28 вересня 2023 року
судді Великої Палати Верховного Суду Банаська О. О.
Справа № Б8/065-12 (911/229/22)
провадження № 12-50гс23
І. ІСТОРІЯ СПРАВИ
(1) Зміст позовної заяви
1. У провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа
№ Б8/065-12 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Маєток сервіс" (далі - ТзОВ "Маєток сервіс") про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна українська спілка" (далі - ТзОВ ?Будівельна українська спілка?) на стадії ліквідаційної процедури
2.1. Позов мотивований тим, що спірне майно вибуло з власності
ТзОВ "Будівельна українська спілка" за результатом скасованого в судовому порядку аукціону з відчуження майна боржника у цій справі.
3. Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.06.2012 порушено провадження у справі за заявою ТзОВ "Маєток сервіс" про банкрутство
ТзОВ "Будівельна українська спілка".
4. Постановою Господарського суду Київської області від 20.10.2014
ТзОВ "Будівельна українська спілка" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого
5. 10.08.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "Універсальна товарна біржа "Соціум" (далі - ТзОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум") проведений другий повторний аукціон з продажу майна банкрута -
ТзОВ "Будівельна українська спілка" за участю учасників аукціону, відповідно до протоколу № 2015/09, об`єктом продажу якого є лот № 1 - майновий комплекс ТзОВ "Будівельна українська спілка", до складу якого входить майно, що не включено до ліквідаційної маси як таке, що є предметом забезпечення вимог Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (далі - АТ "Державний експортно-імпортний банк України").
5.1. 10.08.2015 за результатом зазначеного аукціону з продажу майна боржника ТзОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум", ТзОВ "Будівельна українська спілка" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ріел естейт компані" (далі - ТзОВ ?Ріел естейн компані?) (покупець) укладений договір купівлі-продажу майнового комплексу № 1, відповідно до умов якого продавець продає, а покупець купує майновий комплекс, у складі: житлових будинків у кількості - 37, що знаходяться за адресами: Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, по
вул. Джерельна, буд. №№ 7, 16, 9, 14, 20, 12, 18; пров. Кипарисовий,
буд. №№ 3, 12, 1, 9, 14, 11, 5; вул. Струмкова,
буд. №№ 34, 36, 30, 20, 14, 55; пров. Гірський, буд. №№ 10, 7; пров. Каштановий, буд. №№ 2, 9, 1, 3, 5, 7, 6; пров. Долинний, буд. № 4; пров. Калиновий,
буд. №№ 4, 3, 6, 5, 7, 8, 2; 64 земельних ділянок, що знаходяться за адресами: Київська область, Васильківський район, с. Іванковичі, в тому числі, по
вул. Джерельна; Київська область, Васильківський район, с. Рославичі;
м. Львів, вул. Джерельна, 28-28а; нежитлової будівлі, призначеної для розміщення офісів, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Джерельна, 38 (пункт 1 договору).
5.2. Продаж здійснений на підставі протоколу аукціону з продажу майна банкрута від 10.08.2015 № 2015/09, що був проведений ТзОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум", за ціною - 11 496 111,82 грн без ПДВ, які покупець повністю сплатив продавцю на підставі цього договору (пункт 2 договору).
5.3.Також на виконання вищезазначеного договору від 10.08.2015 № 1
ТзОВ "Будівельна українська спілка" та ТзОВ "Ріел естейт компані" склали акти від 07.10.2017 № 39-з та від 07.10.2017 №41-з про передавання права власності на куплене нерухоме майно, а саме:
вул. Джерельна, 1 відповідно.
6.У подальшому частину майна, придбаного на аукціоні, ТзОВ "Ріел естейт компані" відчужило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ?Рулл" (далі - ТзОВ ?Рулл?).
6.1. Згідно з інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.09.2019 № 182074205 та
№ 182070503 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені наступні записи:
7. 24.10.2019 між ТзОВ "Рулл" (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О. А. 24.10.2019 та зареєстрований в реєстрі за № 3759.
7.1. Умовами зазначеного договору передбачено наступне:
- земельна ділянка, що відчужується, належить продавцю на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 10.05.2018, складеного між
ТзОВ "Ріел естейт компані" та ТзОВ "Рулл", протоколу ЗЗУ ТзОВ "Ріел естейт компані" від 10.05.2018 № 14 та протоколу ЗЗУ ТзОВ "Рулл" від 10.05.2018
Семенцем О. А. 24.10.2019, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, не зареєстровані (пункт 3 договору);
- продаж сторонами вчинено за 10 000,00 грн, гроші продавець отримав повністю - до підписання цього договору, претензій фінансового характеру з боку продавця до покупця немає (пункт 4 договору);
- право власності у покупця на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Цивільні права та обов`язки у сторін виникають з моменту нотаріального посвідчення договору та його реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 13).
8. Також, 24.10.2019 між ТзОВ "Рулл" (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенцем О. А. 24.10.2019 та зареєстрований в реєстрі за № 3760.
8.1.Умовами зазначеного договору передбачено наступне:
Семенцем О. А. 24.10.2019, відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, не зареєстровані (пункт 3 договору);
- продаж сторонами вчинено за 185 000,00 грн. Гроші продавець отримав повністю - до підписання цього договору. Претензій фінансового характеру з боку продавця до покупця немає (пункт 4 договору);
- право власності у покупця на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Цивільні права та обов`язки у сторін виникають з моменту нотаріального посвідчення договору та його реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 13).
9. У подальшому, згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.01.2022
№ 294781772, зазначені вище земельні ділянки з кадастровими номерами
10. За даними, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, 03.01.2019 до реєстру внесено наступні записи:
- 03.01.2019 про державну реєстрацію припинення ТзОВ "Ріел естейт компані",
- 13.01.2021 про державну реєстрацію припинення ТзОВ "Рулл".
11. Постановою Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № Б8/065-12 постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2019 та ухвалу Господарського суду Київської області від 11.02.2019 у справі
№ Б8/065-12 скасовано; прийнято у справі № Б8/065-12 нове рішення, яким заяву АТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 25.10.2017 задоволено; визнано недійсними результати аукціону, проведеного
ТзОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум", та оформлені протоколом 10.08.2015.
12. 16.12.2019 АТ "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося з позовом до ТзОВ "Будівельна українська спілка", арбітражного керуючого Горбача С. Ф., ТзОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум", ТзОВ "Ріел естейт компані", за участю третіх осіб: ТзОВ "Маєток сервіс" та ТзОВ "Сантехсервіс", про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 10.08.2015, укладеного між ТзОВ "Будівельна українська спілка" та ТзОВ "Ріел Естейт Компані", за результатами проведеного 10.08.2015 другого повторного аукціону.
14. 17.02.2021 Господарський суд Київської області постановив ухвалу (залишену без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021) про відмову в задоволенні позову.
15. Судові рішення мотивовані нікчемністю оспорюваного договору через недотримання вимог щодо обов`язкового нотаріального посвідчення угоди, предметом якої є земельні ділянки та нерухоме майно, внаслідок чого відсутні підстави для визнання недійсним оспорюваного договору.
16. Постановою Верховного Суду від 23.11.2021 у справі № Б8/065-12 постанова Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 та рішення Господарського суду Київської області від 17.02.2021 у справі
№ Б8/065-12 залишені без змін.
17. У зазначеній постанові, дійшовши висновку про те, що задоволення заяви про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна банкрута матиме наслідком визнання недійсними правочинів, укладених за результатами аукціону з продажу майна банкрута, в силу закону - відповідно до частини третьої статті 55 Закону про банкрутство, та враховуючи встановлені судами обставини щодо ухвалення Верховним Судом рішення, у формі постанови від 22.08.2019 у справі № Б8/065-12, про визнання недійсними результатів проведеного 10.08.2015 та оформленого протоколом від 10.08.2015 № 2015/09 другого повторного аукціону з продажу майна боржника (цілісного майнового комплексу), що оформлено договором, укладеним 10.08.2015, суд касаційної інстанції погодився із висновками судів в оскаржуваних рішеннях про нікчемність оспорюваного договору, з огляду на що також погодився із висновками судів про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання оспорюваного договору недійсним з тих підстав, що за правилами частини другої статті 215 ЦК України визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.
(2) Зміст рішення суду першої інстанції
19. Рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2022 у справі № Б8/065-12 (911/229/22) мотивовано наявністю правових підстав для витребування із чужого незаконного володіння відповідача, який є недобросовісним набувачем, на користь позивача спірної земельної ділянки.
20. Також, з урахуванням правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 904/3405/19 (провадження № 12-50гс20), з огляду на тривалий судовий розгляд спорів щодо визнання результатів аукціону з продажу майна банкрута - ТзОВ "Будівельна українська спілка", в тому числі спірного майна, недійсними, а саме: з 2016 по 2019 роки, а також звернення позивача до господарського суду з позовною заявою у цій справі в межах незначного проміжку часу після встановлення обставин недійсності результатів аукціону з продажу майна боржника і, як наслідок, наявності для позивача підстав вважати, що його права можуть бути захищені в цьому судовому провадженні, суд першої інстанції, за результатом розгляду заяви відповідача про застосування строків позовної давності, дійшов висновку про поважність, в цьому випадку, причин пропуску позивачем строку звернення до суду.
21. Додатковим рішенням Господарського суду Київської області від 26.10.2022 задоволено заяву позивача та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ ?Будівельна Українська Спілка? 44 911,35 грн судового збору.
(3) Зміст постанови суду апеляційної інстанції
22. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2022 у справі № Б8/065-12 (911/229/22) скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено у позові ТзОВ "Будівельна українська спілка", додаткове рішення Господарського суду Київської області від 26.10.2022 у справі № Б8/065-12 (911/229/22) скасовано, ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні заяви ТзОВ "Будівельна українська спілка" про прийняття додаткового рішення.
23. Приймаючи оскаржену постанову, колегія суддів погодилась з висновком суду першої інстанції щодо наявності порушених прав ТзОВ "Будівельна українська спілка", зазначивши, що доказами, наявними у матеріалах справи, підтверджується вибуття спірного нерухомого майна з володіння позивача не з його волі, а відповідач не визнає його право власності, а відтак наявності правових підстав для звернення до суду із позовом, що розглядається.
24. Водночас, скасовуючи рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2022 колегія суддів апеляційної інстанції зазначила таке:
- у цій справі судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які свідчать про недобросовісність відповідача, натомість його добросовісність не ставиться під сумнів з огляду на те, що станом на момент укладення 24.10.2019 між ТзОВ "Рулл" та ОСОБА_1 договорів купівлі-продажу спірних земельних ділянок було запроваджено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, який містив відомості про реєстрацію права власності за ТзОВ "Рулл" на спірні земельні ділянки та не містив відомостей про наявність обтяжень щодо цього майна. Відтак, відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тож добросовісний набувач не повинен перевіряти історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а може діяти, покладаючись на такі відомості, за відсутності обставин, які з точки зору розумного спостерігача можуть викликати сумнів у достовірності цих відомостей;
- при прийнятті постанови від 27.09.2018 у справі № Б8/065-12 за заявою
АТ "Державний експортно-імпортний банк України" від 25.10.2017 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна ТзОВ "Будівельна українська спілка" Верховний Суд виходив помилковості висновків судів попередніх інстанцій про те, що заявлена кредитором вимога про визнання результатів проведеного ТзОВ "Універсальна товарна біржа "Соціум" 10.08.2015 аукціону з продажу майна ТзОВ "Будівельна українська спілка" недійсними у справі про банкрутство № Б8/065-12 стосується вже вирішеного судом спору між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих самих підстав, що і у справі № 911/4106/15, констатувавши, що в цьому випадку позивач обрав інші підстави для визнання недійсним спірного аукціону, що вимагає їх належного розгляду, чим спростовуються доводи скаржника про недотримання при розгляді даної справи принципу правової визначеності;
- з урахуванням установлених обставин справи, було б надмірним очікувати від відповідача, навіть при всій його обачності, спроможності самостійно встановити на момент придбання спірного майна нікчемність договорів, пов`язаних з відчуженням спірного майна, про що він і зазначає в апеляційній скарзі, відтак колегія суддів не ставить під сумнів добросовісність відповідача та вважає необґрунтованим протилежний висновок суду першої інстанції, мотивований тим, що укладаючи договори купівлі-продажу земельних ділянок від 24.10.2019, відповідач не вжив достатніх заходів, не проявив обережність та обачність для з`ясування правомочностей продавця на відчуження майна;
- матеріали справи не містять доказів порушення відповідачем зобов`язань за цими договорами (в тому числі щодо оплати вартості придбаних земельних ділянок), доказів невизнання ТзОВ "Рулл" факту здійснення оплати за цими договорами або наявності спорів про розірвання цих договорів та про тлумачення договірних умов, обумовлених існуванням між сторонами розбіжностей у тлумаченні викладених положень договорів;
- у відповідача виникло право на витребування спірних земельних ділянок від відповідача на підставі пункту третього частини першої статті 388 ЦК України;
- з урахуванням тієї обставини, що перебіг позовної давності за позовними вимогами, які є предметом розгляду по цій справі, не зупинявся і не переривався до його закінчення - 13.08.2018, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність обставин, які свідчать про наявність у позивача поважних причин для пропуску строку звернення до суду з позовом у цій справі, а відтак позов ТзОВ "Будівельна українська спілка" не підлягає задоволенню у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Однак, суд першої інстанції наведеного не врахував та дійшов помилкових висновків про поважність, в цьому випадку, причин пропуску позивачем строку звернення до суду та наявність підстав для задоволення позову.
(4) Зміст та вимоги касаційних скарг
25.10.04.2023 ТзОВ "Будівельна Українська Спілка" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Демчана О. І. звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 у справі № Б8/065-12 (911/229/22) з вимогами оскаржену постанову скасувати, рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2022 у справі № Б8/065-12 (911/229/22) та додаткове рішення від 26.10.2022 залишити без змін.
26.10.04.2023 АТ "Державний експортно-імпортний банк" звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 (повний текст складено 22.03.2023) у справі № Б8/065-12 (911/229/22) з вимогами оскаржену постанову скасувати, рішення Господарського суду Київської області від 05.10.2022 у справі
№ Б8/065-12 (911/229/22) та додаткове рішення від 26.10.2022 залишити без змін.
27. 21.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 22.02.2023 у справі № Б8/065-12 (911/229/22), з проханням змінити мотивувальну частину оскарженої постанови без зміни її резолютивної частини.
(5) Зміст ухвали про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду
28. 20.07.2023 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду постановив ухвалу про передання справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
29. Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду зазначила, що справа № Б8/065-12 (911/229/22) містить виключну правову проблему, вирішення якої повинно бути здійснене Великою Палатою Верховного Суду з метою забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо визначення початку перебігу позовної давності у спорах про віндикацію майна, а також що існує необхідність відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду, зокрема у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 453/121/19, від 22.02.2023 у справі № 760/3709/18, від 24.05.2023 у справі № 202/3068/20 щодо перевірки добросовісності / недобросовісності набувача майна і висновків цього ж суду, зроблених у постанові від 22.09.2021 у справі № 453/121/19 щодо встановлення відсутності волі власника на вибуття майна з його володіння.
(6) Зміст ухвали Великої Палати Верховного Суду
30. 27.09.2023 Велика Палата Верховного Суду постановила ухвалу про повернення справи на розгляд колегії Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
31. В обґрунтування мотивів повернення справи в ухвалі від 27.09.2023 зазначено такі висновки:
Щодо необхідності відступу від висновків КЦС ВС, викладених у постановах від 22.02.2023 у справі № 760/3709/18 та від 24.05.2023 у справі № 202/3068/20
(Щодо перевірки добросовісності / недобросовісності набувача)
31.1.У справах № 760/3709/18 та № 202/3068/20, вирішуючи спори про витребування нерухомого майна, КЦС ВС виходив, зокрема, з того, що за відсутності у Реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. В обох цих справах КЦС ВС звертався до схожих висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 23.10.2019 у справі
№ 922/3537/17.
31.2.Натомість КГС ВС у справі № 910/8482/18 (910/4866/21), хоч і дійшов висновків, на які колегія суддів посилалась в ухвалі про передання, однак зауважив, що добросовісність набувача майна не має істотного значення в конкретних спірних правовідносинах для визначення можливості його віндикації (див. пункт 91); у справі № 922/634/19 спір стосувався витребування частки в статутному капіталі юридичної особи, а справу № 911/1265/21 постановою від 12.07.2023 КГС ВС направив на новий розгляд, оскільки суди попередніх інстанцій ухвалили свої рішення без перевірки добросовісності / недобросовісності набувача майна.
31.3. Наведене не дає підстав для висновку, що в описаних вище справах
КЦС ВС та КГС ВС сформували різні підходи до перевірки добросовісності / недобросовісності набувача нерухомого майна в контексті застосування статей 387, 388 ЦК України. До того ж 04.07.2023 Велика Палата Верховного Суду ухвалила постанову у справі № 233/4365/18, в пунктах 46 і 47 якої дійшла висновку про те, що, вирішуючи питання про можливість витребування від відповідача майна, зокрема про наявність або відсутність підстав для застосування статті 388 ЦК України, слід враховувати висновки Великої Палати Верховного Суду щодо необхідності оцінювати добросовісність поведінки насамперед зареєстрованого володільця нерухомого майна
(див., зокрема, постанови від 26.06.2019 у справі № 669/927/16-ц (пункт 51), від 23.10.2019 у справі № 922/3537/17 (пункти 38, 39, 57), від 01.04.2020 у справі № 610/1030/18 (пункти 46.1, 46.2), а також висновок про те, що не може вважатися добросовісною особа, яка знала чи могла знати про порушення порядку реалізації майна або знала чи могла знати про набуття нею майна всупереч закону (див., зокрема, постанови від 22.06.2021 у справі
№ 200/606/18 (пункт 61), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 211), від 06.07.2022 у справі № 914/2618/16 (пункт 55), від 21.09.2022 у справі
№ 908/976/19 (пункт 5.66)).
Щодо необхідності відступу від висновків КЦС ВС, викладених у постанові від 22.09.2021 у справі № 453/121/19
(Щодо встановлення відсутності волі власника на вибуття майна з його володіння)
31.4.Матеріально-правове регулювання спірних правовідносин та їх зміст у цій справі та справах № Б-19/207-09 та № Б-39/187-08, на які посилалась колегія суддів КГС ВС в ухвалі про передання, суттєво відрізняються від тих, що склались у цивільній справі № 453/121/19, в якій спірне майно не було примусово відчужене за результатами аукціону, проведеного в процедурі банкрутства боржника, відтак немає підстав для висновку про те, що правовідносини у справі, що розглядається, та справі № 453/121/19, від висновків КЦС ВС у якій колегія суддів КГС ВС пропонувала відступити, є подібними.
Щодо наявності у цій справі виключної правової проблеми
(Щодо визначення початку перебігу позовної давності у спорах про віндикацію майна)
32.З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необґрунтованість мотивів колегії суддів КГС ВС у частині наявності підстави для передання справи на її розгляд, передбаченої частиною третьою статті 302 ГПК України, а також передання на розгляд Великої Палати Верховного Суду в цій справі як виключної правової проблеми питань, які можуть бути вирішені КГС ВС як належним судом, а тому підстава для передання цієї справи, передбачена частиною п`ятою статті 302 ГПК України, також не знайшла свого підтвердження.
II. СУТЬ ОКРЕМОЇ ДУМКИ
33. З ухвалою від 27.09.2023 не погоджуюся та вважаю, що слід було прийняти справу для розгляду Великою Палатою Верховного Суду, а тому відповідно до частини третьої статті 34 ГПК України висловлюю окрему думку щодо постановленої ухвали з огляду на таке.
34. За статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя є незалежним та керується верховенством права, здійснюючи правосуддя (стаття 129 Конституції України).
35. У пункті 4 частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики.
36. Відповідно до частини першої статті 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
37. Пунктом 1 частини другої статті 37 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що у складі Верховного Суду діє, зокрема, Велика Палата Верховного Суду.
38. Згідно з положеннями частини першої, пункту 1 частини другої
статті 45 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Велика Палата Верховного Суду як постійно діючий колегіальний орган Верховного Суду
забезпечує, зокрема, у визначених законом випадках здійснення перегляду судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права.
39.Велика Палата Верховного Суду вирішує, головним чином, справи, в яких під загрозу може бути поставлене однакове застосування судами норм матеріального та дотримання норм процесуального права.
40. Отже, головним завданням Верховного Суду в цілому і Великої Палати Верховного Суду зокрема є забезпечення сталості та єдності судової практики.
41.Великою Палатою Верховного Суду напрацьовано критерії щодо можливості прийняття справ на розгляд відповідно до частини четвертої статті 302 ГПК України.
42. Так, у постанові від 05.10.2022 у справі № 922/1830/19 (провадження № 12-91гс20) Велика Палата Верховного Суду наголосила, що, відступаючи від висновку щодо застосування юридичної норми, Велика Палата Верховного Суду може шляхом буквального, звужувального чи розширювального тлумачення відповідної норми або повністю відмовитися від її висновку на користь іншого, або конкретизувати попередній висновок, застосувавши належні способи тлумачення юридичних норм.
44. Задля юридичної визначеності в застосуванні приписів процесуального закону, які зобов`язують визначати подібність правовідносин (подібність відносин), Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 жовтня
2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20, пункт 39) конкретизувала свої висновки щодо подібності правовідносин, зазначивши таке. На предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Установивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то в такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним й об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими.
45. З урахуванням зазначеного висновку, передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду вбачала підстави для відступу від висновків, викладених у постановах Верховного Суду, винесених за результатом касаційного перегляду справ правове регулювання та зміст спірних правовідносин у яких, з моєї точки зору, є подібним.
46.Положення статті 303 ГПК України свідчать, що за наявної мотивованої позиції про існування підстав для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду, Велика Палата Верховного Суду не повинна вирішувати питання про наявність чи відсутність підстав для такого відступу під час вирішення питання про прийняття справи для продовження розгляду, а таке питання належить вирішувати під час розгляду справи по суті.
47. Варто зазначити, що в цьому випадку, на мою думку, спірні правовідносини є подібними у справі, що розглядається, а також у справах від висновків Верховного Суду у яких колегія суддів пропонувала відступити, оскільки наявні спільні риси, що виражаються за їхнім змістом, а саме:
- спірні правовідносини у зазначених справах виникли у зв`язку із витребуванням власником свого майна у добросовісного набувача;
- правове регулювання у зазначених справах є подібним, адже стосується застосування у спірних правовідносинах, зокрема пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України при встановленні відсутності волі власника на продаж майна у процедурі банкрутства та можливості позбавлення добросовісного набувача цього майна за критерієм його вибуття за волею чи поза волею боржника.
48. Крім того, відповідно до частини п`ятої статті 302 ГПК України касаційний суд має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. Отже, визначення характеру правової проблеми, як виключної, законодавцем віддано на розсуд Великої Палати Верховного Суду та сформованої нею практики. Важливими є наслідки, яких досягається вирішенням такої правової проблеми: забезпечення розвитку права та формування єдності судової практики. Згідно з усталеною правовою позицією для визначення виключної правової проблеми застосовуються кількісні та якісні критерії: значна кількість справ подібної категорії; допущення судами істотного порушення норм права, що унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; відсутність усталеної судової практики у застосуванні однієї і тієї ж норми права, в тому числі наявність взаємосуперечливих правових висновків суду касаційної інстанції; наявність різних наукових підходів до вирішення конкретних правових питань у схожих правовідносинах; застосування норм матеріального права судами нижчих інстанцій так, що виникає питання дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між інтересами сторін. При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву, або якщо існують різні відмінні позиції, і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією, а також необхідне тлумачення нових законів. Разом з тим не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без жодних проблем.
49. В ухвалі від 20.07.2023 колегія суддів КГС ВС зазначила, що передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики з урахуванням справ, які перебувають на розгляді не тільки у суді касаційної інстанції, але й у судах апеляційної та першої інстанцій, а також можуть виникнути у майбутньому з огляду на наявність різних підходів в судах касаційних інстанцій до визначення початку перебігу позовної давності у подібних правовідносинах, які зводяться до протилежних висновків.
50. Також з урахуванням кількісного критерію щодо наявність низки справ з подібними правовідносинами, що наразі перебувають на розгляді в судах усіх інстанцій, цілком очевидним є те, що вирішення зазначеної правової проблеми необхідне для забезпечення сталої судової практики, розумної передбачуваності судових рішень, оскільки існують обґрунтовані припущення, що аналогічні проблеми щодо тлумачення правових норм неминуче виникатимуть у майбутньому у значній кількості судових спорів.
51. Наведена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду в ухвалі про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду правова проблема виходить за межі інституту банкрутства, вимагає її вирішення з урахуванням загальних положень цивільного законодавства про витребування майна від добросовісного набувача.
52. Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в ухвалі від 20.07.2023 обґрунтував підстави для вирішення виключної правової проблеми, а також необхідність відступити від висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів іншого касаційного суду.
53. Велика Палата Верховного Суду повинна була постановити ухвалу про прийняття та призначення цієї справи до розгляду.
Суддя О. О. Банасько