ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року

м. Черкаси

Справа № 925/1177/23

за позовом Приватного підприємства "БУДЦЕНТР-ЧЕРКАСИ"

до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради

про стягнення 1386786,14 грн,

Представники учасників справи:

Позивач: не з`явився;

Відповідач: не з`явився.

Секретар судового засідання Гармаш Д.Д.

Суддя Гладун А.І.

1. Позиції учасників справи, процесуальні дії суду та учасників у справи.

1.1. 30.08.2023 Приватне підприємство "БУДЦЕНТР-ЧЕРКАСИ" звернулось до Господарського суду Черкаської області з позовом до Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської.

1.2. Змістом позову є майнова вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 1386786,14 грн за договором підряду від 30.01.2023 №1/23.

1.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ствердив, що на виконання умов договору підряду виконав за завданням відповідача підрядні роботи загальною вартістю 1386786,14 грн без ПДВ. Відповідач свого обов`язку з оплати виконаних робіт не виконав, що і зумовило звернення з позовом до суду.

1.4. 04.09.2023 суд ухвалив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі №925/1177/23, ухвалив розглянути справу у порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначив на 03.10.2023 на 09 год. 30 хв.

1.5. Ухвалу суду від 04.09.2023 про відкриття провадження у справі суд надіслав позивачу - рекомендованим листом з повідомленнями про вручення на адресу вказану позивачем в позовній заяві, яке повернуте поштою на адресу суду з довідкою АТ «Укрпошта» адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 54-57) та відповідачу - рекомендованим листом з повідомленнями про вручення, яке 11.09.2023 вручено відповідачу (а.с. 53) та електронною поштою, яке 05.09.2023 доставлено до електронної скриньки відповідача (а.с. 52).

1.6. Відповідно до частини 1 статті 232 Господарського процесуального кодексу України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

1.7. Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

1.8. Днем вручення ухвали суду від 04.09.2023 відповідачу є 13.09.2023 день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання (а.с. 54).

1.9. Відповідно до частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

1.10. Інформація щодо суду, який розглядає справу, учасників справи та предмета позову, дати надходження позовної заяви (скарги) або будь-якої іншої заяви або клопотання у справі, у тому числі особи, яка подала таку заяву, вжитих заходів забезпечення позову та (або) доказів, стадії розгляду справи, місця, дати і часу судового засідання, руху справи з одного суду до іншого є відкритою та підлягає невідкладному оприлюдненню на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (частина 3 статті 9 Господарського процесуального кодексу України).

1.11. 20.09.2023 відповідач подав до суду заяву про визнання позову (а.с.58-59). В заяві просив суд прийняти до розгляду заяву та врахувати її при прийнятті рішення та розподілі судових витрат; розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача. У поданій заяві повідомив, що позивач (підрядник) виконав перелік робіт на заявлену до стягнення суму, що підтверджується відповідним актом виконаних робіт, підписаним сторонами та долученим позивачем до матеріалів справи. Враховуючи вищевикладене, керуючись правом наданим стороні п.1 ч.2 ст. 46 ГПК України, відповідач визнав позов Приватного підприємства «Будцентр-Черкаси» про стягнення 1386786,14 грн боргу за виконані роботи за договором підряду №1/23 від 30.01.2023 року. Не заперечив проти ухвалення судом рішення про задоволення позову.

1.12. 03.10.2023 позивач подав до суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача (а.с. 60).

1.13. У судове засідання 03.10.2023 представники позивача та відповідача не з`явилися.

1.14. Участь у судовому засіданні є правом учасника судового процесу (п. 2 частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

1.15. Явка учасників судового провадження в судове засідання судом обов`язковою не визнавалась.

1.16. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, явка представників учасників справи в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача.

1.17. Суд ухвалив розглядати справу без участі представників учасників справи за наявними в ній матеріалами.

1.18. Відповідно до частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

1.19. Відповідно до частини 4 статті 185 Господарського процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 191, 192 цього Кодексу.

1.20. Відповідно до частини 1, 4 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

1.21. Перевіривши зміст заяви відповідача про визнання позову суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб. Заява про визнання позову від імені відповідача складена та підписана директором департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської Бєловим Богданом Олександровичем у порядку самопредставництва юридичної особи (а.с. 59).

1.22. Відповідно до частини 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

1.23. Враховуючи визнання позову відповідачем, керуючись частиною 3 статті 185 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку про можливість ухвалення рішення у справі за результатами підготовчого провадження у підготовчому засіданні без розгляду справи по суті.

1.24. Керуючись частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у підготовчому судовому засіданні 03.10.2023 суд склав та підписав повне рішення у справі №925/1177/23 без його проголошення.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, що містяться у справі, суд

ВСТАНОВИВ:

2. Обставин, які є предметом доказування у справі.

2.1. Предметом позову позивача до відповідача є майнова вимога про стягнення заборгованості у розмірі 1386786,14 грн за договором підряду від 30.01.2023 №1/23.

2.2. Підставами позову є обставини, якими позивач обґрунтовує виконання договору та надання відповідачу послуг з ремонту об`єкту; підписання уповноваженими особами сторін акту виконаних робіт; невиконання відповідачем зобов`язань зі сплати за виконані позивачем роботи.

2.3. Відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2.4. Предметом доказування у даній справі є виникнення між сторонами майнового господарського зобов`язання на підставі договору підряду; виконання позивачем умов договору в частині надання послуг відповідачу з ремонту об`єкту; невиконання відповідачем зобов`язання з сплати коштів за виконані позивачем роботи; порушення суб`єктивного права, за захистом якого позивач звернувся до суду.

3. Перелік доказів, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

3.1. На підтвердження обставин, які є предметом доказування позивач подав письмові докази, дослідивши які суд встановив:

3.1.1. 30.01.2023 між Приватним підприємством «Будцентр - Черкаси» та Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради був укладений договір підряду №1/23, відповідно до якого п.1.1 замовник доручає підряднику і зобов`язується прийняти та оплатити виконання робіт за кодом ДК 021:20-6 Інші завершальні будівельні «Капітальний ремонт будівлі ПНЗ БМЦ Черкаської міської ради за адресою: вул. Юрія Іллєнка буд. 6 м. Черкаси», в межах виділених фінансових ресурсів згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, а підрядник зобов`язується на свій власний ризик виконати роботи, доручені йому замовником.

Відповідно до умов договору сторони домовилися про таке:

п. 3.1. - ціна договору становить 1429962,00 грн без ПДВ;

п. 4.2. замовник здійснює оплату за роботи шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника на умовах відстрочки платежу до 30 банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками замовника і підрядника актів виконаних робіт (не для включення до умов договору учасником надається лист-погодження у складі тендерної пропозиції);

п. 5.4. після закінчення виконання робіт (форми КБ-2в) у двох примірниках, викликає на об`єкт ремонту уповноважених представників замовника, здає їм обсяги виконаних робіт, у термін визначений договором. Уповноважені представники замовника перевіряють відповідність фактично виконаних робіт з обсягами, зазначеними в договору та у акті формі КБ-2в і підписують його в частині фактично виконаних робіт;

п.6.1.1 замовник зобов`язується своєчасно та у повному обсязі сплатити за якісно і вчасно надані послуги;

п.11.1. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором

3.1.2. Уповноваженими представниками сторін був підписаний акт №1 приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 27-38), форми №№КБ-2в, КБ-3 на загальну суму 1386786,14 грн без ПДВ.

3.1.3. До позовної заяви додано Відомість ресурсів до Акту приймання виконаних будівельних робіт (а.с. 39-42), відповідно до якого загальна вартість матеріалів, виробів і конструкцій становить 1096995,29 грн.

3.2. Відповідач доказів на спростування доводів позивача не подав.

3.3. Відповідач позовні вимоги заявлені в позовній заяві визнав.

3.4. Відповідно до частини першої та другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

3.5. Відповідно до частини 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

3.6. На підставі поданих позивачем доказів, можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Подані позивачем докази суд визнає належними.

3.7. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України "Допустимість доказів").

3.8. На підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує підстави позову, позивач подав письмові докази, які є належним засобом доказування обставин, що є предметом доказування у справі. Суд не встановив, що докази подані позивачем отримані з порушенням закону. Докази подані позивачем суд визнає допустимими.

3.9. Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи

3.10. Подані позивачем докази, на переконання суду, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Докази, подані позивачем, суд визнає достовірними.

3.11. Відповідно до статті 129 Конституції України та статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

3.12. Зміст принципу змагальності господарського судочинства наведений у статтях 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України, відповідно норм яких судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

3.13. Сумніву у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів у суду не виникло.

4. Висновок суду про те, яка обставина, що є предметом доказування у справі, визнається судом встановленою або спростованою з огляду на більшу вірогідність відповідних доказів. Мотиви визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.1. Відповідно до частин 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

4.2. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були. Тобто обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

4.3. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, якими позивач доводить позовні вимоги, а тому суд не наводить у рішенні суду мотивів визнання доказів більш вірогідними щодо кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

4.4. Відповідач також не надав суду доказів існування інших обставин ніж ті, що встановлені судом під час судового розгляду справи. З огляду на це суд визнає обставини, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, доведеними.

4.5. Відповідно до частини 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

4.6. Враховуючи належність, допустимість та достовірність доказів, поданих позивачем, оцінивши зібрані у справі докази в цілому та кожен доказ окремо, визнає доведеними обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, та визнає встановленими наступні обставини:

4.6.1. Між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання на підставі договору підряду №1/23 від 30.01.2023;

4.6.2. Позивач виконав свій обов`язок у зобов`язанні та виконав за завданням позивача підрядні роботи вартістю 1386789,14 грн без ПДВ;

4.6.3. Відповідач не виконав свого обов`язку зі сплати коштів за виконані позивачем роботи.

4.6.4. Борг відповідача перед позивачем за виконані позивачем роботи становить 1389789,14 грн.

5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

5.1. Відповідно до частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

5.2. Згідно з частиною першою статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

5.3. Наведеними вище нормами господарського законодавства врегульовано правові підстави виникнення господарських зобов`язань, до яких, зокрема, належить господарський договір.

5.4. Дослідивши зміст та характер зобов`язань, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли майново-господарські зобов`язання.

5.5. Відповідно до частини першої статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

5.6. Відповідно до частини першої статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.7. Зобов`язання, що виникли між сторонами за своїм правовим змістом опосередковують відносини надання послуг.

5.8. Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

5.9. Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

5.10. Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

5.11. Відповідно частини 3 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

5.12. Відповідно до частини 1 статті 526 зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

5.13. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

5.14. Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

5.15. Відповідно до частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі.

6. Висновки суду щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Висновок про порушення, не визнання або оспорення права чи інтересу, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

6.1. Передумовою спору є виникнення між сторонами майнового-господарського зобов`язання на підставі договору підряду №1/23 від 30.01.2023.

6.2. Причиною виникнення спору є невиконання відповідачем свого обов`язку зі сплати за виконанні позивачем роботи.

6.3. Звертаючись з позовом, позивач прагне захистити своє майнове право на отримання плати за виконані роботи.

6.4. Правовідносини між учасниками справи є приватноправовими, врегульовані нормами цивільного права. Зобов`язання, що виникли між сторонами, за своїм правовим змістом опосередковують відносини підряду.

6.5. За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

6.6. На виконання умов договору позивач виконав підрядні роботи вартістю 1386786,14 грн.

6.7. У пункті 5.4. сторони передбачили, що після закінчення виконання робіт (форми КБ-2в) у двох примірниках, викликає на об`єкт ремонту уповноважених представників замовника, здає їм обсяги виконаних робіт, у термін визначений договором. Уповноважені представники замовника перевіряють відповідність фактично виконаних робіт з обсягами, зазначеними в договору та у акті формі КБ-2в і підписують його в частині фактично виконаних робіт.

6.8. 12.05.2023 уповноваженими представниками сторін був підписаний акт №1 приймання виконаних будівельних робіт, форми №№КБ-2в, КБ-3 на загальну суму 1386786,14 грн без ПДВ.

6.9. Відповідно до п.4.2. замовник здійснює оплату за роботи шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок підрядника на умовах відстрочки платежу до 30 банківських днів з моменту підписання уповноваженими представниками замовника і підрядника актів виконаних робіт (не для включення до умов договору учасником надається лист-погодження у складі тендерної пропозиції);

6.10. Відповідач свого обов`язку зі сплати за виконані позивачем підрядні роботи не виконав.

6.11. Борг відповідача перед позивачем становить 138786,14 грн без ПДВ.

6.12. Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

6.13. Загальні засади (принципи), зокрема добросовісність, є по своїй суті нормами прямої дії та повинні враховуватися при тлумаченні норм, що містяться в актах цивільного законодавства.

6.14. Головне застосування принципу добросовісності полягає у тому, щоб перешкодити стороні отримати перевагу та вигоду як наслідок своєї непослідовності у поведінці на шкоду іншій стороні, яка добросовісно поклалася на певну юридичну ситуацію, створену першою стороною або обома.

6.15. Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини 1 та статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

6.16. Захист цивільних прав це застосування компетентним органом передбачених законом способів захисту цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

6.17. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав це закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких здійснюється поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

6.18. Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.

6.19. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

6.20. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

6.21. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

6.22. Невиконання відповідачем свого обов`язку порушує право позивача на належне виконання зобов`язання іншою стороною та отримання плати за виконані роботи

6.23. Вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати коштів за виконані роботи у розмірі 138786,14 грн суд визнає обґрунтованою, спосіб захисту обраний позивачем є належний та ефективний, та доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

7. Розподіл судових витрат.

7.1. Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

7.2. За подання позовної заяви при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 20801,80 грн на підставі платіжної інструкції від 30.08.2023 №803 (а.с. 5).

7.3. Відповідно до частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

7.4. Згідно з частиною 3 статті 7 Закону України Про судовий збір у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

7.5. Враховуючи, вимоги частини 3 статті 7 Закону України Про судовий збір, частини 1 статті 130 Господарського процесуального кодексу України позивачу слід з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 10400,90 грн.

7.6. Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволенні повністю, до відшкодування йому за рахунок відповідача підлягає судовий збір у розмірі 10400,90 грн.

Керуючись статтями 129, 130, 185, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (ідентифікаційний код: 36299692, адреса місцезнаходження: 18001, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд. 251) на користь Приватного підприємства "БУДЦЕНТР-ЧЕРКАСИ" (ідентифікаційний код: 41422997, адреса місцезнаходження: 18007, м. Черкаси, вул. Гагаріна, 29, кв. 13) 1386786,14 грн (один мільйон триста вісімдесят шість тисяч сімсот вісімдесят шість гривень 14 копійок) заборгованості, 10400,90 грн (десять тисяч чотириста гривень 90 копійок) витрат зі сплати судового збору.

Повернути Приватному підприємству "БУДЦЕНТР-ЧЕРКАСИ" (ідентифікаційний код: 41422997, адреса місцезнаходження: 18007, м. Черкаси, вул. Гагаріна, 29, кв. 13) з Державного бюджету України судовий збір сплачений на підставі платіжної інструкції від 30.08.2023 №803 в сумі 10400,90 грн (десять тисяч чотириста гривень 90 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя А.І. Гладун