ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023м. ДніпроСправа № 904/3041/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ", м. Нововолинськ, Волинська область

до Приватного підприємства "Логістична компанія "Успіх", м. Підгородне, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором № 1573

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "НКЮ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Логістична компанія "Успіх" про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 17 000 грн та штрафних санкцій у розмірі 9 943, 52 грн.

Ухвалою суду від 19.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 19.07.2023 була отримана відповідачем 01.08.2023.

Отже, відповідач повинен був подати відзив на позов не пізніше 16.08.2023, останнім днем надходження якого до суду, з урахуванням нормативних строків пересилання місцевої рекомендованої поштової кореспонденції, є 21.08.2023.

Тому відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи, відзиву на позов у встановлений судом строк не надав.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом. Разом з тим, стаття 43 Господарського процесуального кодексу України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватись процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2 статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 1573 від 28.11.2021 про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом в частині повної та своєчасної оплати.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

28.12.2021 між Приватним підприємством "Логістична компанія "Успіх" (далі відповідач, Експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НКЮ" (далі позивач, Перевізник) було укладено договір № 1573 про організацію перевезення вантажів автомобільним транспортом (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору даний Договір регулює і визначає порядок взаємин Експедитора та Перевізника при здійсненні міжнародних, міжміських та міських перевезень вантажів автомобільним транспортом, й інших послуг, обумовлених в транспортних Заявках, і які є невід`ємною частиною Договору.

Конкретні умови (кількість і тип вантажу, маршрут, вантажовідправник і вантажоодержувач, графік подачі транспорту, сума фрахту) узгоджуються разовими Заявками, які є невід`ємною частиною цього Договору, додатково перед кожним перевезенням або групою перевезень. При розбіжності умов Заявки і Договору, пріоритет мають умови Заявки (пункт 2.2 договору).

Вартість перевезення вантажу узгоджується Сторонами даного Договору і вказується Експедитором в Заявці на перевезення Перевізникові (пункт 5.1 договору).

Згідно з пунктом 5.2 договору Експедитор здійснює розрахунки за виконані Перевізником транспортні послуги впродовж 10-ти банківських днів з моменту здобуття оригіналів документів, вказаних в пункті 3.2.8, якщо інше не обумовлене в заявці.

Пунктом 5.3 договору сторони встановили, що оплата за даним договором здійснюється Експедитором по безготівковому розрахунку шляхом банківського переказу обумовленої в Заявці суми в національній валюті на розрахунковий рахунок Перевізника. Банківські витрати сплачує Експедитор. Допускається часткова або повна попередня оплата.

За невчасну оплату рахунків Перевізника згідно Договору, Заявки, Експедитор сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення (пункт 5.4 договору).

Договір діє з моменту його підписання обома Сторонами впродовж одного року. У разі відсутності письмового звернення якої-небудь із Сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення терміну Договір вважається продовженим на наступний термін - на 1 (один) рік (пункт 8.1 договору).

За умовами заявки ТОВ "НКЮ" взяло на себе зобов`язання з організації перевезення за маршрутом м. Дніпро, вул. Канатна, 130 а (Техпоставка) Польща, 43-190, м. Миколув, вул. Rybnicka, 42 «MAS» - Польща, 41-905, вул. Konstytucji, 76 «BOBREK» (Можливо).

Заявкою встановлена ставка перевезення 23 000 грн.

Умови оплати: б/н протягом 7-ми банківських днів з моменту отримання факсокопій рахунка та акта.

На виконання умов договору ТОВ «НКЮ» здійснило перевезення вантажу на загальну суму 23 000 грн, що підтверджується Актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 31 від 09.02.2023.

Також позивачем було виставлено відповідачу рахунок № 39 від 28.02.2023 на суму 23 000 грн.

Відповідач лише частково оплатив послуги перевезення в розмірі 9 000 грн.

Вищезазначені обставини і стали причиною виникнення спору. Крім суми основного боргу у розмірі 17 000 грн позивач просить стягнути суд 9 316, 32 грн пені та 627, 20 грн 3 % річних.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 627, 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень частини 1 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", частин 1, 3 статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Правовідносини сторін у даній справі виникли за договором, який за своєю правовою природою є договором транспортного експедирування.

Згідно із частиною 2 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", яка кореспондується з частиною 1 статті 930 Цивільного кодексу України, Договір транспортного експедирування укладається у письмовій формі.

Частиною 13 статті 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", передбачено, що факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Щодо суми основного боргу

За змістом ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо). Положення цієї глави поширюються також на випадки, коли обов`язки експедитора виконуються перевізником. Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 931 Цивільного кодексу України розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

Статтею 934 Цивільного кодексу України передбачено, що за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Статтею 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

За змістом ч. 1 ст. 306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

У частині 4 цієї статті вказано, що допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

Статтею 316 Господарського кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування може бути встановлений обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, укладати від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечувати відправку і одержання вантажу, а також виконання інших зобов`язань, пов`язаних із перевезенням.

Отже, транспортне експедирування є видом господарської діяльності, спрямованої на організацію процесу перевезення вантажів. Експедитор є таким суб`єктом господарювання, функціональне призначення якого полягає в організації та сприянні здійсненню процесу вантажів. Експедитором може бути, як суб`єкт господарювання (транспортно-експедиційна організація), так і безпосередньо перевізник. Транспортне експедирування - це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях.

Основні умови здійснення транспортно-експедиційного обслуговування зовнішньоторговельних і транзитних вантажів визначено у Законі України "Про транспортно-експедиторську діяльність".

Транспортне експедирування як вид господарської діяльності не може розглядатися окремо від перевезення, це комплекс заходів, які супроводжують процес перевезення вантажів на всіх його стадіях (сортування вантажів під час їх прийняття до перевезення, перевалка вантажів у процесі їх перевезення, облік надходження вантажів під час видачі вантажу тощо), і саме це дає підстави розглядати її допоміжним щодо перевезення видом діяльності. Тому кожна послуга, що надається експедитором клієнту, по суті є транспортною послугою.

Відносини учасників транспортно-експедиторської діяльності встановлюються на основі договорів. Учасники цієї діяльності вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов`язань, інших умов взаємовідносин, що не суперечать чинному законодавству.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено порушення з боку відповідача грошових зобов`язань щодо оплати наданих послуг, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення заборгованості у сумі 17 000 грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормою частини 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За невчасну оплату рахунків Перевізника згідно Договору, Заявки, Експедитор сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення (пункт 5.4 договору).

Позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню за несвоєчасну оплату рахунків Перевізника в розмірі 9 316, 32 грн за період з 15.03.2022 по 05.06.2023.

Оскільки, положення договору не містять вказівки на встановлення іншого строку припинення нарахування пені, ніж встановленого в ст. 232 Господарського кодексу України, то нарахування штрафних санкцій припиняється зі спливом 6 місяців.

Крім того, позивачем невірно визначено початок настання зобов`язання, оскільки останнім днем оплати є 15.03.2022 (включно), тому прострочення починається з 16.03.2022.

Виходячи з положень частини 6 статті 232 Господарського процесуального кодексу України та пункту 5.4 договору пеня нараховується за період з 16.03.2022 по 22.02.2022.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 3 134, 52 грн. В задоволенні пені у розмірі 6 181, 80 грн відмовити.

Щодо суми 3 % річних

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, за прострочення оплати наданих послуг відповідач мав сплатити на користь позивача 3% річних у розмірі 627, 20 грн за загальний період з 15.03.2022 по 05.06.2023.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд встановив, що заявлена до стягнення сума вказаних нарахувань є невірною.

Позивачем невірно визначено початок настання зобов`язання, оскільки останнім днем оплати є 15.03.2022 (включно), тому прострочення починається з 16.03.2022.

Відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення трьох процентів річних у розмірі 624, 58 грн. В задоволенні трьох процентів річних у розмірі 2, 62 грн відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 2 067, 64 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства «Логістична компанія «Успіх» (52001, Дніпропетровська область, Дніпровський район, м. Підгородне, вул. Жукова, буд. 14; ідентифікаційний код 400094859) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НКЮ" (45407, Волинська область, м. Нововолинськ, вул. Сокальська, буд. 1А; ідентифікаційний код 43087467) основний борг у розмірі 17 000 грн, пеню у розмірі 3 134, 52 грн, 3 % річних у розмірі 624, 58 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 067, 64 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко