ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 року м.Дніпро Справа № 904/2064/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Іванова О.Г. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-Фарма" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2023 (суддя Мілєва І.В., повний текст якого підписаний 09.06.2023) у справі №904/2064/23

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-Фарма" м. Дніпро

про стягнення 42 460,21 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Дніпропетровської області звернулося Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-Фарма" про стягнення 42 460,21 грн, з яких: 33 892,42 грн основний борг, 1903,41 грн пеня, 972,01 грн 3% річних, 5692,37 грн інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-19420-Др від 05.12.2019.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2023 у справі №904/263/23 позов задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-Фарма" на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" 42 460,21 грн, з яких: 33 892,42 грн. основний борг, 1903,41 грн. пеня, 972,01 грн. 3% річних, 5692,37 грн. інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ТАС-Фарма", в якій просить скасувати рішення та прийняти нове рішення, яким закрити провадження в частині стягнення основного боргу в розмірі 14 143, 00 грн., інфляційних в розмірі 2 669,83 грн., пені в розмірі 359,30 грн. 3% річних в розмірі 412,50 грн; відмовити в задоволенні позову в решті вимог щодо стягнення основного боргу в розмірі 19 749,42 грн., інфляційних в розмірі 3022,54 грн., пені в розмірі 1 544,11 грн., 3% річних в розмірі 559,51 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт послався на наступне:

- судом першої інстанції не застосовано ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», за якою ціни/тарифи та обсяги спожитих комунальних послуг, визначаються відповідно до законодавства, а не до договору;

- судом не надано правової оцінки тому, що свої претензії позивач надсилав за невстановленою адресою;

- судом без жодного правового обґрунтування та посилання на нормативний акт за період з вересня 2022 року по лютий 2023 застосовано підвищений тариф, розмір якого не відповідає ані договору, ані наданому до позовної заяви Розпорядженню виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 18.03.2019 №450;

- відповідач, не отримавши та не будучи ознайомлений зі змістом позовної заяви, не мав можливості подати до суду першої інстанції свій відзив із контррозрахунком суми заборгованості.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її задоволення заперечив, рішення вважає законним і обґрунтованим, посилається на те, що:

- зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ не потребує складання окремого письмового документа (додаткової угоди до Договору);

- доказів у спростування обставин щодо наданих Позивачем послуг за період з грудня 2019 по лютий 2023 року та відсутності підстав для оплати направлених Позивачем рахунків за вказані періоди Відповідач суду не надав;

- Позивач належним чином вжив всіх заходів, спрямованих на направле ння рахунку та акту здачі-приймання робіт за надані з 31.05.2021 по 28.02.2023 послуги.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Іванова О.Г. (доповідач), судді Антонік С.Г., Чус О.В.

З огляду на відсутність в суді апеляційної інстанції матеріалів справи на час надходження скарги, ухвалою суду від 04.07.2023 здійснено запит матеріалів справи №904/2064/23 із Господарського суду Дніпропетровської області та відкладено вирішення питання про рух апеляційної скарги до надходження матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

07.07.2023 матеріали справи №904/2064/23 надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.07.2023 (суддя доповідач Іванов О.Г.) апеляційну скаргу відповідача залишено без руху через неподання останнім доказів оплати судового збору у встановленому порядку і розмір.

11.07.2023 на адресу суду від скаржника, на виконання вимог ухвали від 11.07.2023, надійшла заява про усунення недоліків скарги, до якої додано платіжну інструкцію №840513 від 07.07.2023 про оплату 4026 грн.

17.07.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/2064/23 у зв`язку відпусткою судді Антоніка С.Г (для відкриття апеляційного провадження).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2023, справу №904/2064/23 передано колегії суддів у складі: Іванов О.Г. (головуючий, доповідач), Дармін М.О., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-Фарма" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2023 у справі №904/2064/23; ухвалено розглянути апеляційну скаргу у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції встановлені наступні неоспорені обставини справи.

05.12.2019 між Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТАС-Фарма" (замовник) укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-19420-Др, згідно умов якого виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з вивезення (збирання, зберігання, перевезення, утилізації, захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ), що утворюються на об`єкті замовника (аптека), що знаходиться за фактичною адресою: м. Київ, вул. Ялтинська, 22В, а замовник зобов`язується прийняти і своєчасно оплачувати послуги (п. 1.1. договору).

Кількість (обсяг) побутових відходів, що підлягає вивезенню по факту утворення ТПВ становить 6.8м в місяць (п. 1.2. договору).

Згідно з пунктом 2.1. договору, тариф на послуги, які передбачені п. 1.1. цього договору та надаються КП "Київкомунссрвіс", встановлено розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.03.2019 № 450 «Про внесення змін до тарифів на послугу з вивезення твердих побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, знешкодження, захоронення), що надає комунальне підприємство "Київкомунсервіс" як виконавець цих послуг». Тариф на послуги за цим договором становить: 234,22 грн з ПДВ за 1 м3 в місяць - 1592,66 грн (з ПДВ).

Відповідно до пунктів 2.2, 2.3 договору, тарифи на послуги, що надаються за даним договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором, та про зміну норм накопичення ТПВ є підставою для зміни вартості надання послуг за цим договором з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому така зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ не потребує складання окремого письмового документу (додаткової угоди до договору) і такі нові тарифи та норми накопичення ТПВ будуть застосовуватись при наданні послуг за цим договором з дня їх офіційного вступу в законну силу.

Оплата послуг за цим договором у розмірі, що вказаний у п. 2.1. даного договору, з урахуванням ПДВ, здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі виписаного виконавцем рахунку з моменту отримання направленого виконавцем замовнику рахунку фактури (можливе направлення в електронному вигляді через систему електронного документообігу)

За результатами наданих послуг виконавець направляє замовнику для підписання акти наданих послуг в двох екземплярах та податкову накладну. Акт наданих послуг підписується щомісячно до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним. Після підписання акту наданих послуг уповноваженими представниками сторін усі суперечки щодо обсягу наданих послуг вважаються необґрунтованими. Замовник зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів, з дати підписання повернути акт наданих послуг виконавцю. Якщо замовник не повернув його протягом зазначеного терміну, акт наданих послуг вважається підписаним та вважається, що замовник не має жодних претензій до обсягів наданих послуг (п. 2.5. договору).

Виконавець зобов`язується здійснювати 100% оплату послуг на умовах, зазначених у п. 2.3 та п. 2.5 цього договору (п. 3.7. договору).

Пунктами 4.1., 4.2 сторонами погоджено, що за невиконання або неналежне виконання умов договору сторони несуть взаємну відповідальність згідно чинного законодавства.

За прострочення оплати послуг з вивезення побутових відходів за цим договором замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання та діє до 31.12.2019 (п. 7.1. договору)

В разі якщо жодна із сторін протягом п`ятнадцяти календарних днів до закінчення строку дії цього договору не заявить в письмовій формі (шляхом надсилання рекомендованого листа) про свій намір припинити дію даного договору та припинення дії договору не буде оформлене сторонами належним чином, то строк дії цього договору вважається автоматично продовженим на кожний наступний календарний рік (п. 7.2. договору).

У п. 8.4 Договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін. Одностороннє розірвання цього Договору допускається у випадках та в порядку, встановлених чинним законодавством України .

Враховуючи те, що матеріли справи не містять як доказів звернення будь-якої з сторін Договору з заявою при припинення або зміну Договору, так і доказів розірвання Договору, такий договір продовжив строк дії.

На виконання умов договору позивач у період з 31.05.2021 по 28.02.2023 надав відповідачу послуги на загальну суму 33 892,42 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами надання послуг.

В порушення умов договору відповідач за надані послуги не розрахувався.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач просить стягнути з відповідача основний борг в сумі 33 892,42 грн. за надані за договором про надання послуг з вивезення побутових відходів № Вп-19420-Др від 05.12.2019 у період з 31.05.2021 по 28.02.2023.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив із доведеності позивачем в судовому порядку наявності правових підстав для стягнення з відповідача основного боргу, пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних мотивів.

Згідно з положеннями ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України).

Замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Положенням статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У п. 2.3 договору сторони встановили, що оплата послуг за цим договором здійснюється замовником протягом 5 (п`яти) банківських днів на розрахунковий рахунок виконавця на підставі виписаного виконавцем рахунку з моменту отримання направленого виконавцем замовнику рахунку фактури (можливе направлення в електронному вигляді через систему електронного документообігу).

Отже, виходячи із положень ст. 530 ЦК України та п. 2.3 договору, строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати наданих послуг за договором № Вп-19420-Др від 05.12.2019 за спірний період на момент розгляду справи судом першої інстанції настав.

ТОВ "ТАС-Фарма" не оплатив надані КП "Київкомунсервіс" послуги за період з травня 2021 року по лютий 2022 року.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Колегія суддів вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт невиконання відповідачем свого обов`язку по оплаті наданих за Договором в період з 31.12.2019 по 28.02.2023 послуг на суму 33 892,42 грн., а відтак, позовні вимоги про стягнення основного боргу підлягають задоволенню в сумі 33 892,42 грн. Рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт несвоєчасного виконання відповідачем свого обов`язку щодо оплати наданих позивачем послуг та з огляду на досліджені документальні докази, колегія суддів вважає, що позовні вимоги про стягнення пені в сумі 1903,41 грн., 3 % річних в сумі 972,01 грн., інфляційних втрат в сумі 5692,37 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі за розрахунками позивача. Рішення суду першої інстанції в цій частині також слід залишити без змін.

Щодо посилань апелянта на те, що судом першої інстанції не застосовано ч.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.

Згідно зі ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За змістом положень ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Так, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 18.03.2019 №450 «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення побутових відходів з урахуванням операцій поводження з побутовими відходами (збирання, перевезення, утилізація, захоронення) виконавцю послуг - Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київкомунсервіс" затверджено тарифи на послуги з вивезення побутових відходів (тариф інші споживачі за 1 куб. м.: 234.22 з ПДВ грн.

З вересня 2022 року по жовтень 2022 року включно - 284,20 грн. з ПДВ за 1 куб.м. (затверджений розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 31.08.2022 № 638).

Погоджений сторонами у Договорі обсяг вивезення побутових відходів складає 6.8 куб.м.

Доказів звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-Фарма" з метою внесення змін до договору, його розірвання чи припинення відповідач суду не надав, про їх наявність не повідомив.

Як встановлено вище, Договір у спірний період діяв, а відтак, відповідач має виконувати його умови.

Таким чином, відповідач не спростував правильність розрахунку вартості наданих КП "Київкомунсервіс" та неоплачених ТОВ "ТАС-Фарма" послуг за договором № Вп-19420-Др від 05.12.2019.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання відповідача на неотримання претензій позивача, оскільки це не є підставою для несплати коштів за спожиті послуги з вивезення ТПВ.

Доводи скаржника про застосування судом за період з вересня 2022 року по лютий 2023 необґрунтованого підвищеного тарифу спростовуються п. 2.2 Договору, згідно якого тарифи на послуги, що надаються за даним договором, та норми накопичення ТПВ можуть бути змінені на підставі відповідних актів, прийнятих органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, або в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Офіційне опублікування та оголошення в засобах масової інформації про зміну тарифів на послуги, що надаються за даним договором та про зміну норм накопичення ТПВ є підставою для зміни вартості надання Послуг за цим Договором, з дати опублікування такого акту у засобах масової інформації. При цьому, така зміна тарифів чи норм накопичення ТПВ не потребує складання окремого письмового документа (додаткової угоди до Договору) і такі нові тарифи та норми накопичення ТПВ будуть застосовуватись при наданні Послуг за цим Договором з дня їх офіційного вступу в законну силу.

Щодо наданих відповідачем під час розгляду апеляційної скарги контррозрахунків, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідач додав ці докази під час розгляду апеляційної скарги, на дату прийняття оспорюваного рішення таких доказів суд першої інстанції в своєму розпорядженні не мав.

При цьому зазначає, шо не отримав та не був ознайомлений зі змістом позовної заяви, отже, не мав можливості подати до суду першої інстанції свій відзив із контррозрахунком суми заборгованості.

Згідно матеріалів справи, ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі була направлена на адресу відповідача та отримана останнім 02.05.2023 ( поштове відправлення № 861).

Таким чином, суд першої інстанції використав все належні процесуальні інструменти для повідомлення відповідача про розгляд даної справи. Натомість, відповідач, знаючи про наявність спору не відслідковував наявність такого позову у відкритих джерелах у мережі Інтернет, правом на ознайомлення зі справою не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, враховуючи, що відповідач був повідомлений про розгляд справи належним чином та враховуючи відсутність заперечень відповідача у суді першої інстанції, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

При цьому колегія суддів, враховуючи відсутність підстав для прийняття додаткових доказів, не вбачає підстав для визнання висновків суду першої інстанції помилковими та скасування рішення.

Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу колегією суддів враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 ГПК України).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2023 у справі №904/2064/23, отже, підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та вимоги апеляційної скарги, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-Фарма" задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з цією апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

Оскільки загальна ціна позову становить 42 460,21 грн., тобто не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то відповідно до п.1 ч.5 ст.12 ГПК України дана справа відноситься до категорії малозначних справ, у зв`язку з чим відповідно до ст. 287 ГПК України судові рішення у даній справі не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 282-284 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАС-Фарма" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2023 у справі №904/2064/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2023 у справі №904/2064/23 залишити без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду лише у випадках, передбачених пунктом 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України, протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 09.10.2023.

Головуючий суддя О.Г. Іванов

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус