ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/261/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.С. Мисько,

за участю представників сторін:

від позивача: В.В. Остапов

від відповідача: Д.В. Марченко

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

на рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2023 (суддя Н.Д. Петренко, м.Одеса, повний текст складено 06.07.2023)

у справі № 916/261/23

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ)

до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

про стягнення заборгованості у розмірі 4633942,61 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) (надалі також - ДП «АМПУ» або Адміністрація) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» (надалі також - ДП «МТП «Чорноморськ» або Порт) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з оформлення та обслуговування перепусток, який визнано укладеним рішенням Господарського суду Одеської області від 26.01.2022, яке набрало законної сили 29.11.2022, у розмірі 4633942,61 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про надання послуг з оформлення та обслуговування перепусток.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 28.06.2023 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Стягнуто з Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) заборгованість за договором про надання послуг з оформлення та обслуговування перепусток, який визнано укладеним рішенням Господарського суду Одеської області від 26.01.2022, яке набрало законної сили 29.11.2022, у розмірі 4633942,61 грн, а також судовий збір у розмірі 69509,14 грн.

Приймаючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Господарського суду Одеської області від 26.01.2022 у справі № 916/3104/21, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022, визнано укладеним між ДП «Морський торговельний порт «ЧОРНОМОРСЬК» () та ДП «Адміністрація морських портів України» () в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації морського порту Чорноморськ) () договір про надання послуг з оформлення та обслуговування перепусток в редакції, викладеній у резолютивній частині рішення.

Проаналізувавши пункт 2.5. договору та дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що вручений відповідачу акт наданих послуг, який в порушення пункту 2.5 договору відповідач не підписав та не повернув, є документом, що підтверджує факт надання Адміністрацією послуг Порту.

При цьому місцевий господарський суд відхилив посилання відповідача на лист від 06.02.2023 вих. № 58/06-23, наданий у ході розгляду справи, в якому ДП «МТП «Чорноморськ» відмовляється приймати та підписувати наданий позивачем акт здачі-приймання робіт (надання послуг), та надає свої зауваження, оскільки останні були надані лише в лютому 2023 року, в той час коли акт мав бути підписаний у строк до 22.12.2022 включно.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, ДП «МТП «Чорноморськ» звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду Одеської від 28.06.2023 у справі №916/261/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

ДП «МТП «Чорноморськ» вважає оскаржуване рішення суду незаконним та необґрунтованим, прийнятим при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, та прийнятим при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенні норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт послався на те, що висновок суду, що акт наданих послуг, є документом, що підтверджує факт надання Адміністрацією послуг Порту, зроблений судом попри наявні в матеріалах справи докази поважності причин пропуску строку на надання зауважень до акту та при неврахуванні положень договору, а саме, пункту 7.2. договору, згідно якого за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно діючого законодавства України.

В свою чергу, згідно із чинним законодавством, а саме, відповідно до частини першої статті 617 Цивільного кодексу України та частини другої статті 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Так, відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції надано лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, і що такі обставини до їх офіційного закінчення є надзвичайними та невідворотними.

Скаржник зазначив, що повідомляв суд першої інстанції, що через військову агресію РФ проти України, ДП «МТП «Чорноморськ» було вимушене оголосити простій вдома працівникам підприємства; призупинити дію трудового договору з окремими працівниками; скоротити чисельність працівників до закінчення підстав, що зумовили прийняття таких рішень. Такі обмеження діють на підприємстві і дотепер, а також діяли і протягом строку, передбаченого для надання зауважень до акту. Крім цього, через ведення активних бойових дій на території нашої країни та агресії з боку РФ, масові обстріли та інше, як у часовий проміжок, наданий для надіслання зауважень до акту, так і станом на теперішній час, на підприємстві введено правила поведінки працівників в умовах воєнного стану, згідно яких у разі оголошення сигналу «Повітряна тривога» заборонено перебування працівників на робочих місцях, працівники підприємства мають залишати приміщення та прямувати в укриття.

Скаржник зауважив, що відповідач звертав увагу суду на ту обставину, що у строк, передбачений для направлення представника для отримання акту та надання своїх зауважень, у місті Чорноморськ, як і по всій Одеській області, відбувалися систематичні стабілізаційні або ж аварійні відключення світла.

На переконання відповідача, викладені обставини вплинули на виконання умов договору у визначені строки, оскільки через такі заходи та обставини, що спричинили їх застосування, значно зменшилась тривалість робочого дня та збільшилась тривалість виконання виробничих завдань, що ускладнює та сповільнює роботу підрозділів ДП «МТП «Чорноморськ».

Окрім того, в апеляційній скарзі апелянт зазначив, що в порушення приписів Положення про забезпечення пропускного, внутрішньооб`єктового режиму та морської безпеки на території Іллічівського морського порту, введеним в дію наказом позивача від 04.03.2015 №110, та умов договору, позивачем не було виготовлено перепусток на електронних пластикових картках або паперових носіях на 2019 рік та не було видано такі перепустки працівникам Порту або передано їх уповноваженому представнику підприємства. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили надання послуг з оформлення перепусток на користь відповідача. Позивачем не зазначено, коли саме було отримано ці послуги, ким було отримано ці послуги, в який спосіб надавались ці послуги, періодичність надання цих послуг, яким обладнанням, персоналом було надані такі послуги з боку позивача. Отже, фактично Чорноморською філією ДП «АМПУ» не було надано послуг за договором на користь ДП «МТП «Чорноморськ».

Таким чином, відповідач зазначив, що наданий позивачем акт не перебуває у взаємозв`язку з предметом доказування, так як такий доказ не фіксує надання послуг у 2019 році. Більше того, такий доказ, як акт №Пр/7596 від 14.12.2022, не має відношення до предмету доказування, оскільки в ньому відсутні реквізити, які дають змогу вважати, що його сформовано на підставі договору, визнаного судом укладеним.

Позиція позивача щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просив оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про задоволення позову.

Заперечуючи проти доводів апелянта стосовно того, що суд першої інстанції не врахував наявності форс-мажорних обставин, внаслідок яких відповідач не міг своєчасно подати заперечення до акту наданих послуг, позивач зазначив, що умова пункту 2.5. договору, за якою акт приймання-здачі виконаних робіт вважається прийнятим Портом без зауважень та має силу документу, підписаного Портом, не є санкцією чи формою відповідальності, яка не настає у разі форс-мажору. Ця умова є механізмом прийняття сторонами результатів робіт, що забезпечує своєчасне отримання акту приймання-здачі виконаних робіт та підписаних документів, які підтверджують їх виконання. Відповідач, як сторона договору, зобов`язаний дотримуватися умов договору, включаючи ту, яка стосується направлення уповноваженого представника для отримання екземплярів акту приймання-здачі виконаних робіт та повернення підписаного та засвідченого власною печаткою належного Адміністрації екземпляру акту.

При цьому позивач наголосив на тому, що під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем не подано суду належних доказів, які б свідчили про повідомлення позивача у порядку, визначеному в договорі, про дію форс-мажорних обставин, що об`єктивно перешкоджають або унеможливлюють прибуття представника для отримання акту, враховуючи також й те, що позивач та відповідач знаходяться в одній будівлі. Відключення електропостачання та повітряні тривоги не можуть бути визнані поважною причиною неотримання у позивача акту приймання передачі послуг (з огляду на знаходження в одному приміщенні), а в подальшому - подання заперечення на переданий позивачем акт.

З приводу посилання відповідача на зміни в організації роботи та встановлення простою працівникам позивач зазначив, що відповідачем не надано суду документів стосовно того, що конкретна посадова особа, яка зобов`язана отримувати акти наданих послуг за договорами, в грудні 2022 року знаходилась в простої, не надано доказів того, що не було встановлено заміщення. Слід зазначити, що наказ від 28.02.2022 був виданий у зв`язку із блокуванням виробничої діяльності підприємства. В лютому 2022 року, дійсно, внаслідок початку активних військових дій робота порту була заблокована і працівники перебували у простої. Разом з тим, у серпні 2022 року почала роботу «Зернова ініціатива» і робота порту була частково поновлена, що є загальновідомим фактом.

Щодо доводів скаржника стосовно того, що позивачем не було виготовлено перепусток на електронних пластикових картках або паперових носіях на 2019 рік та не було видано такі перепустки працівникам Порту або передано їх уповноваженому представнику підприємства, позивач зазначив, що наразі факт надання позивачем відповідачу послуги з оформлення та обслуговування перепусток у 2019 році підтверджується: узгодженим та підписаним актом наданих послуг №Пр/7596 від 14.12.2022, узгодженим та підписаним актом надання послуг від 21.02.2019 № Пр/2850, встановлено під час розгляду справи 916/1940/19.

В частині тверджень апелянта, що акт наданих послуг № Пр/7596 від 14.12.2022 не відображає інформації про об`єм наданих послуг, позивач зазначив, що акт наданих послуг відображає інформацію про об`єм наданих послуг, зокрема кількість перепусток, оформлених на працівників та автотранспорт відповідача згідно заявок, які наявні в матеріалах справи, а протилежні доводи відповідача не відповідають дійсності та є недостовірними. Крім того, в матеріалах справи наявний акт наданих послуг з оформлення перепусток, який був складений у 2019 році, який підписано відповідачем. Відповідно до пункту 5.1 договору даний договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками, при цьому сторони домовились, що даний договір регламентує взаємовідносини між сторонами, що виникли з 01.01.2019 згідно статті 631 Цивільного кодексу України, і діє до повного виконання. Згідно із пунктом 3.1 договору, він регулює взаємовідносини сторін з послуг, які надані Адміністрацією на підставі заявок Порту на оформлення перепусток на 2019 рік, які підписано посадовими особами Порту. В даному випадку, Позивач у 2019 році оформив перепустки вартістю 4633942,61 грн., склав акт надання послуг від 21.02.2019 № Пр/2850 та листом від 25.02.2019 № 49/13-07-03-17- 537 направив його на адресу відповідача. Відповідач вказаний акт підписав, чим визнав факт надання послуг, їх об`єм та вартість (вказані факти були відображені, у тому числі в процессі розгляду справи 916/1940/19). При цьому акт наданих послуг № Пр/7596 від 14.12.2022 та акт надання послуг від 21.02.2019 № Пр/2850 є абсолютно ідентичними.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.07.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

27.07.2023 від позивача надійшли заперечення проти прийняття апеляційної скарги (вх.№2307/23/Д1 від 27.07.2023).

На час надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/261/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

У зв`язку з тим, що на час надходження апеляційної скарги матеріали справи №916/261/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили, ухвалою суду від 31.07.2023 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2023 у справі № 916/261/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи № 916/261/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

07.08.2023 на адресу суду апеляційної інстанції надійшли матеріали справи №916/261/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2023 у справі №916/261/23. Встановлено позивачу строк до 29.08.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу та роз`яснено учасникам справи про їх право у цей же строк подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду.

23.08.2023 позивачем в системі «Електронний суд» сформовано відзив на апеляційну скаргу, який зареєстровано судом 24.08.2023 за вх.№2307/23/Д2.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 розгляд справи №916/261/23 призначено на 03.10.2023 о 11:30 год.

За клопотанням позивача судове засідання 03.10.2023 проводилося в режимі відеоконференції.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

У провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/1940/19 за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про стягнення 4633942,61 грн за фактично надані послуги.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 27.01.2020 у справі №916/1940/19, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020, позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ДП «МТП «Чорноморськ» на користь ДП «АМПУ» 4633942,61 грн за фактично надані послуги з оформлення та обслуговування перепусток на 2019 рік та судовий збір в сумі 69509,14 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.10.2020 касаційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» задоволено; постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.05.2020 та рішення Господарського суду Одеської області від 27.01.2020 у справі № 916/1940/19 скасовано; прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до Державного підприємства «Морський торговельний порт "Чорноморськ» про стягнення 4633942,61 грн відмовлено.

Скасовуючи рішення суддів попередніх інстанцій, Верховний суд зазначив, що за результатами проведених переговорів сторонами так і не було укладено договору. Відповідач не прийняв рішення про намір укласти договір, а вирішив звернутися до Антимонопольного комітету України для визначення законності встановлення тарифів. При цьому із змісту листа Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 29.03.2019 за № 65-02/824 вбачається, що в ході розгляду питань, порушених у заявах ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», порушень законодавства про захист економічної конкуренції станом на теперішній час Одеським обласним територіальним відділенням АМК України не встановлено (пункт 5.70).

В пункті 5.60. постанови Верховного Суду від 08.10.2020 зазначено, що суди встановили обставини щодо вчинення відповідачем дій з надання позивачу заявок на оформлення перепусток на 2019 рік, вчинення позивачем дій щодо надання відповідачу за його заявками послуг з оформлення перепусток вартістю 4633942,61 грн, складання акта надання послуг від 21.02.2019 № Пр/2850 на суму 4633942,61 грн та рахунку на оплату від 21.02.2019 № Пр/2850 на суму 4633942,61 грн.

Також Верховний Суд у пункті 5.87. постанови від 08.10.2020 зазначив, що фактично для відповідача існує законна заборона на закупівлю таких послуг без застосування процедури, визначеної Законом України «Про публічні закупівлі». При цьому судами встановлено обставини щодо проведення між сторонами переддоговірних відносин із закупівлі вказаних послуг, однак за результатами проведених переговорів між сторонами договору так і не було укладено саме у зв`язку із незгодою відповідача щодо вартості предмета закупівлі.

У пункті 5.88. постанови від 08.10.2020 Верховний Суд вказав, що саме у зв`язку з тим, що сторони так і не дійшли згоди щодо вартості таких послуг, тобто існує спір саме щодо вартості послуг та тарифів, які застосовані позивачем, інтерес позивача підлягає захисту саме шляхом визнання договору укладеним у редакції, запропонованій позивачем, та, відповідно, за результатами якого можливо буде стягнути кошти за надані послуги.

Крім того, у пункті 5.89. наведеної постанови суду касаційної інстанції зазначено, що заявлені позивачем у цій справі вимоги про стягнення з відповідача заборгованості є передчасними і жодним чином не вирішують наявний між сторонами спір, а вимоги позивача про стягнення заборгованості без погодження вартості таких послуг не є ефективним способом захисту майнового інтересу.

В подальшому, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (Адміністрація морського порту Чорноморськ) звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ», в якій просило визнати укладеним між ними договір про надання послуг з оформлення та обслуговування перепусток у запропонованій позивачем редакції.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 26.01.2022 у справі №916/3104/21, залишеним без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 року, визнано укладеним між Державним підприємством «Морський торговельний порт «Чорноморськ» () та Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» () в особі Чорноморської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації морського порту Чорноморськ) () договір про надання послуг з оформлення та обслуговування перепусток в редакції, викладеній у резолютивній частині рішення (надалі договір).

Відповідно до пункту 1.1. спірного договору Порт доручив, а Адміністрація прийняла на себе зобов`язання надати Порту послуги з оформлення та обслуговування перепусток в період з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року.

Згідно із пунктом 1.2. договору з боку Адміністрації усі зобов`язання по цьому договору виконуються силами служби морської безпеки (СМБ) Адміністрації.

У пункті 1.3. договору передбачено, що предметом закупівлі є «Послуги з забезпечення перепускного режиму на території ДП «Морський торгівельний порт «Чорноморськ» код ДК 021:20- 4 «Охоронні послуги»).

У пункті 2.1. договору визначено, що Порт сплачує послуги Адміністрації за вільними тарифами, а саме:

2.1.1.Оформлення пішохідної перепустки (річна), (з урахуванням вартості бланку ЕПК) 505,34 грн.

2.1.2.Оформлення пішохідної перепустки (строком на 6 місяців), (з урахуванням вартості бланку ЕПК) 359,02

2.1.3.Оформлення пішохідної перепустки (добова на паперовому носії) 8,23 грн.

2.1.4.Оформлення перепустки на легковий автотранспорт (річна), (з урахуванням вартості бланку ЕПК) 3640,04 грн.

2.1.5.Оформлення перепустки на легковий автотранспорт (строком на 6 місяців), (з урахуванням вартості бланку ЕПК) 1854,36 грн.

2.1.6.Оформлення перепустки на легковий автотранспорт (добова на паперовому носії) 37,61 грн.

2.1.7.Оформлення перепустки на вантажопасажирський автотранспорт (річна), (з урахуванням вартості бланку електронної пластикової картки) 6898,44 грн.

2.1.8.Оформлення перепустки на вантажопасажирський автотранспорт (строком на 6 місяців), (з урахуванням вартості бланку ЕПК) 3489,05 грн.

2.1.9.Оформлення перепустки на вантажопасажирський автотранспорт (добова на паперовому носії), 46,54 грн.

2.1.10.Оформлення перепустки на вантажний автотранспорт (річна), (з урахуванням вартості бланку ЕПК) 9830,50 грн.

2.1.11.Оформлення перепустки на вантажний автотранспорт (строком на 6 місяців), (з урахуванням вартості бланку ЕПК) 4959,08 грн.

2.1.12.Оформлення перепустки на вантажний автотранспорт (добова на паперовому носії), 54,56 грн.

2.1.13.Оформлення перепустки для відвідування суден під іноземним прапором (річна) 66,71 грн.

2.1.14.Оформлення перепустки для відвідування суден під іноземним прапором (разова) 9,72 грн.

2.1.15.Оформлення, переоформлення дублікатів перепустки (ЕПК) 65,99 грн.

Згідно із пунктом 2.2. договору загальна ціна даного договору складає 3861618,84грн, без ПДВ, окрім того ПДВ (20)% - 772 323,77 грн., разом 4633942,61 грн. з урахуванням ПДВ.

За фактом надання послуг виконавцем формується акт приймання-здачі виконаних робіт та рахунок (пункт 2.4. договору).

Відповідно до пункту 2.5. договору акт приймання-здачі виконаних за даним договором робіт, підписаний уповноваженими представниками сторін, є документом, що підтверджує факт надання Адміністрацією послуг Порту. Прийом-передача акту та рахунку для підпису та оформлення здійснюється сторонами шляхом передачі уповноваженим представникам під особистий підпис у реєстрі пред`явлених рахунків. Порт зобов`язаний не пізніше 15-го дня з дня набрання чинності даним договором направити до Адміністрації уповноваженого представника для отримання екземплярів акту приймання-здачі виконаних робіт та повернути підписаний та засвідчений власною печаткою належний Адміністрації екземпляр акту.

У разі невиконання Портом зазначених зобов`язань, акт приймання-здачі виконаних робіт вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документу, підписаного Портом. При цьому, у разі неотримання Портом за його вини акту приймання- здачі виконаних робіт, екземпляр акту надсилається Адміністрацією на адресу Порту рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 2.6. договору передбачено, що оплата за надані Адміністрацією послуги здійснюється протягом 10 банківських днів з дати оформлення рахунку, який оформлюється не пізніше 5-го з дня набрання чинності даним договором. Банківські витрати по перерахуванню коштів банку несе Порт.

У пункті 3.1. договору зазначено, що послуги надані Адміністрацією на підставі заявок Порту на оформлення перепусток на 2019 рік, які підписано посадовими особами Порту.

У розділі 4 договору врегульовано правовідносини між сторонами у зв`язку із дією форс-мажорних обставин.

Так, відповідно до пункту 4.1. договору жодна із сторін не несе відповідальність за повне або часткове невиконання будь-якої із сторін своїх зобов`язань, якщо невиконання буде слідством таких обставин, як повінь, пожежа, землетрус і інші стихійні лиха, ембарго, війна або військові дії, інші обставини непереборної сили, які виникли після укладання даного договору. Якщо будь - яка з таких обставин безпосередньо вплине на виконання зобов`язань в строк, встановлений договором, то цей термін пропорційно відсовується на час дії відповідних обставин.

У пункті 4.2. договору визначено, що сторона, для якої створилася неможливість виконання зобов`язання, зобов`язана у письмовій формі повідомити іншу Сторону про настання та закінчення таких обставин негайно, але не пізніше 5 (п`яти) днів з моменту їх настання та припинення. Факти, викладені в повідомленні, повинні бути підтверджені документами, виданими компетентними державними органами. Неповідомлення або невчасне повідомлення позбавляє сторону права посилатися на будь-яке вищезгадане, як на підставу звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язань.

Пунктом 6.1. договору до обов`язків Порту віднесено своєчасне прийняття і сплата наданої Адміністрацією послуги за умовами цього договору та підписання акту про надання послуг (виконання робіт).

Даний договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками, при цьому сторони домовились, що даний договір регламентує взаємовідносини між сторонами, що виникли з 01.01.2019 згідно статті 631 Цивільного кодексу України і діє до повного виконання (пункт 5.1. договору).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем було сформовано рахунок №Пр/7596 від 14.12.2022 на суму 4633942,61 грн та акт наданих послуг №Пр/7596 від 14.12.2022.

Як зазначає позивач, в порушення пункту 2.5. договору відповідач протягом 15 діб з дня набрання рішенням Господарського суду Одеської області від 26.01.2022 у справі №916/3104/21 законної сили (29.11.2022) не направив до позивача уповноваженого представника для отримання екземплярів акту приймання-передачі виконаних робіт.

Супровідним листом №1926/15-02-04/вх від 14.12.2022 позивачем було вручено 15.12.2022 відповідачу рахунок №Пр/7596 від 14.12.2022 на суму 4633942,61 грн для здійснення оплати та акт наданих послуг.

Позивач, посилаючись на те, що в порушення пункту 2.5. договору відповідач не повернув підписаний та засвідчений власною печаткою належний позивачу екземпляр акту, вказав, що з огляду на положення пункту 2.5. договору акт приймання-здачі виконаних робіт вважається прийнятим відповідачем без зауважень і має силу документу, підписаного відповідачем.

Поряд з цим, матеріали справи містять заявки відповідача на оформлення позивачем перепусток (т. 1 а.с. 61-184, т. 2 а.с. 1-127).

Також матеріалами справи підтверджується, що 15.02.2019 відповідач звертався до позивача із листом вих. № 416/15-07-04 щодо формування рахунку за перепустки ДП «МТП «Чорноморськ». У цьому листі відповідач зазначив, що у зв`язку із відсутністю договору між сторонами на послуги з забезпечення перепускного режиму на території морського порту «Чорноморськ», відповідач просив сформувати рахунок за оформлення заявок до ВОП СМБ на 2019 рік:

-пішохідні перепустки (річна) 3210 шт;

-перепустки на легковий автотранспорт (річна) 104 шт;

-перепустки на вантажопасажирський автотранспорт (річна) 37 шт;

-перепустки на вантажний автотранспорт (річна) 163 шт;

-перепустки на причеп 50 шт.

Окрім того, матеріали справи містять підписаний між сторонами акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № Пр/2850 від 21.02.2019 на суму 4633942,61 грн, відповідно до якого позивачем надано відповідачу послуги:

-оформлення пішохідной перепустки (річна) у кількості 3210 шт;

-оформлення перепустки на легковий автотранспорт (річна) у кількості 104 шт;

-оформлення перепустки на вантажопасажирський автотранспорт (річна) у кількості 37 шт;

-оформлення перепустки на вантажний автотранспорт (річна) у кількості 163 шт;

-оформлення перепустки на причеп у кількості 50 шт.

В той же час, відповідач, заперечуючи проти позову, наполягав на тому, що фактично Чорноморською філією ДП «АМПУ» не було надано послуг за договором на користь ДП «МТП «Чорноморськ».

Вже під час розгляду цієї справи №916/261/23 у суді першої інстанції, відповідач листом від 06.02.2023 вих. № 58/06-23 повідомив позивача, що в порушення приписів Положення про забезпечення пропускного, внутрішньооб`єктового режиму та морської безпеки на території Іллічівського морського порту, введеним в дію наказом позивача від 04.03.2015 №110, та умов договору, позивачем не було виготовлено перепусток на електронних пластикових картках або паперових носіях на 2019 рік та не було видано такі перепустки працівникам Порту або передано їх уповноваженому представнику підприємства. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили надання послуг з оформлення перепусток на користь відповідача. Отже, фактично Чорноморською філією ДП «АМПУ» не було надано послуг за договором на користь ДП «МТП «Чорноморськ». Акт №Пр/7596 від 14.12.2022 не виконує функцію первинного документа, так як він не фіксує надання послуг за період у 2019 року. Більше того, підставою формування даного акту зазначено договір №79-Пп-ЧФ-22 від 07.12.2022, проте такий договір не укладався між сторонами, а у редакції, якою судовими рішеннями визнано договір укладеним, не відображено номеру і дати договору. Також відповідач зазначив, що рахунок №Пр/7596 від 14.12.2022 не підтверджує факту надання послуг, та, крім того, з урахуванням положень договору та дати набрання законної сили судовим рішенням, яким даний договір визнано укладеним, ЧФ ДП «АМПУ» мало сформувати рахунок не пізніше 5-го грудня 2022 року, проте такий рахунок датований 14.12.2022. Врахувавши зазначені у листі обставини, а саме, фактичне ненадання послуг з оформлення перепусток, що виражається у тому, що Адміністрацією не було виготовлено та передано підприємству перепустки на 2019 рік, недоліки наданого акту та рахунку, ДП «МТП «Чорноморськ» повідомило позивача, що відмовляється приймати та підписувати наданий позивачем акт здачі-приймання робіт (надання послуг), та надає свої зауваження, викладені у цьому листі.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором про надання послуг з оформлення та обслуговування перепусток, який визнано укладеним рішенням Господарського суду Одеської області від 26.01.2022, яке набрало законної сили 29.11.2022, у розмірі 4633942,61 грн.

Позиція суду апеляційної інстанції

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно із частиною першою статті 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною першою статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України).

За змістом пункту 3 частини першої статті 3 (свобода договору як засада цивільного законодавства), пункту 1 частини другої статті 11, частини першої статті 509, частини першої статті 627 Цивільного кодексу України укладення договору із погодженням сторонами його умов, що визначені на розсуд сторін з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, та становлять зміст договору, зобов`язує сторони виконувати зобов`язання за цим договором належним чином відповідно до його умов та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526, частина перша статті 628, стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до положень статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Ст. 903 ЦК України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

В силу положень статті 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Статтями 610, 612 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Колегією суддів установлено, що між позивачем та відповідачем виникли договірні господарські відносини щодо надання позивачем відповідачу послуг з оформлення та обслуговування перепусток в період з 01.01.2019 по 31.12.2019.

У пункті 2.1. договору передбачено тарифи на надання послуг, а загальну ціну договору визначено у пункті 2.2. договору у сумі 4633942,61 грн.

Також у пункті 3.1. договору зазначено, що послуги надані Адміністрацією на підставі заявок Порту на оформлення перепусток на 2019 рік, які підписано посадовими особами Порту.

Відповідно до пункту 2.5. договору акт приймання-здачі виконаних за даним договором робіт, підписаний уповноваженими представниками сторін, є документом, що підтверджує факт надання Адміністрацією послуг Порту. Прийом-передача акту та рахунку для підпису та оформлення здійснюється сторонами шляхом передачі уповноваженим представникам під особистий підпис у реєстрі пред`явлених рахунків. Порт зобов`язаний не пізніше 15-го дня з дня набрання чинності даним договором направити до Адміністрації уповноваженого представника для отримання екземплярів акту приймання-здачі виконаних робіт та повернути підписаний та засвідчений власною печаткою належний Адміністрації екземпляр акту.

У разі невиконання Портом зазначених зобов`язань, акт приймання-здачі виконаних робіт вважається прийнятим ним без зауважень і має силу документу, підписаного Портом. При цьому, у разі неотримання Портом за його вини акту приймання- здачі виконаних робіт, екземпляр акту надсилається Адміністрацією на адресу Порту рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Оскільки рішення Господарського суду Одеської області від 26.01.2022 у справі №916/3104/21 набрало законної сили 29.11.2022, то у відповідності до пункту 2.5. договору відповідач зобов`язаний був не пізніше 14.12.2022 направити до Адміністрації уповноваженого представника для отримання екземплярів акту приймання-здачі виконаних робіт та повернути підписаний і засвідчений власною печаткою належний Адміністрації екземпляр акту.

Однак в порушення умов пункту 2.5. договору, відповідач не направив до позивача уповноваженого представника для отримання екземплярів акту приймання-здачі виконаних робіт у строк до 14.12.2022.

При цьому, як було правильно враховано судом першої інстанції, строк повернення акту умовами договору не визначений, у зв`язку із чим підлягають застосуванню положення частини другої статті 530 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В даному випадку супровідний лист №1926/15-02-04/вх від 14.12.2022 разом із актом наданих послуг № Пр/7596 від 14.12.2022, з вимогою про його підписання та повернення, був вручений відповідачу 15.12.2022.

Таким чином, в силу частини другої статті 530 Цивільного кодексу України відповідач повинен був повернути підписаний акт (або надати заперечення) у семиденний строк, тобто до 22.12.2022 року включно.

При цьому Господарським судом Одеської області правильно не взято до уваги лист відповідача від 06.02.2023 вих. № 58/06-23, в якому ДП «МТП «Чорноморськ» відмовляється приймати та підписувати наданий позивачем акт здачі-приймання робіт (надання послуг), та надає свої зауваження, оскільки зауваження до акту були надані лише в лютому 2023 року, в той час коли акт мав бути підписаний у строк до 22.12.2022 включно.

Відхиляючи доводи скаржника стосовно того, що суд першої інстанції не врахував наявності форс-мажорних обставин, внаслідок яких відповідач не міг своєчасно подати заперечення до акту наданих послуг, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частиною першою статті 216 Господарського кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Норми статей 614, 617 Цивільного кодексу України кореспондуються з нормами статті 218 Господарського кодексу України, згідно з якими учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі коли інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно із частиною першою статті 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо (частина друга статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні»).

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17, від 25.01.2022 у справі № 904/3886/21, від 25.01.2022 у справі №904/3886/21.

З аналізу наведених норм законодавства слідує, що на особу яка не має можливості належним чином виконувати свої обов`язки за договором, покладається обов`язок доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

Посилаючись на форс-мажор як на підставу для звільнення від відповідальності, зацікавленій стороні обов`язково потрібно довести, як саме обставини форс-мажору вплинули на виконання конкретного зобов`язання. Загальне (абстрактне) посилання на існування форс-мажору є недостатнім.

Досліджуючи розділ 4 договору колегією суддів установлено, що умовами договору передбачено звільнення сторін від відповідальності за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за договором, у випадку якщо це стало наслідком форс-мажорних обставин.

У цій справі існування форс-мажорних обставин, відповідач підтверджує листом Торгово - промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, розміщеного на сайті Торгово-промислової палати України. Інших доказів неможливості своєчасно подати заперечення до акту наданих послуг відповідач не надав.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022р №2024/02.0-7.1, адресованому невизначеному колу осіб, Торгово-промислова палата України засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної) сили: військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Отже, з урахуванням необхідності доведення причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань, не є достатнім посилання відповідача на загальний лист Торгово-промислової палати № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, зважаючи також і на те, що суд має досліджувати докази в їх сукупності.

На переконання колегії суддів, лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 жодним чином не підтверджує ту обставину, що саме внаслідок військової агресії Російської Федерації проти України та введення воєнного стану, відповідач не мав можливості своєчасно подати заперечення до акту наданих послуг.

З приводу посилання відповідача на зміни в організації роботи та встановлення простою працівникам колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано суду документів стосовно того, що конкретна посадова особа, яка зобов`язана отримувати акти наданих послуг за договорами, в грудні 2022 року знаходилась в простої, не надано доказів і того, що не було встановлено заміщення такого працівника, про що було слушно зауважено позивачем у відзиві на апеляційну скаргу.

Щодо посилань апелянта на те, що у строк, передбачений для направлення представника для отримання акту та надання своїх зауважень, у місті Чорноморськ, як і по всій Одеській області, відбувалися систематичні стабілізаційні або ж аварійні відключення світла, суд зазначає, що такі обґрунтування не можуть бути визнано поважною причиною пропуску строку на надання зауважень до акту, оскільки скаржник жодним чином не обґрунтував, яким чином відключення електроенергії саме по собі призвело до неможливості вчасно направити уповноваженого представника для отримання екземплярів акту приймання-здачі виконаних робіт.

За змістом статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до приписів статей 76 78 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 86 Господарського процесуального кодексу України).

За наведених обставин відповідач не довів існування для нього форс-мажорних обставин з виконання обов`язку щодо направлення уповноваженого представника для отримання екземплярів акту приймання-здачі виконаних робіт, а в подальшому - подання заперечення на переданий позивачем акт, у зв`язку з чим не спростував висновок суду першої інстанції, що вручений відповідачу акт наданих послуг є документом, що підтверджує факт надання Адміністрацією послуг Порту.

Окрім того, відповідач, звертаючись із апеляційною скаргою, зазначав про те, що фактично Чорноморською філією ДП «АМПУ» не було надано послуг за договором на користь ДП «МТП «Чорноморськ», оскільки позивачем не було виготовлено перепусток на електронних пластикових картках або паперових носіях на 2019 рік та не було видано такі перепустки працівникам Порту або передано їх уповноваженому представнику підприємства,

Наведені доводи скаржника є неспроможними, адже ним було підписано акт надання послуг від 21.02.2019 № Пр/2850, чим визнано факт надання послуг, їх об`єм та вартість. Відповідно до пункту 5.1 договору даний договір набуває чинності з дня його підписання сторонами та скріплення печатками, при цьому сторони домовились, що даний договір регламентує взаємовідносини між сторонами, що виникли з 01.01.2019 згідно статті 631 Цивільного кодексу України, і діє до повного виконання. Згідно із пунктом 3.1 договору, він регулює взаємовідносини сторін з послуг, які надані Адміністрацією на підставі заявок Порту на оформлення перепусток на 2019 рік, які підписано посадовими особами Порту. При цьому акт наданих послуг № Пр/7596 від 14.12.2022 та акт надання послуг від 21.02.2019 №Пр/2850 за переліком наданих послуг та їх вартості є абсолютно ідентичними.

Висновки суду апеляційної інстанції

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника не спростовують висновків Господарського суду Одеської області про задоволення позову, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Одеської області від 28.06.2023 у справі №916/261/23 залишити без змін.

3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 09.10.2023.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран