ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

за результатами розгляду скарги

на дії (бездіяльність) державного виконавця

03.10.2023м. ДніпроСправа № 904/11045/15

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Стойчан В.В.

та представників:

від позивача (скаржника): Легка О.Ю.;

від відповідача: Клецько Л.В.;

від державної виконавчої служби: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

на дії (бездіяльність) державного виконавця

у справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

до Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" (м. Кривий Ріг Дніпропетровської області)

про стягнення заборгованості за договором поставки № 38 від 27.01.2014 у розмірі 62 862 грн. 66 коп. Суддя Фещенко Ю.В. Прокопенко А.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просило суд стягнути з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (далі - відповідач) заборгованість за договором поставки № 38 від 27.01.2014 у розмірі 62 862 грн. 66 коп.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2016 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" - 62 862 грн. 66 коп. - основного боргу, 1 218 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення суду було видано наказ від 19.02.2016.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області за допомогою системи "Електронний суд" зі скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця (вх. суду № 47587/23 від 19.09.2023) та просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіної Ольги Іванівни в частині невжиття заходів примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/11045/15 від 08.02.2015;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіну Ольгу Іванівну усунути порушення та забезпечити прийняття постанови про поновлення виконавчого провадження № 52164918.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відповідно до статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

В той же час, судом було відзначено, що у відповідності до вимог пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому, розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

Також судом було відзначено, що з практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, у зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, у зв`язку з поведінкою заявників.

З огляду на викладене, з метою надання часу всім учасникам судового процесу для викладення їх правових позицій щодо поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця, а також, надання можливості сторонам скористатись процесуальними правами, визначеними статтями 42 та 46 Господарського процесуального кодексу України, та з метою дотримання принципів господарського судочинства, а саме: рівності усіх учасників перед законом і судом та змагальності, суд дійшов висновку про необхідність призначення до розгляду вказаної скарги в судовому засіданні в межах розумного строку.

Враховуючи вказане, ухвалою суду від 20.09.2023 скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" на дії (бездіяльність) державного виконавця було прийнято до розгляду та призначено її розгляд у судовому засіданні в межах розумного строку на 03.10.2023.

Від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшло клопотання (вх. суду № 49588/23 від 29.09.2023), в якому виконавець просить суд закрити провадження з розгляду скарги на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України та здійснювати розгляд скарги без участі представника відділу, посилаючись на таке:

- відповідно до пункту 14 розділу III Інструкції, в разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова;

- на виконанні у відділі перебуває зведене виконавче провадження № 8902686 про стягнення заборгованості з АТ "Криворізька теплоцентраль", до складу якого входять виконавчі документи, видані в межах розгляду господарських справ, адміністративних справ та цивільних;

- відповідно до частини 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом;

- за змістом статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. За зведеним виконавчим провадженням виконавець вчиняє виконавчі дії щодо виконання усіх судових рішень, незалежно від того, за правилами якої юрисдикції і якими судами вони ухвалені;

- при цьому, законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій;

- у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 923/566/20 зазначено, що оскільки чинним законодавством не врегульовано порядку судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, то відповідно до частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, такі спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства. Такий правовий висновок викладено також в постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі №660/612/16-ц, від 12.09.2018 у справі № 906/530/17, від 17.10.2018 у справах № 927/395/13, № 5028/16/2/2012, від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, від 13.02.2019 у справі №808/2265/16 та від 10.04.2019 у справі № 908/2520/16. Таким чином, скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротсхкомнлект" підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Від Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" засобами електронного зв`язку надійшли письмові пояснення (вх. суду № 49871/23 від 02.10.2023), в яких боржник просить суд у задоволенні скарги відмовити, обґрунтовуючи власну правову позицію наступним:

- Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19.06.2023 № 545-р у підрозділі "Фонд державного майна" розділу "Еенргетична галузь" виключено такі позиції: АТ "Херсонська ТЕЦ", АТ "Дніпровська ТЕЦ", АТ "Криворізька теплоцентраль", АТ "Одеська ТЕЦ", Державне підприємство "Сєвєродонецька теплоелектроцентраль";

- у пункті 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності та ринку природного газу", вказано, що уразі передачі АТ "Дніпровська ТЕЦ", АТ "Херсонська ТЕЦ", АТ "Криворізька теплоцентраль", АТ "Одеська ТЕЦ", ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ", ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ", корпоративні права яких належать державі, у власність НАК "Нафтогаз України" на виконавчі провадження, в яких зазначені у цьому пункті теплоелектроцентралі є боржником, протягом 5-ти років з дня такої передачі поширюється дія пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження". Виконавчі провадження, зупинені згідно з пунктом 12 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження", у яких зазначені у цьому пункті теплоелектроцентралі є боржником, можуть бути поновлені не раніше ніж через п`ять років з дня такої передачі. Щодо зазначених у цьому пункті товариств справи про банкрутство не порушуються протягом п`яти років з дня такої передачі;

- відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2021 № 857 "Деякі питання управління об`єктами державної власності" прийнято рішення про передачу до статутного капіталу акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - Компанії) пакетів акцій акціонерних товариств, що належать державі в їх статутних капіталах, а саме: АТ "Дніпровська ТЕЦ", АТ "Криворізька теплоцентраль", АТ "Одеська ТЕЦ", ПрАТ "Миколаївська ТЕЦ", ДП "Сєвєродонецька ТЕЦ";

- Постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.2022 № 840 "Про затвердження ринкової вартості акцій та збільшення статутного капіталу акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2022 № 1046, державою, як єдиним акціонером, прийнято рішення про збільшення статутного капіталу НАК "Нафтогаз України" на суму 646 248 000,00 гривень шляхом додаткової емісії акцій існуючої номінальної вартості за рахунок додаткових внесків у формі переданих до статутного капіталу Компанії пакетів акцій ТЕЦ із збереженням у власності держави 100 відсотків акцій додаткової емісії та затверджено рішення про емісію акцій Компанії;

- між Кабінетом Міністрів України, Фондом державного майна України та НАК "Нафтогаз України" 05.10.2022 укладено договір купівлі-продажу акцій, на підставі якого здійснено переказ акцій ТЕЦ на рахунок НАК "Нафтогаз України" та переказ акцій нової емісії НАК "Нафтогаз України" на рахунок акціонера в особі Кабінету Міністрів України. В оплату за акції додаткової емісії НАК "Нафтогаз України" 11.10.2022 отримав від держави на рахунок в цінних паперах пакет акцій АТ "Криворізька теплоцентраль";

- враховуючи той факт, що НАК "Нафтогаз України" отримав від держави на рахунок в цінних паперах пакет акцій АТ "Криворізька теплоцентраль", то у відповідності до вимог пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу" на виконавчі провадження, за якими АТ "Криворізька теплоцентраль" є боржником, протягом 5-ти років з дня такої передачі поширюється дія пункту 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження". Виконавчі провадження, зупинені згідно з пунктом 12 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження, в яких Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" є боржником, можуть бути поновлені не раніше ніж через 5 років з дня такої передачі;

- АТ "Криворізька теплоцентраль" вважає, що державний виконавець правомірно у виконавчому провадженні № 52164918 не вживає заходи примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2016 у справі № 904/11045/15, оскільки є підстави для зупинення вказаного виконавчого провадження, а тому будь-які заходи примусового виконання рішення суду не можуть бути вчинені (такого ж висновку дійшов Господарський суд Дніпропетровської області в ухвалі від 05.09.2023 у справі №904/4370/22, яка є аналогічною даній справі);

- АТ "Криворізька теплоцентраль" вважає, що дії державного виконавця вчинені з дотриманням вимог Закону України "Про виконавче провадження" та відсутня будь-яка бездіяльність державного виконавця.

У судове засідання 03.10.2023 з`явилися представники позивача (стягувача, скаржника) та відповідача (боржника), представник відділу державної виконавчої служби у вказане засідання не з`явився, при цьому судом було враховане подане ним клопотання із власними поясненнями щодо скарги, з якого вбачається, що останній повідомлений про розгляд скарги судом.

Відповідно до статті 342 Господарського процесуального кодексу України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Одночасно, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема, складність справи та поведінка заявників.

Так, у справі "Хосце проти Нідерландів" 1998 суд вирішив, що тривалість у 8,5 років є розумною у контексті статті 6 Конвенції, в зв`язку зі складністю справи, а у справі "Чірікоста і Віола проти Італії", 15-річний строк розгляду визнано Європейським судом з прав людини виправданим, в зв`язку з поведінкою заявників.

Згідно з приписами статті 114 Господарського процесуального кодексу України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій; строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

В даному випадку, суд керується завданням господарського судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

При цьому, під час розгляду справи суд зобов`язаний забезпечити повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин справи, оскільки обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, та які викладені у поясненнях на скаргу, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті скарги, заслухавши представника позивача (стягувача, скаржника) та відповідача (боржника),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2016 позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а саме: стягнуто з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" - 62 862 грн. 66 коп. - основного боргу, 1 218 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

На примусове виконання вказаного рішення суду було видано наказ від 19.02.2016.

Відповідно до приписів статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом тощо.

Статтею 339 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Користуючись вказаним правом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" звернулось до суду із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій останнє просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіної Ольги Іванівни в частині невжиття заходів примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/11045/15 від 08.02.2015;

- зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Міхіну Ольгу Іванівну усунути порушення та забезпечити прийняття постанови про поновлення виконавчого провадження № 52164918.

Подана позивачем скарга обґрунтована наступним:

- починаючи з 06.09.2016 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2016 у справі №904/11045/15 перебуває на виконанні в державній виконавчій службі;

- постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Куліковською Альоною Олександрівною від 11.10.2021 зупинено вчинення виконавчих дій за виконавчим провадженням № 52164918, оскільки АТ "Криворізька теплоцентраль" включено до переліку об`єктів великої приватизації відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 29.09.2021 № 1028 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.01.2019 № 36-р"Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності";

- Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 19 червня 2023 року № 545-р "Про внесення змін у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року № 36", вносяться зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 №36, Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" виключено з переліку об`єктів великої приватизації;

- 22.06.2023 ТОВ "ВКФ "Агротехкомплект" надіслало до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву за вих. № 22-06-1/23, якою просило продовжити примусове виконання рішення від 08.02.2015 у справі № 904/11045/15, накласти арешти на банківські рахунки, списати кошти з рахунків банківських установ, накласти арешти на рухоме та нерухоме майно, одержати інформацію про дебіторську заборгованість боржника;

- відділом державної виконавчої служби отримано заяву 10.07.2023, однак, державним виконавцем не вчинено жодних дій щодо примусового виконання рішення суду, відповіді на заяву щодо причин невиконання також не надано;

- починаючи з дати виключення Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль" з переліку об`єктів великої приватизації, державним виконавцем не продовжено примусове виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області та не здійснюються виконавчі дії;

- відповідно до частини 5 статті 35 Закону України "Про виконавче провадження", після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову;

- відповідно до частин 1, 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

- виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави;

- у даному випадку виникає загроза порушення зобов`язання, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки виконання в повному обсязі судового рішення, винесеного на користь ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект", не було здійснене в межах розумного строку (затримка тривалістю 7 років) у зв`язку з тим, що державою не передбачено чіткий законодавчий механізм з застосуванням розумних строків погашення заборгованості, а також не переглянуто відповідні положення законодавства;

- оскільки Акціонерне товариство "Криворізька теплоцентраль" виключено з переліку об`єктів великої приватизації на підставі Розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 червня 2023 року № 545-р "Про внесення змін у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 року № 36", вносяться зміни у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 16 січня 2019 № 36 та державним виконавцем не винесено постанову та не поновлено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 52164918, у стягувача є всі підстави для звернення до суду за захистом своїх порушених прав, що полягають в тривалому (понад 7 років) невиконанні рішення суду та бездіяльності державного виконавця щодо не винесення постанови про поновлення вчинення виконавчих дій та не вчиненням дій щодо виконання рішення суду;

- вказана бездіяльність порушує права стягувача на належне виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/11045/15 від 08.02.2016;

- на думку ТОВ "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" бездіяльність державної виконавчої служби суперечить загальним засадам здійснення виконавчого провадження, в тому числі принципу обов`язковості виконання рішення, що і зумовило звернення до суду з цією скаргою.

Розглянувши подану Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" скаргу, суд зазначає наступне.

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Приписами статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначені права та обов`язки виконавців, закріплена обов`язковість вимог виконавців.

Так, відповідно до частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

У відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавче провадження № 52164918, яке відкрито на підставі наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2016 щодо примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 08.02.2016 у справі № 904/11045/15.

При цьому, як зазначає виконавець, та що підтверджено Інформаційною довідкою про виконавче провадження, вказане виконавче провадження (№ 52164918) постановою про зупинення виконавчого провадження (на підставі пункту 12 частини 1 статті 34) приєднано до зведеного виконавчого провадження № 8902686 (а.с. 151, на звороті, у томі 6), до складу якого входять виконавчі документи, видані в межах розгляду господарських справ, адміністративних та цивільних справ.

Так, приписами статей 339, 340 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість оскарження боржником або стягувачем дій державного виконавця до того суду, який видав виконавчий документ на виконання свого рішення, зокрема, ухваленого в порядку господарського судочинства. Така скарга подається з метою судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого у відповідній справі.

Разом з цим, згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

До того ж, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби встановлено Законом України "Про виконавче провадження", згідно з частиною 1 статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" врегульовано особливості виконання кількох рішень у разі надходження на виконання кількох виконавчих документів щодо одного боржника, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.

Законодавство не передбачає порядку розгляду скарг на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій.

В таких випадках (оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання зведеного виконавчого провадження, у якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій) згідно з частиною 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 911/100/18, від 14.03.2018 у справі № 660/612/16-ц, від 12.09.2018 у справі № 906/530/17, від 17.10.2018 у справах № 927/395/13, № 5028/16/2/2012, від 05.12.2018 у справі № 904/7326/17, від 13.02.2019 у справі № 808/2265/16 та від 10.04.2019 у справі №908/2520/16.

Як було вказано вище, постановою державного виконавця від 11.10.2021 виконавче провадження № 52164918 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2016, приєднано до зведеного виконавчого провадження №8902686, яке перебуває на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

У відповідності до облікової картки на зведене виконавче провадження № 8902686, на виконанні відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувають виконавчі документи щодо боржника - Акціонерного товариства "Криворізька теплоцентраль", видані, зокрема, Господарським судом Дніпропетровської області, Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу, Марганецьким міським судом Дніпропетровської області, Жовтневим районним судом м.Кривого Рогу, Херсонським міським судом Херсонської області, Дніпропетровським окружним адміністративним судом (а.с. 175-182 у томі 6).

Отже, звертаючись із скаргою до суду позивач просить визнати бездіяльність державного виконавця в межах виконавчого провадження, яке перебуває у зведеному виконавчому провадженні з виконання рішень суду, ухвалених за правилами різних юрисдикцій.

Відтак, оскарження бездіяльності державної виконавчої служби під час виконання зведеного виконавчого провадження, в якому об`єднано виконання судових рішень, ухвалених судами за правилами різних юрисдикцій, підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню у порядку господарського судочинства.

Враховуючи все вищевикладене, провадження з розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" на дії (бездіяльність) державного виконавця щодо виконання виконавчого провадження №52164918, підлягає закриттю.

Керуючись статтями 231, 234, 235, 339 - 345 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі щодо розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Агротехкомплект" на дії (бездіяльність) державного виконавця - закрити.

Роз`яснити позивачу, що вказані вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 03.10.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний - 06.10.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко