УХВАЛА

03 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 906/435/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Булгакової І. В. (головуючої), Колос І. Б. та Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" (далі - Товариство)

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023

за позовом приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія"

до Товариства

про стягнення 12 721 760 грн (з урахуванням заяви про зміну позовних вимог),

ВСТАНОВИВ:

Товариство 18.09.2023 (згідно з поштовою відміткою на конверті) направило на адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у цій справі з підстав, визначених пунктами 1 та 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України, Кодекс), а рішення господарського суду Житомирської області від 30.05.2023 залишити в силі.

На виконання вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України скаржник у касаційній скарзі, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, зокрема, статей 73, 74, 79, 86 ГПК України, статей 224, 225 Господарського кодексу України, статей 22, 950, 951, 1166 Цивільного кодексу України без урахування висновків Верховного Суду щодо застосування вказаних норм, викладених у постановах, які скаржник наводить у касаційній скарзі;

обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження судових рішень, передбачену пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК України, зазначає про порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права (статей 13, 80, 86, 101, 104 ГПК України), що унеможливило встановлення фактичних обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню на підставі пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази.

Перевіривши матеріали поданої касаційної скарги, Суд, враховуючи, що остання подана в межах строків, встановлених частиною першою статті 288 ГПК України та відповідає вимогам статті 290 ГПК України, дійшов висновку що подані матеріали достатні для відкриття касаційного провадження з підстав, наведених у скарзі.

Разом з тим Товариством до касаційної скарги додано заяву про зупинення виконання постанови суду апеляційної інстанції до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Подана заява мотивована недопущенням порушення прав, інтересів скаржника та настання негативних наслідків, які можуть виникнути у разі виконання судового рішення, оскільки за час касаційного перегляду справи може бути відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду, що може призвести до накладення арешту на банківські рахунки скаржника, а також реалізації майна для задоволення вимог позивача, що, в свою чергу негативно впливатиме на господарську діяльність Товариства, а також призведе до додаткового фінансового навантаження у формі стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частини першої статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Аналіз вказаної статті свідчить, що клопотання про зупинення виконання судових рішень або зупинення їх дії має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, підтверджені належними доказами.

Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Однак посилання скаржника на настання негативних наслідків у зв`язку з виконанням оскаржуваних судових рішень без надання жодних доказів (зокрема, доказів відкриття виконавчого провадження), які підтверджували б необхідність зупинення виконання (дії) оскаржуваного судового рішення у цій справі, не можуть бути безумовною підставою для зупинення судом касаційної інстанції виконання (дії) оскаржуваних рішень суду першої та апеляційної інстанцій, що набрали законної сили і є обов`язковими до виконання (стаття 1291 Конституції України, стаття 326 ГПК України).

Крім того, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права на доступ до суду.

Разом з тим Товариством не доведено, що захист прав скаржника, його свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Отже, враховуючи, що зупинення виконання судового рішення в силу статті 332 ГПК України є правом, а не обов`язком суду та, беручи до уваги, що однією із засад (принципів) господарського судочинства є обов`язковість судового рішення і з огляду на відсутність у суду касаційної інстанції підстав для висновку про необхідність зупинення виконання постанови апеляційної інстанцій, оскільки на доведення таких підстав не наведено документально обґрунтованих обставин, у Суду відсутні підстави для задоволення зазначеної заяви.

Керуючись статтями 234, 294, 332 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі № 906/435/22.

2. Призначити розгляд касаційної скарги у відкритому судовому засіданні Касаційного господарського суду на 31 жовтня 2023 року о 11:30 у приміщенні суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, кімн. 302.

3. Надати учасникам справи строк для подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу до 23 жовтня 2023 року.

4. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" про зупинення виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 у справі № 906/435/22 відмовити.

5. Витребувати матеріали справи № 906/435/22 господарського суду Житомирської області за позовом приватного сільськогосподарського підприємства "Глорія" до товариства з обмеженою відповідальністю "Цефей-Еко" про стягнення 12 721 760 грн (з урахуванням заяви за про зміну предмету позову).

6. Копію ухвали надіслати господарському суду Житомирської області та Північно-західному апеляційному господарському суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос

Суддя Т. Малашенкова