тоді, коли така різниця буде суттєвою (понад 3%).

Встановлення різниці між показами основного (комерційного) та дублюючого ВОГ на рівні 3% відповідає принципу розумності та сприятиме добросовісній поведінці кожної зі сторін, а тому п. 7.8.7 підлягає затвердженню у цій редакції:

« 7.8.7. У разі перевищення величини допустимої розбіжності основного та дублюючого ВОГ або дублюючого вимірювального комплексу, що визначені у Таблиці 3 Додатку 5, проводиться їх позачергова перевірка.

За час існування розбіжностей між показами основного (комерційного) та дублюючого ВОГ, якщо різниця становить менше ніж 3 %, обсяг газу визначається шляхом обрахунку середнього арифметичного між показами основного (комерційного) та дублюючого ВОГ.

У разі, якщо різниця між показами основного (комерційного) та дублюючого ВОГ становить більше, ніж 3 %, обсяг газу за час існування розбіжностей визначається в порядку, встановленому Кодексом ГТС.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 7.8.9.

Редакція АТ «Київгаз» надає сторонам можливість використовувати контрольні системи вимірювання (ВОГ) за їх прямим призначенням - контролювати основний (комерційний) ВОГ та запобігти неконструктивним діям/заходам з боку іншої сторони у разі виявлення розбіжностей у результатах вимірювання.

Редакція Товариства передбачає, що «результати вимірювань контрольних систем вимірювань (ВОГ) можуть використовуватись при виході з ладу комерційних ВОГ тільки за погодженням Сторін», що не сприяє врегулюванню відносин між сторонами.

Позивач вважає, що таке погодження має бути досягнуте саме при укладанні цієї Технічної угоди задля уникнення спорів у майбутньому.

Оскільки п. 7.8.9 в редакції АТ «Київгаз» чітко визначає конкретні випадки використання результатів вимірювань контрольних систем вимірювань (ВОГ) без будь-яких подальших узгоджень, він підлягає затвердженню в такому вигляді:

« 7.8.9. Контрольна система вимірювань (ВОГ).

Сторона має право на встановлення контрольних систем вимірювань на об`єкті власника ВОГ або контрольного ВОГ до/на межі розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності з газопроводами власника ВОГ.

Контрольні системи вимірювань (ВОГ) використовуються для контролю працездатності комерційного ВОГ.

Порядок введення в експлуатацію та подальшої експлуатації контрольної системи погоджується окремим протоколом. Сторона 1 не має права відмовити Стороні 2 в видачі/погодженні технічних умов/проекту на встановлення контрольної системи вимірювань (ВОГ), а також відмовитися від введення контрольної системи вимірювань (ВОГ) в експлуатацію.

Результати вимірювань контрольних систем вимірювань (ВОГ) використовуються при виході з ладу комерційних ВОГ, а також в інших випадках, коли результати вимірювання комерційного ВОГ є такими, які можна піддати сумніву.

При одночасній наявності дублюючих ВОГ та контрольних систем вимірювання (ВОГ), пріоритет мають покази дублюючого ВОГ.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. п. 9.1, 9.2-9.6.

Оскільки в редакції Товариства п. 9.1 відсутній взагалі, обґрунтовані перешкоди для прийняття його в редакції АТ «Київгаз» відсутні. Вказаний пункт вводить поняття «перевірка», визначення якого спрощує порядок проведення перевірок та сприяє скороченню тексту самої Технічної угоди:

Оскільки суд приймає п. 9.1 в редакції АТ «Київгаз», наступні п. п. 9.2-9.6 (щодо яких у сторін розбіжності відсутні) викладаються зі збереженням нумерації АТ «Київгаз» задля уніфікації єдиної редакції Технічної угоди.

« 9.1. Сторони погодили, що термін «Перевірка», що використовується у даному розділі Технічної угоди, означає проведення планової чи позапланової технічної перевірки комерційного ВОГ, контрольний огляд комерційного ВОГ, контрольне визначення ФХП газу, перевірки стану пломб та/або пломбувального матеріалу.»

9.2. У разі необхідності Перевірки Сторона письмово доводить це до відома Сторони, що є власником комерційного ВОГ.

9.3. Сторона, що проводить Перевірку, повинна повідомити іншу Сторону про перелік фахівців, які уповноважені на здійснення Перевірки. Перелік фахівців є чинним протягом року з дня видачі та може бути уточненим Стороною, яка проводить перевірку, шляхом повідомлення іншої Сторони.

Працівники Сторони, що включені до переліку, допускаються до Перевірки за пред`явлення посвідчення працівника цієї Сторони.

9.4. Планова технічна перевірка проводиться у присутності інженерно-технічного персоналу власника ВОГ не пізніше ніж у 3-денний строк з дня надходження письмового повідомлення.

9.5. Позачергова технічна перевірка проводиться у присутності інженерно-технічного персоналу власника ВОГ не пізніше ніж у 5-денний строк з дня надходження письмового повідомлення.

9.6. У разі необхідності позачергового контрольного огляду комерційного ВОГ та/або позачергового контрольного визначення ФХП газу та/або перевірки стану пломб та пломбувального матеріалу власник ВОГ повинен забезпечити негайний безперешкодний доступ до комерційного ВОГ працівникам іншої Сторони у робочий день, робочий час та в присутності уповноваженого представника або працівника власника ВОГ.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 10.3.

Оскільки п. 10.3 в редакції АТ «Київгаз» сприятиме дотриманню справедливого балансу інтересів сторін та спрямована на уникнення несанкціонованої втрати газу шляхом визначення того, що можливі місця відборів/витоків/скидів газу, у разі їх неопломбування, можуть бути джерелом безконтрольного необлікованого витрачання/втрати/скидання газу, а також з урахуванням підтвердження представником Товариства у судовому засіданні того, що відповідач приймає редакцію п. 10.3 АТ «Київгаз», така редакція підлягає затвердженню:

« 10.3. Пломбування комерційного ВОГ та його складових проводиться у місцях, передбачених паспортами заводів-виробників ЗВТ, та в інших місцях, де можливе несанкціоноване втручання в роботу складових комерційного ВОГ та/або несанкціонований відбір/виток/скидання (в т.ч. аварійне) газу. Перелік місць пломбування комерційного ВОГ та обладнання ГРС не є вичерпним та може бути розширений за пропозицією однієї із Сторін.

Місця та порядок встановлення пломб Власника ВОГ та пломб іншої Сторони обумовлюється для кожного ВОГ єдиною погодженою Сторонами схемою пломбування.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 10.4.

Суд констатує, що п. 10.4. в редакції Товариства є ідентичним другому абзацу п. 10.3 в редакції АТ «Київгаз», який вже прийнято судом.

Оскільки п. 10.4. в редакції АТ «Київгаз» відповідає п. 10.6 в редакції Товариства, з метою уніфікації єдиної редакції Технічної угоди суд вважає за необхідне зберегти нумерацію АТ «Київгаз» та викласти п. 10.4 в його редакції.

« 10.4. Порушення встановлених пломб в односторонньому порядку не дозволяється, крім аварійних випадків, безпосередньо пов`язаних з безпекою транспортування газу. Про порушення (в тому числі його причини) встановлених пломб іншої Сторони власник ВОГ має негайно повідомити іншу Сторону.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 10.5.

Пункт 10.5. в редакції Товариства є ідентичним положенням п. 10.3 в редакції АТ «Київгаз», який вже прийнято судом.

Оскільки сторони погодили проведення процедури пломбування, то обґрунтованою є необхідність документально підтвердження факту такого пломбування (шляхом складення акта).

Суд врахував, що у судовому засіданні представник відповідача повідомив, що Товариство приймає редакцію п. 10.5 АТ «Київгаз», а у відзиві на позовну заяву Товариство не висловило зауважень щодо змісту п. 10.5 та прийняв редакцію АТ «Київгаз» для затвердження:

« 10.5. За результатами пломбування складається акт про пломбування. В такому акті зазначається:

- час та вид робіт, що були проведені;

- які охоронні пломби (номери/реквізити) та звідки були зняті;

- які охоронні пломби (номери/реквізити) та куди були встановлені.

Акт про пломбування має бути підписаний уповноваженими особами Сторін, які проводили пломбування та були присутніми при проведенні робіт. Результати пломбування відображаються у відповідних журналах пломбування (у разі їх наявності), які зберігаються на ГРС.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 10.6.

Товариство у відзиві на позовну заяву заперечень щодо змісту п. 10.6. в редакції АТ «Київгаз» не висловило, а у судовому засіданні місцевого господарського підтвердило, що приймає редакцію АТ «Київгаз», а тому суд не вбачає підстав для відмови у прийнятті редакції АТ «Київгаз» (зі збереженням нумерації позивача):

« 10.6. Відповідальність за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка, тощо), та гвинтів на яких закріплено пломбувальний матеріал, несе власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за обслуговування комерційного ВОГ, згідно акту про пломбування чи іншого документа, який був оформлений при проведенні робіт.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 11.3.

Оскільки суд прийняв п. 7.2.1, яким визначено порядок розрахунку виробничо-технологічних витрат газу та відповідну методику, суд дійшов висновку про необхідність прийняти редакцію п. 11.3 з посиланням на методику, яка визначена п. 7.2.1 Технічної угоди.

« 11.3. Обсяги інших виробничо-технологічних витрат газу, які не визначаються за показами лічильника газу та виникають після комерційного ВОГ, у т.ч. на газопроводах, газорегулюючому обладнанні, запобіжних пристроях, скидних клапанах, продувних свічках тощо, а також обсяги витоків газу визначаються розрахунковим методом за методикою, визначеною у п. 7.2.1. цієї Технічної угоди.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 12.6.

Суд вважає, що погодження в Технічній угоді порядку виправлення можливих помилок в актах приймання-передачі забезпечить захист прав як АТ «Київгаз», так і Товариства.

Оскільки лише в точці виходу з газотранспортної системи газ вважається переданим АТ «Київгаз», суд вважає, що обґрунтованою є вказівка на таку точку, а тому приймає п. 12.6 в редакції АТ «Київгаз».

« 12.6. Підставою для складання місячних актів приймання-передачі газу є погодинна інформація в електронному вигляді у повному обсязі з автоматичних обчислювачів/коректорів для кожної точки виходу. У разі допущення помилки в одному з місячних актів вона підлягає виправленню, що оформлюється Сторонами окремим протоколом.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. п. 12.7, 12.8, 12.9.

В редакції Товариства вказані пункти відсутні; Товариство заперечує проти наявності цих пунктів в Технічній угоді взагалі.

Запропонована АТ «Київгаз» редакція п. п. 12.7, 12.8, 12.9 встановлює порядок узгодження об`ємів переданого газу в разі виникнення суперечки та передбачає активну взаємодію обох Сторін для досягнення взаємовигідного та прийнятного результату.

Господарський суд першої інстанції вважав, що визначений Технічною угодою порядок вирішення спорів щодо об`ємів переданого газу сприятиме дотриманню справедливого балансу інтересів сторін та запобігатиме виникненню суперечок між сторонами, а дія п. п. 12.7, 12.8, 12.9 в редакції АТ «Київгаз» забезпечить захист рівний захист прав сторін.

За таких підстав місцевий господарський суд затвердив п. п. 12.7, 12.8, 12.9 в такій редакції:

« 12.7. У разі виникнення суперечки між Сторонами у визначенні кількості переданого газу (в т.ч. на підставі наявних розбіжностей у даних комерційних ВОГ, дублюючих ВОГ, дублюючих та/або контрольних вимірювальних систем тощо), складається попередній акт приймання-передачі природного газу.

12.8. Сторона, яка не погоджується з визначенням добової чи місячної кількості газу, який переданий з газотранспортної до газорозподільної системи, заявляє про це іншій Стороні протягом 10 днів з моменту складання акта приймання-передачі природного газу або попереднього акта приймання-передачі природного газу.

12.9. Після узгодження питань, що викликали суперечку, складається кінцевий місячний акт приймання-передачі, у якому обов`язково вказуються причини, що призвели до необхідності корегування об`ємів газу.»

Колегія суддів з таким висновком господарського суду першої інстанції не погоджується та вважає, що вказані пункти мають бути виключені з тексту Технічної угоди, виходячи з такого.

Питання документального оформлення приймання-передачі природного газу регламентовано відповідно до п. п. 2, 3, 4 Глави 7 Розділу 3 Кодексу ГТС.

Так, згідно з пп. 4 п. 2 оформлення актів приймання-передачі природного газу між оператором газотранспортної системи та суміжним газовидобувним підприємством, оператором суміжної системи або прямим споживачем здійснюється відповідно до вимог цього розділу, технічної угоди та з урахуванням такого: приймання-передача природного газу між оператором газотранспортної системи та оператором газорозподільної системи відбувається в точках комерційного обліку газу на газорозподільних станціях і оформлюється актами приймання-передачі, що підписуються представниками цих сторін не пізніше 5-го числа місяця, наступного за звітним.

Розбіжності у частині обсягу прийнятого/переданого природного газу врегульовуються відповідно до умов цього Кодексу, технічної угоди, а у разі недосягнення згоди - в суді. До винесення остаточного судового рішення обсяг переданого (прийнятого) газу встановлюється відповідно до показань комерційного вузла обліку газу (п. п. 3, 4).

Відповідно до п. 2 Глави 5 Розділу 3 Кодексу ГТС якщо сторона, що приймає/передає природний газ, не погоджується з визначенням добового чи місячного обсягу та ФХП поданого газу, то вона повинна заявити про це іншій стороні, що приймає/передає природний газ, протягом п`яти днів з дати оформлення акта або іншого документа, що підтверджує значення обсягу та ФХП поданого (прийнятого) газу.

Таким чином, складання попередніх актів не передбачено ані положеннями Кодексу ГТС, ані положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Щодо врегулювання розбіжностей за п. п. 12.10-12.13.

Оскільки між сторонами відсутній спір щодо змісту п. п. 12.10-12.13, суд керується запропонованою АТ «Київгаз» нумерацією задля уніфікації єдиної редакції Технічної угоди:

« 12.10. Розбіжності у частині обсягу переданого (прийнятого) газу врегульовуються шляхом переговорів з урахуванням чинного законодавства України та цієї Технічної угоди, а в разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До винесення остаточного судового рішення об`єм переданого (прийнятого) газу встановлюється відповідно до показань комерційних приладів обліку газу.

12.11. Разом з місячним актом приймання-передачі природного газу власник комерційного ВОГ повинен надати іншій Стороні місячний паспорт-сертифікат ФХП газу, в якому вказуються всі ФХП, що підлягають контролю згідно р. 6 цієї Технічної угоди, у тому числі середньозважене значення вищої теплоти згоряння за місяць (у кВт*год/м3 з розрядністю відображення два знаки після цілої частини).

12.12. При використанні автоматичних потокових приладів в місячному паспорті-сертифікаті вказуються середньодобові (для теплоти згоряння - середньозважені) значення ФХП за кожну добу звітного місяця.

12.13. При проведенні визначення ФХП вимірювальними хіміко-аналітичними лабораторіями в місячному паспорті-сертифікаті вказуються всі результати вимірювань за звітний місяць. Форму місячного паспорту-сертифікату наведено в Додатку 9.»

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 17.3.

Господарський суд зауважив, що положення Технічної угоди, в т.ч. спрямовані на регулювання господарських відносин між сторонами, сторони вправі узгодити на власний розсуд. Під час врегулювання розбіжностей суд має надати оцінку тим чи іншим умовам угоди з точки зору порушення положень актів законодавства.

Суд зазначив, що не бере до уваги доводи Товариства щодо відсутності в кодексі ГТС поняття попередніх актів приймання-передачі та прийняв редакцію п. 17.3 АТ «Київгаз», яка передбачає конкретний порядок дій у випадку відсутності між сторонами згоди щодо кількості поданого газу:

« 17.3. Сторона, яка не згодна з визначенням добової чи місячної кількості поданого газу, повинна заявити про це іншій стороні протягом п`яти днів з моменту складання акта приймання-передачі природного газу або попереднього акта приймання-передачі природного газу (р. 12 цієї Технічної угоди), та вправі вимагати проведення перевірки та/або експертної повірки засобів вимірювальної техніки та/або калібрування лічильників газу під робочим тиском на середовищі «природний газ» на сертифікованих метрологічних стендах в одному з європейських випробувальних центрів: PIGSAR (Федеративна Республіка Німеччина), EUROLOOP (Королівство Нідерландів), FORCE Technology (Королівство Данія). Місце проведення експертної повірки та калібрування засобів вимірювальної техніки та/або лічильників газу визначається Стороною, яка ініціює зазначені процедури.»

Апеляційний господарський суд з таким висновком місцевого господарського суду не погоджується, оскільки згідно з п. 2 розділу 5 частини 3 Кодексу ГТС якщо сторона, що приймає/передає природний газ, не погоджується з визначенням добового чи місячного обсягу та ФХП поданого газу, то вона повинна заявити про це іншій стороні, що приймає/передає природний газ, протягом п`яти днів з дати оформлення акта або іншого документа, що підтверджує значення обсягу та ФХП поданого (прийнятого) газу.

До врегулювання розбіжностей та прийняття рішення суду обсяг переданого (прийнятого) газу встановлюється відповідно до результатів вимірювань комерційного ВОГ (ПВВГ) (п. 5 розділу 5 частини 3 Кодексу ГТС).

За таких підстав, а також враховуючи, що, як зазначено вище, складання попередніх актів не передбачено ані положеннями Кодексу ГТС, ані положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», колегія суддів вважає, що п. 17.3 підлягає виключенню з Технічної угоди.

Суд також враховує, що АТ «Київгаз» не надало жодного належного та допустимого доказу того, що випробувальні центри: PIGSAR (Федеративна Республіка Німеччина), EUROLOOP (Королівство Нідерландів), FORCE Technology (Королівство Данія) є сертифікованими в країнах Європейського Союзу та їх сертифікація ратифікована Україною.

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 18.3.

АТ «Київгаз» доповнило п. 18.3 власними реквізитами, у Товариства заперечення щодо змісту цього пункту відсутні, тому суд приймає п. 18.3 зі збереженням нумерації АТ «Київгаз» задля уніфікації єдиної редакції Технічної угоди.

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 19.6.

Господарський суд першої інстанції не взяв до уваги заперечення Товариства щодо запропонованої АТ «Київгаз» редакції п. 19.6 про те, що питання обмеження транспортування газу здійснюється у встановленому законом порядку, та зазначив що положення Технічної угоди, в т.ч. спрямовані на регулювання господарських відносин між сторонами, сторони вправі узгодити на власний розсуд.

Суд дійшов висновку, що запропонована АТ «Київгаз» редакція не порушує положень будь-яких законодавчих актів та прийняв п. 19.6 в редакції позивача:

« 19.6. Припинення (обмеження) транспортування газу здійснюється у встановленому законодавством порядку.

Припинення (обмеження) передачі газу з газотранспортної системи Сторони 1 до газорозподільної системи Сторони 2 не допускається, крім випадків неможливості здійснення транспортування газу, викликаних аваріями на газопроводах, елементах газотранспортної чи газорозподільної систем Сторін.»

Апеляційний господарський суд не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду та зазначає, що п. 1 Глави 1 Розділу 10 Кодексу ГТС визначено таке. Оператор ГТС має право припинити (обмежити) транспортування природного газу в точці входу до газотранспортної системи або точці виходу з газотранспортної системи у випадках: 1) визнання аварійним стану систем газопостачання; 2) невідповідності якості природного газу на точці входу.

Згідно з п. 2 Оператор ГТС зобов`язаний припинити (обмежити) транспортування природного газу в точці входу до газотранспортної системи або точці виходу з газотранспортної системи у випадках: 1) несанкціонованого відбору природного газу; 2) відсутності договірної потужності у точці входу/виходу; 3) направлення замовником послуг транспортування повідомлення/доручення про припинення (обмеження) транспортування природного газу до точки виходу, в якій споживач, що порушує умови договору на постачання, одержує природний газ; 4) недостатності фінансового забезпечення у замовника послуг транспортування, невиконання умов договору транспортування природного газу; 5) в інших випадках, передбачених законодавством.

Оператор газотранспортної системи/замовник послуг транспортування надає повідомлення/доручення про припинення (обмеження) транспортування природного газу виконавцю з використанням електронного цифрового підпису уповноваженої особи.

Відповідальність за наявність підстав для припинення (обмеження) транспортування/постачання природного газу несе ініціатор такого припинення (обмеження).

Отже, припинення, обмеження транспортування газу здійснюється у встановленому законодавством порядку та імперативно врегульоване у розділі 10 Кодексу ГТС.

За таких підстав колегія суддів вважає, що абзац другий п. 19.6 має бути виключений з Технічної угоди.

Щодо врегулювання розбіжностей за п. 20.1.

Враховуючи, що розповсюдження дії Технічної угоди на відносини, що існували до її укладення за відсутності відповідної згоди АТ «Київгаз» є неможливим, суд прийняв п. 20.1 в редакції АТ «Київгаз», оскільки строк дії Технічної угоди (до 31.12.2027) відповідає строку користування газовою мережею, що підтверджується наявним в матеріалах справи договором на користування:

« 20.1. Ця Технічна угода набуває чинності з моменту її підписання уповноваженими представниками Сторін та діє до 31.12.2027».

Щодо врегулювання розбіжностей за додатками до Технічної угоди.

Господарський суд першої інстанції зазначив, що між сторонами відсутній спір щодо змісту додатків №1-7 до Технічної угоди, а тому прийняв додатки №1-7 в редакції АТ «Київгаз».

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України встановлено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи відсутність спору щодо змісту додатків №1-7 до Технічної угоди, а також те, що проекти цих додатків суду в належному вигляді не подавались, колегія суддів вважає, що провадження у справі в цій частині має бути закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Щодо Додатку №8 (акт приймання-передачі природного газу) колегія суддів зазначає таке.

Господарський суд першої інстанції прийняв Додаток №8 в редакції АТ «Київгаз» як такий, що містить всі обов`язкові реквізити для здійснення прийому-передачі газу (обсяг газу, момент передачі, дані уповноважених представників) та складається безпосередньо уповноваженими представниками під час приймання-передачі. Щодо запропонованого Товариством акта приймання-передачі місцевий господарський суд зазначив, що він формується автоматично з інформаційної платформи.

Апеляційний господарський суд зазначає, що акт приймання - передачі формується з інформаційної платформи у вигляді, що надається в редакції Оператора.

Так, документальне оформлення приймання-передачі природного газу визначено положеннями глави 7 розділу 3 Кодексу ГТС. Інформація надається згідно з формами оператора ГТС та розміщується на його сайті.

Згідно з п. 9 глави 2 розділу 16 Кодексу ГТС відомості передаються у форматах, визначених оператором газотранспортної системи.

Акт приймання-передачі формується інформаційною платформою у вигляді, що надається в редакції Оператора. Вказаний акт відображає дані, які уповноважені особи АТ «Київгаз» за затвердженими НКРЕКП формами вносили на Інформаційну платформу Оператора, та в повній мірі відповідає як вимогам Кодексу ГТС, так і Кодексу ГРМ.

За визначенням п. 5 глави 1 розділу 1 Кодексу ГТС інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

За таких підстав колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні вимог позову АТ «Київгаз» в частині визнання укладеним Додатку №8 до Технічної угоди про умови приймання-передачі газу.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. ч. 1, 4 ст. 277 ГПК України).

Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку із залишенням позову без розгляду або закриттям провадження у справі у відповідній частині з підстав, передбачених ст. ст. 226 та 231 цього Кодексу (ч. 1 ст. 278 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення місцевого господарського суду у цій справі має бути змінено шляхом виключення з нього положень п. п. 3.5, 3.6, абзацу першого п. 6.1 «Загальна частина», пп. пп. 6.1.1-6.1.6 п. 6.1, п. п. 12.7-12.9, 17.3 та абзацу другого п. 19.6; в частині визнання укладеними Додатків №1-7 до Технічної умови провадження у справі підлягає закриттю. В частині визнання укладеним Додатку №8 до Технічної угоди приймається нове рішення про відмову у задоволенні позову; мотивувальна частина рішення господарського суду першої інстанції викладається в редакції цієї постанови. В решті оскаржуване рішення має бути залишено без змін.

Судові витрати.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги частково витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» на рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 у справі №910/9557/20 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 у справі №910/9557/20 змінити.

Виключити з тексту Технічної угоди про умови приймання-передачі газу, визнаної укладеною рішенням Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 у справі № 910/9557/20 в редакції суду, наступні положення:

- пункти 3.5, 3.6;

- абзац перший пункту 6.1 «Загальна частина»;

- підпункти 6.1.1-6.1.6 пункту 6.1;

- пункти 12.7-12.9;

- пункт 17.3;

- абзац другий пункту 19.6.

В частині визнання укладеними Додатків №1-7 до Технічної угоди про умови приймання-передачі газу провадження у справі закрити.

В частині визнання укладеним Додатку №8 до Технічної угоди про умови приймання-передачі газу прийняти рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Викласти мотивувальну частину рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 у справі №910/9557/20 в редакції цієї постанови.

В решті рішення Господарського суду міста Києва від 21.01.2022 у справі №910/9557/20 залишити без змін.

3. Стягнути з Акціонерного товариства "Київгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" 1576,50 грн (одну тисячу п`ятсот сімдесят шість гривень 50 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Справу №910/9557/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 3.10.2023.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова