ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2023 р. Справа №907/119/23

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді О.В. Зварич

суддів В.М. Гриців

Н.М. Кравчук,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради за № 32.01-17/72 від 26.07.2023 року (вх. № 01-05/2451/23 від 28.07.2023 року)

на рішення господарського суду Закарпатської області від 30.06.2023 року (суддя П.Д. Пригуза; повний текст рішення складено 30.06.2023 року)

у справі № 907/119/23

за позовом: Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради

до відповідача: Фізичної особи підприємця Кордонець Катерини Миронівни (надалі ФОП Кордонець К.М.)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Джуган Володимира (надалі Джуган В.)

про стягнення 170265,53 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

14.02.2023 року Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради звернувся до господарського суду Закарпатської області з позовом до Фізичної особи підприємця Кордонець Катерини Миронівни про стягнення 170265,53 грн., з яких: 136665,29 грн. - основний борг, 33600,24 грн. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21.06.2018 між сторонами був укладений договір №103 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода. Факт передання в оренду конструктивного елемента благоустрою підтверджується актом приймання-передачі від 21.06.2018 року. Позивач зазначає, що відповідач ФОП Кордонець К.М. з квітня 2018 по жовтень 2022, протягом строку дії договору, жодного разу не сплатив орендної плати, внаслідок чого у Орендаря виникла заборгованість в розмірі 136665,29 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості з орендної плати. Наголошує, що відповідач з 01.04.2018 до 01.11.2022, протягом 5 років використовував конструктивний елемент благоустрою - фігурний елемент мощення, площею 56 кв.м, за адресою: м. Ужгород, вул. Добрянського, 14 "а", прим. 3, 4, 5, кафе "Пожарка" для здійснення підприємницької діяльності. Водночас, передача фігурного елементу мощення, площею 56 кв.м, за актом приймання-передачі не відбулася.

На підставі ухвали від 28.04.2023 до участі у справі № 907/119/23 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Джуган Володимира (а.с. 117-118).

Короткий зміст оскарженого рішення суду першої інстанції

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.06.2023 року у справі №907/119/23 (суддя П.Д. Пригуза) частково задоволено позов. Стягнуто з Фізичної особи -підприємця Кордонець Катерини Миронівни на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради грошові кошти в розмірі 68551,13 грн., з яких 66105,29 грн. - орендна плата та 2445,84 грн. - пеня. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кордонець Катерини Миронівни на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн. В іншій частині вимог відмовлено (а.с. 233-244).

Рішення суду мотивоване тим, що 21.06.2018 між Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради (Орендодавець) та Фізичною особою підприємцем Кордонець Катериною Миронівною (Орендар) укладено договір на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород. Предметом договору є надання Орендодавцем Орендареві права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення площею 56.0 кв.м за адресою: м. Ужгород, вул. Адольфа Добрянського, 14 А, прим. 3, 4, 5, кафе "Пожарка" для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди. Актом приймання - передачі від 21.06.2018, підписаного обома сторонами, підтверджується передача в строкове платне користування вказаного конструктивного елемента благоустрою. Судом встановлено, що відповідачу був виданий паспорт відкритого літнього майданчика № 9/2018. Площа літнього майданчика - 56 кв.м. Паспорт відкритого літнього майданчика виданий на підставі рішення Ужгородського міськвиконкому №168 від 14.06.2018 і діє в межах літнього сезону (з 01.04 до 01.11) протягом 5 років до 2022 року включно. Разом з тим, відповідач належно умови договору не виконав, доказів повернення об`єкта оренди Орендодавцю не надав, припинення правовідносин не довів, відтак, суд дійшов висновку, що позивачем правомірно нараховано відповідачу орендну плату за користування окремими конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення площею 56,0 кв.м. Перевіривши проведений розрахунок заборгованості по орендній платі станом на 08.02.2023 в сумі 136665,29 грн., суд дійшов висновку, що такий проведено вірно. Водночас, суд врахував подану відповідачем заяву про застосування наслідків спливу позовної давності та дійшов висновку, що стягненню з відповідача підлягає орендна плата за період 04.2018 - 10.2020 (в межах строків загальної позовної давності - 3 роки) в розмірі 66105,29 грн. Оскільки, судом застосовано наслідки спливу позовної давності до суми основного боргу, то такі наслідки підлягають застосуванню і до суми пені, яка підлягає стягненню за період з 04.2018 - 10.2020 (в межах строків загальної позовної давності - 3 роки). Враховуючи те, що сторони не передбачили в договорі нарахування пені за весь період прострочення, суд застосував норми ч. 6 ст. 232 ГК України та зазначив, що заборгованість відповідача за перші 6 місяців дії договору згідно даних розрахунку складає 14112,00 грн. (04.2018 - 09.2018). Сума пені за вказаний період складає 2445,84 грн. з розрахунку пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ. Відтак, суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 68551,13 грн., з яких: 66105,29 грн. - орендна плата та 2445,84 грн. - пеня.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 30.06.2023 року у справі №907/119/23 та прийняти нове рішення, яким повністю задовольнити позов. Скаржник вважає рішення суду першої інстанції необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм процесуального права, а також неправильним застосуванням норм матеріального права. Зазначає, що договір № 103 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою укладено між сторонами 21.06.2018. Згідно п.3.1 договору обов`язок внесення орендної плати орендарем виникає з 1 квітня 2018 року. Відповідно до п.3.2 договору орендар сплачує орендодавцеві плату за користування об`єктом щомісячно до 15 числа поточного місяця. Відтак, право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за період з квітня по червень 2018 виникло у Департаменту міського господарства тільки 21.06.2018. Беручи до уваги те, що останнім днем звернення до суду з позовом у межах строку позовної давності було 21 червня 2020 року (період в який вже був встановлений карантин, а строки позовної давності вже були продовжені), а Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, то відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ строк позовної давності для стягнення спірної заборгованості був продовжений на строк дії такого карантину, а саме до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року. Враховуючи вищезазначене, на момент звернення до суду у даній справі (14.02.2023) строки позовної давності Департаментом міської інфраструктури не були пропущені, а вимоги позивача, в тому числі щодо стягнення пені, підлягали до задоволення в повному обсязі. Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом першої інстанції стягнуто з відповідача заборгованість по орендній платі в розмірі 66105,29 грн. за період 04.2018-10.2020. Вказана сума заборгованості, на думку суду, знаходиться в межах загальної позовної давності - 3 роки. Такі висновки суду апелянт вважає суперечливими. Також звертає увагу на те, що підставою застосування строків позовної давності у даній справі суд зазначає заяву відповідача, яка надійшла до суду 30.06.2023. Як вбачається із змісту вказаної заяви, відповідач просив застосувати правові наслідки спливу позовної давності щодо заявлених позивачем вимог за період з 01.04.2018 року по 13.02.2020, як щодо основного зобов`язання, так і щодо нарахованої по вказаному періоду пені. Проте, задоволивши вказану заяву, суд якраз стягнув заборгованість за період з 01.04.2018 по 13.02.2020 року, а не відмовив у її стягненні. На думку скаржника, не відповідають фактичним обставинам і висновки суду про те, що позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 33600,24 грн. за період з 04.2018-10.2022, оскільки як вбачається із розрахунку заборгованості, позивачем заявлено до стягнення пеню за період з серпня 2022 року по січень 2023 року.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною та необгрунтованою. Вважає, що суд першої інстанції правомірно врахував подану 30.06.2023 заяву представника відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності. Зокрема, місцевий господарський суд зазначив, що позивач направляв відповідачу претензію ще 26.05.2020 року, відтак був інформований про наявну заборгованість та можливість судового захисту свого права в межах загального строку позовної давності. Посилається на те, що відповідно до Закону України №731-IX від 18 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19)» були продовжені строки у зв`язку з встановленням карантину лише до 06 серпня 2020 року, а дата подання позову -14.02.2023 року. Також зазначає, що в ході розгляду справи № 907/119/23 у представника відповідача виникли сумніви щодо правомірності договору № 103 від 21.06.2018 року, на підставі якого здійснювалося стягнення спірної заборгованості. Відтак, представник в інтересах ФОП Кордонець К.М. звернувся до господарського суду Закарпатської області із позовною заявою про визнання недійсним договору № 103 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади міста Ужгорода від 21.06 2018 року. Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 03.07.2023 відкрито провадження у справі №907/571/23, в якій, на думку відповідача, будуть встановлені обставини, що мають значення для даної справи. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа Джуган Володимир не надав суду письмового відзиву на апеляційну скаргу.

Апеляційне провадження у справі

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2023 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №907/119/23 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: Н.А. Галушко, В.М. Гриців.

У зв`язку з перебуванням судді Н.А. Галушко у відпустці склад судової колегії Західного апеляційного господарського суду змінився, що підтверджується протоколом авторозподілу судової справи між суддями від 11.08.2023 року.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2023 року (головуючий-суддя О.В. Зварич, судді: В.М. Гриців, Н.М. Кравчук) відкрито апеляційне провадження у справі № 907/119/23 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Закарпатської області від 30.06.2023 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи згідно з частиною 10 статті 270 Господарського процесуального кодексу України.

За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

З`ясовуючи обставини стосовно ознайомлення позивача та відповідача з порядком розгляду даної справи, суд встановив таке.

Згідно з повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень №402 позивачу 08.09.2023 року, №410 відповідачу 09.09.2023 року, 399 третій особі - Джуган В. 14.09.2023 року вручено ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.08.2023 року про розгляд справи № 907/119/23 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

На час винесення даної постанови від учасників справи не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційної скарги Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради на судове рішення у справі №907/119/23, яке є предметом оскарження.

Ухвалою суду від 06.10.2023 виправлено описки в ухвалах від 02.08.2023 та 11.08.2023, а саме: замість найменування відповідача «Фізична особа підприємець Кордонець Катерина Михайлівна" слід читати: «Фізична особа підприємець Кордонець Катерина Миронівна».

Розгляд заявлених клопотань

17.08.2023 від відповідача надійшло клопотання (вх. № 01-05/2679/23) про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі №907/571/23.

Клопотання мотивоване тим, що предметом позову у справі № 907/571/23 є те, що конструктивні елементи благоустрою - фігурні елементи мощення площею 56,00 кв.м за адресою: м. Ужгород, вул. А. Добрянського, 14 «а» приміщення 3, 4, 5, кафе «Пожарка», які передані Кордонець К.М. по акту, як об`єкт оренди згідно договору № 103 від 21.06.2018 фактично розміщені на земельній ділянці кадастровий номер :08:002:0081, що знаходиться у приватній власності Коципак М.О. Отже, питання дійсності чи недійсності (оспорюваності) такого договору можливе виключно в межах справи № 907/571/23. Таким чином, на переконання відповідача, розгляд справи №907/119/23 є об`єктивно неможливим до вирішення по суті справи № 907/571/23.

Позивач подав письмове заперечення на клопотання про зупинення провадження у даній справі (вх. № 01-04/5705/23), в якому просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі № 907/119/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 907/571/23. Зокрема зазначає, що Західний апеляційний господарський суд не зв`язаний наявністю справи № 907/571/23, оскільки подання позову про визнання недійсним договору № 103 від 21.06.2018 не свідчить про неможливість розгляду справи № 907/119/23, зважаючи на презумцію правомірності правочину. Провадження у справі № 907/571/19 було відкрито 03.07.2023, тобто через більше ніж 5 років після укладення договору та через 7 місяців після припинення його дії. Заявником не вказано, яким чином встановлення іншим судом певних обставин, і яких саме, впливає на докази, обставини та їх оцінку у справі, що розглядається, не обґрунтовано, яким чином наслідки такої справи зможуть вплинути на результат розгляду справи № 907/119/23.

Колегія суддів дослідила зміст клопотання і прийшла до висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у справі № 907/119/23, беручи до уваги наступне.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Враховуючи вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з`ясовувати: як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду справи.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

У своєму клопотанні відповідач не навів жодних конкретних обставин, за яких апеляційна скарга у справі № 907/119/23 не може бути розглянута до вирішення іншої справи № 907/571/19.

В даній справі суд не позбавлений можливості з`ясувати всі обставини, що мають важливе значення для розгляду апеляційної скарги Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради на рішення господарського суду Закарпатської області від 30.06.2023 року.

Зупинення провадження у справі за відсутності належних підстав для цього мало б наслідком невиправдане затягування судового процесу та порушення вимог щодо розумної тривалості розгляду апеляційної скарги.

Крім того, колегія суддів враховує, що на час прийняття оскарженого рішення не було відкрите провадження у справі № 907/571/19, що підтверджується ухвалою господарського суду Закарпатської області від 03.07.2023.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла до висновку про те, що правові підстави для зупинення провадження у справі № 907/119/23 на стадії апеляційного провадження відсутні, у зв`язку з чим ухвалила відмовити в задоволенні клопотання.

Обставини справи

З наявних у судовій справі копій документів вбачається, що Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради 14.06.2018 прийнято рішення №168 "Про надання та припинення дії паспортів та відкритих літніх майданчиків", яким вирішено надати паспорти відкритих літніх майданчиків для здійснення підприємницької діяльності на базі стаціонарних закладів ресторанного господарства: ФОП Кордонець Катерині Миронівні на 38 посадкових місць по вул. Адольфа Добрянського, 14 «а», прим. 3, 4, 5 (кафе «Пожарка») площею 56 кв.м у центральній зоні (а. с. 172).

21.06.2018 між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (перейменовано на Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради) (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Кордонець Катериною Миронівною (Орендар) укладено договір № 103 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород. Предметом цього договору є надання Орендодавцем Орендареві права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення площею 56,0 кв.м за адресою: м. Ужгород, вул. Адольфа Добрянського, 14 «а» прим. 3, 4, 5, кафе "Пожарка" для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди (розділ 1 договору) (а. с. 14-16).

Відповідно до підпункту 2.1.1 пункту 2.1 договору Орендодавець зобов`язується відповідно до акта приймання-передачі (який підписується одночасно із цим договором) надати у тимчасове користування об`єкт.

Орендар зобов`язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати Орендодавцю вартість користування об`єктом за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними п. 3 рішення сесії Ужгородської міської ради від 07.11.2014 №1505 "Про порядок отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у м. Ужгороді" (підпункт 2.2.2 пункту 2.2 договору).

Згідно з п. 3.1 договору обов`язок внесення орендної плати Орендарем виникає з 01 квітня 2018 року (з початку літнього сезону).

Пунктами 3.2, 3.3 договору сторони погодили, що Орендар сплачує Орендодавцеві плату за користування об`єктом щомісячно до 15 числа поточного місяця у розмірі 2352,00 грн. за місяць, в т. ч. ПДВ 392,00 грн. Орендна плата вноситься безготівково.

У відповідності до п. 3.4 договору ставка плати за користування конструктивними елементами благоустрою та розміри орендованої площі встановлюються сторонами при укладенні цього договору і не можуть бути нижчими від розрахункових ставок та розмірів площі, визначених у п. 3.2 цього договору. Розрахункові ставки орендної плати щорічно на кожен наступний рік визначаються шляхом коригування розміру розрахункової ставки попереднього року на рівень інфляції за цей рік. У разі зміни розрахункових ставок та розмірів об`єкта користування, внесення плати Орендарем здійснюється у розмірі нових ставок з дати набрання ними чинності і Орендар зобов`язаний не пізніше 3 днів з цієї дати підписати з Орендодавцем зміни до договору. Відсутність або не підписання змін Орендарем не звільняє його від внесення плати у розмірі і за ставками згідно з цим пунктом, у тому числі за зміненими, як це встановлено даним абзацом.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що у разі протермінування платежів, передбачених у пункті 3.2 договору, Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню від суми протермінованого платежу за кожен день протермінування згідно з діючим на цей період законодавством, але не вище подвійної облікової ставки Національного банку України.

Договір діє до 01 листопада 2022 року. Невід`ємною частиною цього договору є Паспорт відкритого літнього майданчика (п. 6.1 договору).

Відповідно до п. 6.2 договір припиняється у випадках: а) після закінчення терміну його дії; б) розірвання достроково за згодою сторін; в) ліквідації юридичної особи, припинення діяльності фізичної особи-підприємця.

Всі зміни та доповнення до договору мають однакову з ним юридичну силу, якщо вони оформлені письмово і підписані уповноваженими представниками сторін (п. 7.1 договору).

Пунктом 7.7 договору сторони погодили, що у разі припинення, розірвання, закінчення дії договору, сторонам здійснити підписання акта прийому-передачі конструктивних елементів благоустрою комунальної власності, які є предметом договору.

Актом приймання - передачі від 21.06.2018, підписаним сторонами, підтверджується передача в строкове платне користування конструктивного елементу благоустрою - (фігурного елементу мощення), площею 56 кв. м за адресою: м. Ужгород, вул. Адольфа Добрянського, 14 «а» прим. 3, 4, 5 (кафе "Пожарка"), для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди (а.с. 17).

ФОП Кордонець К.М. був виданий Паспорт відкритого літнього майданчика №9/2018. Площа літнього майданчика - 56 кв.м. Паспорт відкритого літнього майданчика виданий на підставі рішення Ужгородського міськвиконкому №168 від 14.06.2018 і діє в межах літнього сезону (з 01 квітня до 01 листопада) протягом 5 років до 2022 року включно (а. с. 18-19).

В матеріалах справи міститься копія рішення Ужгородської міської ради №1925 від 09.04.2020 "Про звільнення від сплати за користування комунальним майном". Згідно даного рішення, на період з 17 березня 2020 до завершення карантинних заходів на території м. Ужгород вирішено звільнити орендарів від орендної плати за користування майном територіальної громади міста та конструктивними елементами благоустрою комунальної власності територіальної громади міста (а. с. 27).

15.10.2020 рішенням Ужгородської міської ради №2171 визнано таким, що втратило чинність рішення міської ради №1925 від 09.04.2020 "Про звільнення від сплати за користування комунальним майном" та вирішено: «Орендодавцям здійснювати нарахування орендної плати за користування майном територіальної громади міста та конструктивними елементами благоустрою комунальної власності територіальної громади міста згідно діючих договорів» (а. с. 28).

Рішенням Ужгородської міської ради №181 від 15.04.2021 «Про орендну плату» вирішено на періоди дії "Червоного" рівня епідемічної небезпеки на території міста, звільнити орендарів від орендної плати за користування: нерухомим майном (нежитлові приміщення, споруди) комунальної власності; тимчасовими спорудами комунальної власності; конструктивними елементами об`єктів благоустрою комунальної власності, які використовуються для розміщення відкритих літніх майданчиків та тимчасових споруд. З 01 травня 2021 до завершення карантинних заходів на території м. Ужгород встановити пільгу - 50% звільнення від плати за користування конструктивними елементами об`єктів благоустрою комунальної власності, які використовуються для розміщення відкритих літніх майданчиків (п.п. 1, 2 рішення) (а. с. 29).

Водночас, як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач з квітня 2018 по жовтень 2022 протягом строку дії договору № 103 від 21.06.2018 жодного разу не сплатив орендної плати за користування конструктивним елементом об`єкту благоустрою.

26.05.2020 позивач направляв відповідачу претензію про стягнення заборгованості, в якій вимагав виконати свої зобов`язання за договором №103 від 21.06.2018 та перерахувати на його розрахунковий рахунок до 15.06.2020 суму заборгованості в розмірі 18491,56 грн. Дана претензія вручена відповідачу 28.05.2020, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 20-21, 26).

Відповідно до розрахунку заборгованості з орендної плати сума заборгованості відповідача станом на 08.02.2023 становить 136665,29 грн. - основний борг та 33600,24 грн. -пеня (а.с. 13).

В матеріалах справи наявна копія договору купівлі-продажу від 20.11.2018, укладеного між Кордонець К.М. (Продавець) та ОСОБА_1 (Покупець). Відповідно до умов цього договору Продавець передав у власність (продав), а Покупець прийняв у власність (купив) належне Продавцю на праві власності нежитлове комерційне приміщення III, IV, V, загальною площею 91,2 кв.м, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 і сплатив за нього ціну, визначену цим договором (п. 1.1 договору) (а. с. 72-75).

Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер інформаційної довідки - 327376201 від 29.03.2023 підтверджується, що нежитлове приміщення загальною площею 91,2 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у власності ОСОБА_2 (а.с. 79-80).

В листі-відповіді від 01.05.2023 на адвокатський запит Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради повідомив відповідачу, що на підставі рішення виконкому №168 від 14.06.2018 ФОП Кордонець К.М. був виданий паспорт відкритого літнього майданчика №9/2018 від 18.06.2018 по вул. А. Добрянського, 14 «а» прим. 3, 4, 5, біля кафе "Пожарка", який діяв в межах літнього сезону (з 01.04.2018 до 01.11.2022) протягом 5 років до 2022 включно. На підставі цього ж рішення було укладено договір №103 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою комунальної власності територіальної громади м. Ужгород строком до 01.11.2022 року. Звернень від ФОП Кордонець К.М. щодо достроково припинення чи продовження дії паспорта відкритого літнього майданчика №9/2018 не надходило. За період дії вищезазначеного паспорта відкритого літнього майданчику звернень щодо продовження, переоформлення, надання паспорта відкритого літнього майданчика по вул. А.Добрянського, 14 «а» прим. 3, 4, 5 від ФОП Джуган В. або інших осіб не надходило. Звернень щодо оформлення права користування окремими конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення для розміщення відкритого літнього майданчика по вул. А. Добрянського, 14 «а», прим. 3, 4, 5 біля кафе "Пожарка" від ФОП Джуган В. або інших осіб, до Департаменту міської інфраструктури не надходило (а.с. 92-105, 176-177).

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно з приписами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, 21.06.2018 між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради (перейменовано на Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради) (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Кордонець Катериною Миронівною (Орендар) укладено договір № 103 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород. Предметом договору є надання Орендодавцем Орендареві права на тимчасове користування окремими конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення площею 56,0 кв.м за адресою: м. Ужгород, вул. Адольфа Добрянського, 14 «а» прим. 3, 4, 5, кафе "Пожарка" для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди.

Частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України унормовано, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 Цивільного кодексу України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Актом приймання - передачі від 21.06.2018, підписаного обома сторонами, підтверджується передача в строкове платне користування конструктивного елементу благоустрою - (фігурного елементу мощення), площею 56 кв. м. за адресою: м. Ужгород, вул. Адольфа Добрянського, 14 «а» прим. 3, 4, 5 (кафе "Пожарка"), для розміщення відкритого літнього майданчика для здійснення підприємницької діяльності на умовах оренди.

Матеріалами даної господарської справи підтверджено, що відповідачу був виданий паспорт відкритого літнього майданчика № 9/2018. Площа літнього майданчика - 56 кв.м. Паспорт відкритого літнього майданчика виданий на підставі рішення Ужгородського міськвиконкому №168 від 14.06.2018 і діє в межах літнього сезону (з 01.04 до 01.11) протягом 5 років до 2022 року.

Договір №103 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород від 21.06.2018 діяв до 01.11.2022 року (п.6.1 договору), за яким у сторін виникли взаємні права та обов`язки, про що судом першої інстанції зроблено вірний висновок.

Відповідно до підпункту 2.2.2 пункту 2.2 договору Орендар зобов`язується своєчасно та у повному обсязі сплачувати Орендодавцю вартість користування об`єктом за діючими на день сплати розрахунковими ставками, визначеними п. 3 рішення сесії Ужгородської міської ради від 07.11.2014 №1505 "Про порядок отримання паспортів відкритих літніх майданчиків у м. Ужгороді".

У пункті 3.1 договору сторони погодили, що обов`язок внесення орендної плати орендарем виникає з 01 квітня 2018 року (з початку літнього сезону).

Разом з тим, відповідач з квітня 2018 по жовтень 2022 протягом строку дії договору № 103 від 21.06.2018 жодного разу не сплатив орендної плати за користування конструктивним елементом об`єкту благоустрою, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 136665,29 грн.

Як зазначалось вище, п. 6.2 догвору передбачено, що договір припиняється у випадках: а) після закінчення терміну його дії; б) розірвання достроково за згодою сторін; в) ліквідації юридичної особи, припинення діяльності фізичної особи-підприємця.

Водночас, пунктом 7.7 договору сторони погодили, що у разі припинення, розірвання, закінчення дії договору, сторонам здійснити підписання акта прийому-передачі конструктивних елементів благоустрою комунальної власності, які є предметом договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ч. 4 ст. 631 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч.ч. 2, 3 ст. 188 ГК України).

В матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази, які б підтверджували розірвання сторонами договору № 103 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгород від 21.06.2018 після укладення відповідачем договору купівлі-продажу некомерційних приміщень від 20.11.2018, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , з третьою особою - ОСОБА_3 .

Як зазначалось вище, Департамент міської інфраструктури Ужгородської міської ради листом-відповіддю від 01.05.2023 зокрема, повідомив, що звернень від ФОП Кордонець К.М. щодо достроково припинення чи продовження дії паспорта відкритого літнього майданчика №9/2018 не надходило. За період дії вищезазначеного паспорта відкритого літнього майданчику звернень щодо продовження, переоформлення, надання паспорта відкритого літнього майданчика по вул. А.Добрянського, 14 «а» прим. 3, 4, 5 від ФОП Джуган В. або інших осіб не надходило. Звернень щодо оформлення права користування окремими конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення для розміщення відкритого літнього майданчика по вул. А. Добрянського, 14 «а», прим. 3, 4, 5 біля кафе "Пожарка" від ФОП Джуган В. або інших осіб, Департаменту міської інфраструктури не надходило.

Крім того, у наданих суду першої інстанції письмових поясненнях третя особа Джуган В. підтвердив, що вказані зобов`язання за договором жодним чином його не стосуються; він не є стороною в договорі, не отримував у користування за актом прийому-передачі ні від відповідача, ні від позивача жодного елементу благоустрою; підприємницької діяльності з використанням літнього майданчика не здійснював та не звертався до позивача з проханням надати такий паспорт на роботу літнього майданчика (а.с. 201).

Як вірно зауважив суд першої інстанції, відповідач, уклавши договір купівлі-продажу від 20.11.2018 з третьою особою, повинен був звернутись до позивача з пропозицією розірвання вказаного вище договору та передати окремі конструктивні елементи благоустрою - фігурного елементу мощення площею 56,0 кв.м за адресою: м.Ужгород, вул. А. Добрянського, 14 «а», прим. 3, 4, 5, кафе "Пожарка" позивачу за актом прийому-передачі.

Водночас, відповідач належно умови договору не виконав, доказів повернення об`єкта оренди Орендодавцю не надав, припинення правовідносин не довів, тому позивачем правомірно нараховано відповідачу орендну плату за користування окремими конструктивними елементами благоустрою - фігурного елементу мощення площею 56,0 кв.м.

Місцевий господарський суд, перевіривши розрахунок заборгованості по орендній платі станом на 08.02.2023 в розмірі 136665,29 грн., дійшов висновку, що такий проведено вірно.

Колегія суддів, проаналізувала матеріали справи та, перевіривши поданий позивачем розрахунок заборгованості по орендній платі, погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що у разі протермінування платежів, передбачених у пункті 3.2 договору, Орендар сплачує на користь Орендодавця пеню від суми протермінованого платежу за кожен день протермінування згідно з діючим на цей період законодавством, але не вище подвійної облікової ставки Національного банку України.

Згідно поданого розрахунку позивач нарахував відповідачу пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання в сумі 33600,24 грн. за період з 04.2018 10.2022.

Перевіривши підстави, строки та правильність нарахування пені, колегія суддів вважає, що такий позивачем проведено вірно.

Як видно з матеріалів справи, відповідач подав до господарського суду Закарпатської області заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності, в якій просив застосувати правові наслідки спливу позовної давності щодо заявлених позивачем позовних вимог за період з 01.04.2018 по 13.02.2020, як щодо основного зобов`язання, так і щодо нарахованої по зазначеному періоду пені; зменшити розмір пені, нарахованої позивачем за спірний період правовідносин (а.с. 210-211).

Вказана заява мотивована тим, що перебіг позовної давності у спірних правовідносинах повинен обчислюватися окремо щодо кожного простроченого платежу. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості за період з 01.04.2018 по 31.10.2022. Однак, позовна заява подана позивачем до суду тільки 14.02.2023. Отже, на думку відповідача, щодо заявлених вимог за період з 01.04.2018 по 13.02.2020 підлягають застосуванню наслідки спливу позовної давності.

Приписами статті 256 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Пунктом 1 частини 2 статті 258 ЦК України передбачено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частинами 3 та 4 статті 267 Цивільного кодексу України встановлено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Місцевий господарський суд при прийняті оскарженого рішення врахував подану відповідачем заяву про застосування наслідків спливу позовної даності та дійшов висновку про стягнення з відповідача 66105,29 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за період 04.2018-10.2020 в межах строку загальної позовної давності - 3 роки.

Оскільки суд застосував наслідки спливу позовної давності до суми основного боргу, то такі наслідки, за висновками суду першої інстанції, застосовуються і до суми пені, яка підлягає стягненню за період з 04.2018-10.2020, розмір якої складає 5324,55 грн. (в межах строків загальної позовної давності 3 роки), беручи до уваги те, що відповідачем додатково не подано клопотання про застосування спеціальної позовної давності в 1 рік до нарахованих штрафних санкцій.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми 68551,13 грн., з яких 66105,29 грн. - орендна плата та 2445,84 грн. - пеня.

Колегія суддів вважає помилковими вказані висновки суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12 березня 2020 року установлено на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався.

Крім того, запроваджено обмежувальні заходи щодо протидії поширенню коронавірусу COVID-19, які безпосередньо впливають на виконання державою своєї соціальної, економічної, правозахисної функцій, введено певні обмеження прав та свобод людини і громадянина.

Законом України № 530-ІХ від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» введення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, віднесено до форс-мажорних обставин (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати»).

Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, відповідно до якого, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

У пункті 12 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у редакції Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ перелічені всі статті цього Кодексу, які визначають строки позовної давності. Всі ці строки продовжено для всіх суб`єктів цивільних правовідносин на строк дії карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651.

Предметом стягнення у даній справі є заборгованість за договором №103 від 21.06.2018 за період квітень 2018 року жовтень 2022 року.

Договір № 103 на право тимчасового користування конструктивними елементами благоустрою суб`єкту господарювання комунальної власності територіальної громади м. Ужгорода укладено між Департаментом міського господарства Ужгородської міської ради та Фізичною особою-підприємцем Кордонець Катериною Миронівною 21.06.2018.

Згідно пункту 3.1 даного договору сторони дійшли згоди, що обов`язок внесення орендної плати Орендарем виникає з 01 квітня 2018 року (з початку літнього сезону).

Відповідно до пункту 3.2 договору Орендар сплачує Орендодавцеві плату за користування об`єктом щомісячно до 15 числа поточного місяця.

З урахуванням наведених обставин, право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості за період з квітня по червень 2018 виникло у Департаменту міського господарства з 21.06.2018 (дати укладення договору).

Отже, початок перебігу строку позовної давності у даному спорі припадає на 21 червня 2018 року. Останнім днем звернення до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за період з квітня по червень 2018 у межах 3-річного строку позовної давності є 21 червня 2021 року (період, в якому вже був встановлений карантин, а строки позовної давності - продовжені).

Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за період з липня 2018 року по жовтень 2022 року, строк позовної давності необхідно рахувати, починаючи з 16 числа кожного місяця, в якому мав бути здійснений відповідний платіж.

Оскільки Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину набрав чинності 02 квітня 2020 року, з огляду на встановлений Кабінетом Міністрів України карантин з 12 березня 2020 року, то відповідно до Закону України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ строк позовної давності для стягнення спірної заборгованості був продовжений на строк дії такого карантину, тобто, до 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року.

Таким чином, на момент звернення Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради до господарського суду Закарпатської області з позовом у даній справі (14.02.2023) строки позовної давності Департаментом не були пропущені, а вимоги позивача, в тому числі щодо стягнення пені, підлягали до задоволення в повному обсязі, оскільки, як вбачається із розрахунку заборгованості, позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 33600,24 грн. за період з серпня 2022 року по січень 2023 року (в межах передбаченого частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України шестимісячного терміну).

Суд апеляційної інстанції вважає помилковим посилання відповідача у відзиві на апеляційну скаргу на Закон України №731-IX від 18 червня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVІD-19)», оскільки вказаний Закон не регулює правовідносин щодо позовної давності, а стосується питань, пов`язаних з поновленням та продовженням процесуальних строків, визначених процесуальними кодексами (зокрема, п. 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України).

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції не мав обґрунтованих правових підстав для застосування наслідків спливу строків позовної давності до вимог позивача про стягнення орендної плати в розмірі 136665,29 грн. та пені в сумі 33600,24 грн., нарахованих за період: 04.2018 10.2022.

Згідно з положеннями частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За приписами частин 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням вищенаведених правових норм та встановлених обставин справи №907/119/23, рішення господарського суду Закарпатської області від 30.06.2023 року у цій справі необхідно скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Фізичної особи-підприємця Кордонець Катерини Миронівни на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради заборгованості по орендній платі у розмірі 70559,94 грн. та 31154,40 грн. пені та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким позов задовольнити. В частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 68 551,13 грн., з яких 66 105,29 грн. - орендна плата та 2445,84 грн. пеня; стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.

Судові витрати

Судові витрати за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача згідно з положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 2, 86, 269, 270, 275, 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради за № 32.01-17/72 від 26.07.2023 року (вх. № 01-05/2451/23 від 28.07.2023 року) задовольнити.

Рішення господарського суду Закарпатської області від 30.06.2023 у справі № 907/119/23 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Фізичної особи - підприємця Кордонець Катерини Миронівни на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради заборгованості по орендній платі у розмірі 70559,94 грн. та 31154,40 грн. пені. В цій частині прийняти нове рішення. Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи -підприємця Кордонець Катерини Миронівни (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (код ЄДРПОУ - 36541721, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3) основний борг у розмірі 70559,94 грн. та 31154,40 грн. пені.

Залишити без змін рішення господарського суду Закарпатської області від 30.06.2023 у справі № 907/119/23 в частині: стягнення з Фізичної особи-підприємця Кордонець Катерини Михайлівни (необхідно виправити на: Миронівна), РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради, код ЄДРПОУ - 36541721, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3, грошових коштів у розмірі 68551,13 грн. (шістдесят вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна гривень 13 копійок), з яких 66105,29 грн. (шістдесят шість тисяч сто п`ять гривень 29 копійок) - орендна плата та 2445,84 грн. (дві тисячі чотириста сорок п`ять гривень 84 копійок) пеня; стягнення сплаченого судового збору у розмірі 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривень 00 копійок).

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на відповідача.

Стягнути з Фізичної особи -підприємця Кордонець Катерини Миронівни (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) на користь Департаменту міської інфраструктури Ужгородської міської ради (код ЄДРПОУ - 36541721, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Поштова, 3) судовий збір за розгляд апеляційної скарги в сумі 4026,00 грн.

Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя О.В. Зварич

Суддя В.М. Гриців

Суддя Н.М. Кравчук