ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 рокуСправа № 912/971/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області (вул. Є.Чикаленка, 11, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради (вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25006)

до Фізичної особи - підприємця Ширінова Барес Бениг Огли ( АДРЕСА_1 )

про розірвання договору оренди, повернення нежитлового приміщення,

секретар судового засідання - Безчасна Н.Г.

представники сторін:

від прокуратури - Іваніщева Т.І., посвідчення №075356 від 01.03.2023;

від позивача - Лакатош В.І. (самопредставництво);

від відповідача - участі не брав,

в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Керівника Кропивницької окружної прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі, органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах Управління комунальної власності Кропивницької міської ради до Фізичної особи-підприємця Ширінова Барес Бениг Огли про таке:

- достроково розірвати договір оренди індивідуально визначеного майна на приміщення від 02.08.2021 №17/17, укладений між Управлінням комунальної власності Кропивницької міської ради () та фізичною особою-підприємцем Ширіновим Барес Бениг Огли (РНОКПП НОМЕР_1 );

- зобов`язати фізичну особу-підприємця Ширінова Бареса Бениг Огли (РНОКПП НОМЕР_1 ) повернути Управлінню комунальної власності Кропивницької міської ради (вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25006, ) індивідуально визначене майно, розташоване за адресою: вул. Героїв-рятувальників (Волкова), 26 корпус 1, площею 42,6 м2, передане на підставі договору оренди індивідуально визначеного майна на приміщення від 02.08.2021 №17/17 шляхом складання акта приймання - передачі з покладенням на відповідача судового збору.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що у зв`язку із систематичною несплатою відповідачем орендної плати, договір оренди індивідуально визначеного майна на приміщення від 02.08.2021 №17/17 підлягає розірванню, а орендоване приміщення підлягає поверненню в судовому порядку.

01.08.2023 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 07.09.2023.

Ухвалою від 12.06.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 11.07.2023.

11.07.2023 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 01.08.2023.

01.08.2023 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 07.09.2023.

Ухвалою від 07.09.2023 господарський суд постановив закрити підготовче провадження у справі № 912/971/23 та призначити справу до судового розгляду по суті на 12.09.2023.

12.09.2023 в судовому засіданні оголошено перерву до 26.09.2023.

Представник позивача та прокурор у судовому засіданні підтримали позовні вимоги повністю.

Представник відповідача участі в судовому засіданні не брав.

Судом вчинені всі належні дії для повідомлення відповідача про призначене судове засідання ухвала-повідомлення суду від 12.09.2023 направлено на адресу місцезнаходження відповідача, яка також є офіційною адресою його місцезнаходження згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: вул. Юрія Коваленка, 23, к. 1, кв. 78, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25031.

Зазначена ухвала направлена рекомендованим листом з повідомленням з позначкою "Судова повістка".

Органом поштового зв`язку повернуто на адресу суду конверти з вкладенням (ухвали по справі) з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно з ч. 7 ст. 120, п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місце проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до п. 99-2 постанови КМУ від 05.03.2009 № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку", рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п.41 Доповіді, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні (Венеція, 25- 26 березня 2011 року), "Верховенство права" одним з обов`язкових елементів поняття "верховенство права" є юридична визначеність.

Згідно з п.46 даної Доповіді:

"Юридична визначеність вимагає, щоб юридичні норми були чіткими і точними та спрямованими на забезпечення того, щоб ситуації та правовідносини залишались передбачуваними. Зворотна дія [юридичних норм] також суперечить принципові юридичної визначеності, принаймні у кримінальному праві (ст. 7 ЄКПЛ), позаяк суб`єкти права повинні знати наслідки своєї поведінки; але це також стосується і цивільного та адміністративного права - тієї мірою, що негативно впливає на права та законні інтереси [особи]. На додаток, юридична визначеність вимагає дотримання принципу judicata. Остаточні рішення судів національної системи не повинні бути предметом оскарження. Юридична визначеність також вимагає, щоб остаточні рішення судів були виконані. У приватних спорах виконання остаточних судових рішень може потребувати допомоги з боку державних органів, аби уникнути будь-якого ризику "приватного правосуддя", що є несумісним з верховенством права. Системи, де існує можливість скасовувати остаточні рішення, не базуючись при цьому на безспірних підставах публічного інтересу, та які допускають невизначеність у часі, несумісні з принципом юридичної визначеності.

Поряд з цим, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Отже з метою не затягування розгляду справи та не порушення права позивача на справедливий розгляд справи у продовж розумного строку, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання, тобто його власною волею.

Господарський суд бере до уваги, що відповідач мав можливість отримати інформацію по справі, що розглядається, на сторінці Господарського суду Кіровоградської області на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://kr.arbitr.gov.ua, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З огляду на наведене, відповідач вважається повідомленим про призначене судове засідання належним чином і причини неявки представника відповідача у засідання судом не визнаються поважними.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відзив на позов відповідач не подав.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

З огляду на викладене, господарський суд розглядає справу в судовому засіданні 26.09.2023 за відсутності представників відповідача.

У судовому засіданні 26.09.2023 досліджено докази у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив таке.

Відповідно до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені Законом.

Частиною 3 ст. 4 ГПК України передбачено, що до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступати за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження, звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

Прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Є категорія справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, пункт 35) ЄСПЛ висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): "Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Отже тлумачення п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.

Участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади (у даному випадку органом місцевого самоврядування), до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Для того, щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який відсутній або всупереч вимог закону не здійснює захисту чи робить це неналежно.

Згідно з розділом 11 Конституції України, ч. 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ст. 140 Конституції України та ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виконавчими органами міських рад є виконавчі комітети, які створюються для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 2 ст. 327 ЦК України управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16, ч. 1, 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 64 Бюджетного кодексу України до доходів загального фонду місцевого бюджету належать, зокрема, надходження від орендної плати за користування майновим комплексом та іншим майном, що перебуває в комунальній власності.

Згідно зі ст. 145 Конституції України права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

З аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що державою гарантується належне функціонування місцевого самоврядування, матеріальною основою якого є, у тому числі, рухоме та нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, правомочності власника щодо якого у даних спірних правовідносинах від імені територіальної громади міста виконує Кропивницька міська рада.

Пунктом 1.1 Положення про Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, затвердженого рішенням Кропивницької міської ради від 02.02.2021 № 53, визначено, що Управління комунальної власності є виконавчим органом Кропивницької міської ради, їй підзвітне та підконтрольне, підпорядковане виконавчому комітету Кропивницької міської ради, міському голові та заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради згідно з розподілом функціональних повноважень.

Відповідно до п. 1.5 Положення Управління є спеціально уповноваженим органом управління майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кропивницький, крім житлового фонду та земельних ділянок, в межах повноважень.

Управління відповідно до чинного законодавства укладає, вносить зміни, продовжує, припиняє договори про передачу у користування цілісних майнових комплексів комунальних підприємств, іншого індивідуально визначеного майна комунальної власності та здійснює їх облік; здійснює повноваження орендодавця майна комунальної власності, зокрема контролює повноту та своєчасність внесення орендарями орендної плати за договорами оренди, цільове використання об`єкта оренди (п. 2.2.2 Положення).

Управління комунальної власності відповідно до п. 4.1.7 вказаного Положення має право звертатися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених чинним законодавством заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Бути позивачем і відповідачем у судах, виступати цивільним позивачем у кримінальних справах, користуватись усіма процесуальними правами.

Всупереч викладеному, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради не здійснило відповідних дієвих процесуальних дій в межах своїх повноважень для захисту інтересів територіальної громади міста щодо належного виконання господарських зобов`язань та наповнення міського бюджету.

Необхідність захисту інтересів держави прокурором у даних спірних правовідносинах полягає у необхідності захисту економічних інтересів держави, частиною яких є стале та належне функціонування місцевого самоврядування, дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства, місцевої громади й окремої юридичної особи, яка користується комунальним майном з порушенням умов договору в частині своєчасності сплати орендної плати та відновлення порушеного порядку користування таким майном.

Правовідносини, пов`язані з використанням комунального майна, завжди становлять і суспільний, і державний інтерес.

Таким чином, порушення прав територіальної громади беззаперечно свідчить про порушення державних інтересів, оскільки таке порушення суперечить конституційному обов`язку держави щодо забезпечення прав людини та гарантування належного функціонування місцевого самоврядування, ослаблює економічні основи місцевого самоврядування, що потребує реагування у межах наданої Конституцією України компетенції.

Верховний Суд у постанові від 13.03.2018 у справі № 911/620/17 дійшов висновку, що у правовідносинах, що стосуються прав та економічних інтересів територіальної громади інтереси держави та позивача - місцевої ради, яка представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, повністю збігаються.

У даному випадку нераціональним використанням комунального майна безпосередньо порушуються інтереси держави в особі територіальної громади міста, від імені та в інтересах якої має діяти Кропивницька міська рада в особі Управління комунальної власності, оскільки є спеціально уповноваженим органом управління майном, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Кропивницький.

Недоотримання орендної плати фактично ослаблює економічні основи місцевого самоврядування, позбавляє можливості спрямовувати кошти бюджету на реалізацію програм соціально-економічного розвитку, а також розподіляти видатки міського бюджету на охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, соціальне забезпечення громадян, охорону навколишнього природного середовища тощо.

З урахуванням вищевикладеного, встановлено достатньо підстав для звернення керівника Кропивницької окружної прокуратури з позовом в інтересах держави в особі Управління комунальної власності Кропивницької міської ради до господарського суду з метою захисту порушених інтересів держави, оскільки уповноважений орган місцевого самоврядування неналежним чином здійснює свої повноваження, що призвело до ненадходження коштів від орендної плати за користування комунальним майном до міського бюджету та нераціонального використання комунального майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2019 по справі №910/16744/17 вказала, що такий спосіб захисту як примусове виконання обов`язку в натурі застосовується у зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа має виконати зобов`язання на користь позивача, але відмовляється від виконання останнього чи уникає його. Примусове виконання обов`язку в натурі має наслідком імперативне присудження за рішенням суду (стягнення, витребування тощо) і не спрямоване на підсилення існуючого зобов`язання, яке не виконується, способом його відтворення в резолютивній частині рішення суду аналогічно тому, як воно було унормовано сторонами у договорі.

Згідно з правовою позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, прокурор може представляти інтереси держави у суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Встановлено, що управлінням на адресу боржника 14.07.2022 №740/17-у та 18.10.2022 за вих №1051/17-у направлено лише вимогу про сплату заборгованості за договором оренди та лист-пропозицію про дострокове розірвання договору оренди, які залишилися без розгляду.

З огляду на викладене, судом встановлено наявність підстав, визначених ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", щодо представництва інтересів держави з метою захисту та поновлення її інтересів, шляхом пред`явлення прокурором даної позовної заяви до суду.

На виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" на адресу Управління комунальної власності направлено повідомлення від 15.05.2023 №12.51-78-5704вих23 про наявність підстав для представництва інтересів держави прокурором шляхом пред`явлення керівником Кропивницької окружної прокуратури даної позовної заяви.

02.08.2021 між Управлінням комунальної власності Кропивницької міської ради (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем Ширіновим Баресом Беніг Огли (Орендар) укладено договір оренди індивідуально визначеного майна на приміщення по вул. Героїв-рятувальників (Волкова), 26 корпус 1 (далі - Договір) (а.с. 18-22).

За р. 1 умовами даного Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене комунальне майно нежитлове приміщення загальною площею 42,6 м2, за адресою: м. Кропивницький, вул. Героїв-рятувальників (Волкова), 26, корпус 1.

Орендна плата за перший місяць оренди становить 440 грн (з урахуванням ПДВ) на місяць і перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок Орендодавця (з урахуванням помісячного індексу інфляції) не пізніше останнього числа поточного місяця. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України (п. 3.2. Договору).

Згідно з вимогами п. 5.2 Договору Орендар зобов`язаний вносити орендну плату своєчасно і в повному обсязі незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

За приписами, п. 9.1 Договору оренди визначено, що за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та цим Договором.

Строк дії договору до 02.08.2026 (п. 11.1 Договору).

Пунктом 11.8 Договору передбачено, що договір може бути достроково припинений на вимогу Орендодавця якщо Орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати більша, ніж плата за три місяці.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

Згідно з актом прийому-передачі від 02.08.2021, Орендодавець передав Орендарю у строкове платне користування вищевказане приміщення (а.с.22).

За твердженням прокурора, Орендар у встановлений строк взяті на себе зобов`язання не виконує, орендна плата перераховується Орендарем Орендодавцю в неповному обсязі, у зв`язку з чим за Орендарем значиться заборгованість за період з лютого 2022 року по травень 2023 року, що підтверджується розрахунками заборгованості по орендній платі, складеними головним бухгалтером Управління комунальної власності Кропивницької міської ради, вимогою про сплату заборгованості, листом-пропозицією та судовим наказом (а.с. 23-28).

Як наслідок, згідно із судовим наказом Господарського суду Кіровоградської області від 13.02.2023 у справі №912/230/22 на користь Управління комунальної власності Кропивницької міської ради з ФОП Ширінова Б.Б.О. стягнуто заборгованість з орендної плати за період з лютого 2022 року по січень 2023 року у сумі 6 324,53 грн.

У звя`зку із порушенням відповідачем умов Договору, прокурор звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує таке.

Правовідносини оренди майна (найму) врегульовані Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, а щодо оренди державного та комунального майна також застосовується Закон України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Орендодавцями щодо комунального майна є органи, уповноважені, зокрема, місцевими радами управляти майном (ст. 287 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 284 Господарського кодексу України істотними умови договору оренди є, зокрема, орендна плата з урахуванням її індексації.

У ст. 286 Господарського кодексу України зазначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Законом України "Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII від 10.04.1992, який діяв на час укладення Договору, та Законом №157-IX від 03.10.2019, який набрав чинності з 01.02.2020, встановлено, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором, незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Згідно зі ст. 526, 629 ЦК України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У ст. 610 ЦК України зазначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів даної справи та не спростовано відповідачем, на момент пред`явлення позову та розгляду справи, договір оренди частини нежитлового приміщення (магазину), що належить до комунальної власності територіальної громади Кропивницької міської ради діє до 02.08.2026.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено систематичне невиконання відповідачем умов Договору в частині внесення орендної плати.

У силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму в порядку, встановленому ст. 188 ЦК України. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Стаття 651 ЦК України передбачає зокрема, підстави для розірвання договору. Так відповідно до ч. 1 вказаної статті розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке зумовлює неможливість для другої сторони досягти цілей договору.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 13.02.2018 №925/1074/17.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який є спеціальним законом з питань регулювання відносин оренди державного та комунального майна, договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Підстави, коли наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, встановлені ст. 782, 783 ЦК України. Таке право наймодавець має у разі, коли наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд (ч. 1 ст. 782 ЦК України).

За встановлених судом обставин систематичної несплати відповідачем орендної плати та, відповідно, порушення умов договору, наявні всі правові підстави для розірвання Договору, на вимогу однієї із сторін у судовому порядку.

Тому, позовну вимогу про дострокове розірвання договору оренди індивідуально визначеного майна на приміщення від 02.08.2021 №17/17, укладеного між Управлінням комунальної власності Кропивницької міської ради () та фізичною особою-підприємцем Ширіновим Барес Бениг Огли (РНОКПП НОМЕР_1 ), заявлено обґрунтовано та така вимога підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Отже, враховуючи висновки господарського суду про задоволення позовної вимоги про розірвання Договору, вимога про зобов`язання повернути індивідуально визначене майно, розташоване за адресою: вул. Героїв-рятувальників (Волкова), 26 корпус 1, площею 42,6 м2, передане на підставі договору оренди індивідуально визначеного майна на приміщення від 02.08.2021 №17/17 шляхом складання акта приймання - передачі є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судовий збір у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Достроково розірвати договір оренди майна, що належить до комунальної власності Кропивницької міської територіальної громади від 02.08.2021 №17/17, укладений між Управлінням комунальної власності Кропивницької міської ради (вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 37623993) та Фізичною особою - підприємцем Ширіновим Барес Бениг Огли ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Зобов`язати Фізичну особу - підприємця Ширінова Барес Бениг Огли ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) повернути Управлінню комунальної власності Кропивницької міської ради (вул. Велика Перспективна, 41, м. Кропивницький, 25006, ідентифікаційний код 37623993) індивідуально визначене майно, розташоване за адресою: вул. Героїв-рятувальників (Волкова), 26, корпус 1, площею 42,6 кв.м, передане на підставі договору оренди майна, що належить до комунальної власності Кропивницької міської територіальної громади від 02.08.2021 №17/17 шляхом складання акта приймання - передачі.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Ширінова Барес Бениг Огли ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Кіровоградської обласної прокуратури (25006, м. Кропивницький, вул. Верхня Пермська, 4, , банк - Державна Казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, розрахунковий рахунок UА0004600, код класифікації видатків бюджету - 2800) 5 368,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення надіслати Кіровоградській обласній прокуратурі (на електронну пошту: ); Кропивницькій окружній прокуратурі (на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"); позивачу (); відповідачу (вул. Юрія Коваленка, 23, к. 1, кв. 78, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25031).

Повне рішення складено 06.10.2023.

Суддя М.С. Глушков