ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

"06" жовтня 2023 р. Справа№ 910/17541/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Буравльова С.І.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "КС Групп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2022, повний текст якої складено та підписано 23.08.2022

у справі № 910/17541/19 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КС Групп"

до 1. Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

2. Міністерства фінансів України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - 1. Національний банк України

2. Фонд гарантування вкладів фізичних осіб

3. Кабінет Міністрів України

про визнання недійсними договорів,

В С Т А Н О В И В :

До Господарського суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "КС Групп" з вимогами до Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" та Міністерства фінансів України про:

- визнання недійсним договору про придбання акцій №3/2016 від 20.12.2016 року та акту приймання-передавання за договором про придбання акцій №3/2016 від 20.12.2016 року, укладеного між публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" від імені якого діяв Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи Фонду на тимчасову адміністрацію у акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" Славкіної М.А. та товариством з обмеженою відповідальністю "КС Групп", від імені якого діяв Шевченко А.М., уповноважена особа Фонду на тимчасову адміністрацію у публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк";

- визнання недійсним договору купівлі-продажу акцій банку №БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016 року та акту виконання зобов`язань по договору купівлі-продажу акцій банку №БВ-744/16/13010-05/131 від 21.12.2016 року, що укладені між Державою в особі Міністерства фінансів України та усіма особами, які станом на 21.12.2016 року були власниками простих іменних акцій публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", від імені яких діяла уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" Шевченко А.М. в інтересах та за рахунок якої діяло публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" в частині, що стосується прав та інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю "КС Групп".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2022, серед іншого, зупинено провадження у справі №910/17541/19 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи №910/18214/19 та оприлюднення повного тексту судового рішення по вказаній справі.

Не погоджуючись із цією ухвалою, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить:

- поновити строк на подання апеляційної скарги;

- прийняти апеляційну скаргу до розгляду та відкрити апеляційне провадження;

- апеляційну скаргу задовольнити, мотивувальну частину ухвали Господарського суду міста Києва від 18.08.2022 змінити ухвалу, вказавши:

"- Правильно встановлені судом першої інстанції обставини справи №910/18214/19 за позовом ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів;

- Правовідносини у справі №910/17541/19 та справі № 910/18214/19 є подібними в частині нормативного регулювання спірних правовідносин, проте не тотожними в частині фактичних обставин справ, оскільки у справі № 910/18214/19 позивач - ОСОБА_1 подав позовну заяву щодо захисту свого порушеного права і як акціонера і як вкладника банку, а у справі №910/17541/19 позивач ТОВ "КС Групп" звернулося до суду для захисту свого порушеного права виключно як вкладника банку.".

Відповідно до Витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/17541/19 та невідкладено надіслати їх до Північного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, до надходження матеріалів справи №910/17541/19. Копію ухвали надіслано Господарському суду міста Києва.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 дану апеляційну скаргу залишено без руху на підставі ст. 256, 260 ГПК України, у зв`язку з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження. Роз`яснено скаржнику, що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали останній має право усунути недоліки зазначені у її мотивувальній частині, надавши суду відповідні докази. Попереджено скаржника, що невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Копію ухвали суду від 26.07.2023 надіслано скаржнику за його юридичною адресою: 49041, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Праці, буд. 2-Т ().

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 05.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду повернулась копія ухвали суду від 26.072023 про залишення апеляційної скарги без руху у даній справі, з відміткою з відміткою поштового відділення на довідці ф.20 про причини повернення/досилання: "за закінченням терміну зберігання" (трек-номер 045).

При цьому, матеріали справи не містять доказів про зміну поштової адреси позивача.

Відповідно до частин 3 та 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, аналіз вказаних норм процесуального закону свідчить, що у разі якщо судове рішення про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за вказаною у заяві адресою і повернуто поштою, зокрема, у зв`язку з відсутністю (вибуттям) адресата, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частини 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною 11 статті 242 ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, і які регулюють відносини між ними.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, колегія суддів вважає, що факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року у справі №910/23064/17.

Окрім того, Верховний Суд у постановах від 25.04.2018 у справі №800/547/17, від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду.

Колегія суддів враховує наявність у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 у справі № 752/11896/17 та від 12.02.2019 у справі №906/142/18 правової позиції про те, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» або "інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення" не є доказом належного інформування сторони про час і місце розгляду справи. Проте, така правова позиція не може бути застосована при розгляді цієї справи, оскільки у вказаних справах мали місце інші фактичні обставини, відмінні від обставин у цій справі. У справах № 752/11896/17, №906/142/18 були відсутні докази отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток, тобто відповідач не був повідомлений про існування судового провадження щодо нього, про час та місце розгляду справи.

На відміну від обставин справ №№ 752/11896/17, 906/142/18, у цій справі Товариство з обмеженою відповідальністю "КС Групп" безумовно було обізнане про існування судового провадження, тому що саме воно подало апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2022 у справі № 910/17541/19.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19.

Враховуючи, що ухвалу суду від 26.07.2023 надіслано за його юридичною адресою, яку також повідомлено апеляційному господарському суду скаржником, колегія суддів вважає, що ним вчинено всі можливі дії щодо належного повідомлення скаржника про існуюче судове рішення.

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвала Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 у справі №910/17541/19 була оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 31.07.2023, а тому скаржник мав змогу ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Проте, станом на 06.10.2023 (навіть з урахуванням строку на поштовий перебіг), скаржниками не усунуто недоліки, вказані в ухвалі від 26.07.2023, а саме не подано клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, враховуючи що її недоліки не усунено, колегія зазначає про наступне.

Відповідно до вимог ст. 256 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Разом з цим, за змістом п. 1 ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Статтею 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його поновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку, встановити чи є такий строк значним та чи поновлення такого строку не буде втручанням у принцип юридичної визначеності з врахуванням балансу суспільного та приватного інтересу.

Поважними визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення відповідних процесуальних дій. Поновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яке він використовує виходячи із поважності причин пропуску строку на оскарження.

Матеріалами справи підтверджується, що оскаржувану ухвалу постановлено Господарським судом міста Києва 18.08.2022, повний текст якого складено 23.08.2022. Таким чином, керуючись положеннями ст. 256 ГПК України, останнім днем десятиденного строку для подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у даній справі є 02.09.2022.

Повний текст ухвали Господарського суду міста Києва від 18.08.2022 (згідно відомостей з системи діловодства господарських судів) знаходиться в загальному доступі на сайтах судової влади та Єдиного державного реєстру судових рішень, було опубліковано 26.08.2022.

Однак, апеляційну скаргу подано 06.07.2023 (згідно штемпеля канцелярії суду першої інстанції на першому аркуші апеляційної скарги), тобто з пропуском процесуального строку на апеляційне оскарження протягом дев`яти місяців.

В обгрунтування клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції скаржник посилається на те, що повний текст оскарженої ухвали не отримав, та дізнався про зазначену ухвалу за день до подання апеляційної скарги. Враховуючи наведені обставини, апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження.

Колегія визнала зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження не поважними з підстав викладених в ухвалі суду від 26.07.2023.

Зокрема, суд виходив з того, що під час прийняття оскарженої ухвали 18.08.2022, представник позивача був присутній в судовому засіданні, а відтак знав про постановлення цієї ухвали.

29.08.2022 повний текст оскаржуваної ухвали, як свідчать матеріали справи, було надіслано апелянту на його юридичну адресу: 49041, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, проспект Праці, буд. 2Т, про що свідчить відбиток штемпелю канцелярії суду на зворотній частині останнього аркушу оскаржуваного рішення (а.с. 229-235, т. 10). Зазначене поштове відправлення повернулось за зворотною адресою до суду з причини, вказаної поштовою установою на довідці: «відмова» (а.с. 241-249, т. 10).

Оскаржувана ухвала вже переглядалась в суді апеляційній інстанції, за результатами розгляду якої, постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.11.2022 апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2022 у справі №910/17541/19 залишено без змін.

22.09.2022 позивач подав відзив на зазначену апеляційну скаргу, що свідчить про його обізнаність щодо змісту ухвали суду про зупинення провадження від 18.08.2022. Окрім того, 10.07.2023 позивач ознайомився з матеріалами справи (а.с. 194, т. 11) та був присутній в судових засіданнях під час перегляду цієї ухвали в суді апеляційної інстанції, що підтверджується протоколами судових засідань.

З огляду на ці обставини, скаржник не був позбавлений подати апеляційну скаргу у встановлені законом процесуальні строки на апеляційне оскарження ухвали.

Натомість, апеляційну скаргу подано 06.07.2023, тобто з пропуском дев`яти місяців, без зазначення обґрунтованих мотивів щодо відсутності можливості подачі цієї апеляційної скарги у процесуальний строк.

Відтак, наведені в обґрунтування пропущеного процесуального строку обставини визнано судом неповажними, оскільки твердження скаржника про те, що про наявність оскаржуваної ухвали він дізнався за день до подання апеляційної скарги не є доведеними та спростовуються матеріалами справи.

Інших підстав для поновлення пропущеного процесуального строку представником скаржника не зазначено.

З огляду на викладене, колегія не знаходить підстав для задоволення клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, оскільки пропуск строку у даному випадку не обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру. При цьому колегія зауважує, що встановлений строк на апеляційне оскарження є обов`язковим і порушення цього строку у даному випадку пов`язано з суб`єктивним ставленням скаржника до зазначених обставин. Процесуальний закон встановлює чіткі наслідки порушення цього строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Мушта проти України" зазначено: "…право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи викладене, оскільки інших доводів та доказів щодо наявності причин пропуску процесуального строку з обґрунтуванням їх поважності, які б позбавляли скаржника можливості подати апеляційну скаргу у встановлений ст. 256 ГПК України строк, що могло б бути підставою для відновлення пропущеного процесуального строку, заявлене клопотання не містить, а тому, поважних підстав для відновлення пропущеного строку не вбачається та не встановлено судом апеляційної інстанції.

Зважаючи на викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КС Групп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2022 у справі №910/17541/19.

Керуючись ст. ст. 234, 256, 261 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "КС Групп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2022 у справі №910/17541/19.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "КС Групп" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 18.08.2022 у справі №910/17541/19 та додані до неї матеріали повернути скаржнику.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.І. Буравльов