номер провадження справи 18/126/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2023 справа № 908/1891/22

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі головуючого судді Левкут Вікторії Вікторівни, розглянувши матеріали справи № 908/1891/22

за позовом акціонерного товариства "Райффазен Банк" (вул. Лєскова, буд. 9, м. Київ, 01011)

до відповідача-1 приватного підприємства "Гідро-Старт" (вул. Істоміна, буд. 100, м.Мелітополь, Запорізька область, 72311)

до відповідача-2 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про стягнення солідарно 570812,22 грн.

Без повідомлення (участі) представників учасників справи

Заявлено позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів приватного підприємства "Гідро-Старт" та ОСОБА_1 570812,22 грн., які складаються з: 531107,86 грн. заборгованості за тілом кредиту та 39704,36 грн. заборгованості за відсотками за договором про надання овердрафту № 015/10892/1226171 від 07.10.2021.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем-1 - позичальником умов договору про надання овердрафту № 015/10892/1226171 від 07.10.2021 щодо повернення кредитних коштів. Враховуючи, що виконання зобов`язань за зазначеним договором забезпечено договором поруки № 015/10892/1226171/П від 07.10.2021, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором. Позовні вимоги обґрунтовуються ст.ст. 525-526, 530, 553, 554, 611, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1056-1 Цивільного кодексу України, ст.ст. 174, 193 Господарського кодексу України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2022 справу № 908/1891/22 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою суду від 03.10.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі № 908/1891/22, присвоєно справі номер провадження 18/126/22, на підставі ст. 252 ГПК України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення учасників справи. В даній ухвалі суду зазначалось, що початок розгляду справи № 908/1891/22 буде визначено відповідною ухвалою після закінчення воєнного стану в Україні та/або деокупації/завершення бойових дій, оточення (блокування) Мелітопольської міської територіальної громади, на території якої знаходяться відповідачі. Також, запропоновано відповідачам (кожному окремо) направити засобами поштового зв`язку або на електронні адреси суду та позивача письмовий відзив на позовну заяву.

Відзиви на адресу суду від відповідачів не надійшли.

Ухвалою від 07.04.2023 поновлено процесуальні строки розгляду справи № 908/1891/22 по суті; кінцевий строк розгляду справи по суті визначено не більш шістдесяти днів з моменту винесення даної ухвали; запропоновано відповідачам (кожному окремо) надати в строк, що не перевищує 15 днів з дня опублікування тексту даної ухвали на офіційному веб-порталі судової влади України, але не пізніше 05.05.2023, відзив на позовну заяву і докази в його обґрунтування.

Відповідно до частини першої статті 121 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Оскільки місцезнаходженням відповідача-1 у справі ТОВ "Азов-Спецмаш" є - вул. Істоміна, буд. 100, м. Мелітополь, Запорізька область, 72311, а відповідача-2 ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , що відноситься до Мелітопольської міської територіальної громади, тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, повідомлення судом відповідачів про розгляд справи здійснено шляхом оголошення 10.04.2023 на офіційному веб-сайті Судової влади України, а також направлення ухвали суду від 07.04.2023 на адреси електронної пошти відповідача-1: та відповідача-2: , повідомлених позивачем.

Згідно довідок про доставку електронного листа документ в електронному вигляді - ухвалу суду від 07.04.2023 про поновлення процесуальних строків розгляду справи №908/1891/22 доставлено до електронної скриньки відповідачів 1, 2 -10.04.2023.

Отже, судом вжито необхідних та достатніх заходів для повідомлення відповідачів про відкриття провадження у справі № 908/1891/22 та розгляд справи.

Судом також враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідачі могли дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України "Єдиний державний реєстр судових рішень"://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України "Про доступ до судових рішень" № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

У відповідності до ст. 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відзиви на адресу суду від відповідачів у встановлений в ухвалі суду від 07.04.2023 у справі № 908/1891/22 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшли, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідачів у цей строк не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 ГПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Наявні матеріали справи № 908/1891/22 дозволяють здійснити її розгляд по суті.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зважаючи на закінчення строків розгляду справи, запровадження воєнного стану на території України, ведення бойових дій на території Запорізької області, інтенсивні ракетні та артилерійські обстріли м. Запоріжжя протягом січня-вересня 2023 року, що загрожувало життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів та працівників суду в умовах збройної агресії проти України, а також знаходження судді Левкут В.В. у відпустці з 28.08.2023 по 22.09.2023 рішення прийнято без його проголошення - 02.10.2023.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" (Кредитор, позивач) та приватним підприємством "Гідро-Старт" (Позичальник, відповідач-1) 07.10.2021 укладений договір про надання овердрафту № 015/10892/1226171 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Кредитор на умовах договору надає Позичальнику протягом строку доступності Овердрафту можливість використання Овердрафту в межах поточного ліміту.

Згідно із п. 1. 2 Договору Позичальник зобов`язується використовувати Овердрафт за цільовим призначенням, вказаним в 1.9 договору, з дотриманням вимог законодавства України, погасити Орвердрафт/Кредитну заборгованість, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором, у строки, передбачені договором, але не пізніше дати закінчення строку Овердрафту.

Максимальний ліміт за договором складає 1740000,00 грн., у межах якого встановлюється Поточний ліміт (п. 1.3 Договору).

На дату укладання договору Поточний ліміт складає 580000,00 грн. Поточний ліміт за договором не може перевищувати 70% від середньомісячних надходжень за останні три календарних місяці на всі поточні рахунки Позичальника, відкриті у Кредитора. При цьому розрахунок середньомісячних надходжень здійснюється відповідно до п. 2.4 договору. В подальшому Поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до ст. 2 договору (п.1.4 Договору).

За визначенням п. 1.7 Договору, строк Овердрафту: з дати виконання Позичальником умов, передбачених пунктом 2.1 договору, по дату закінчення строку Овердрафту (включно).

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що проценти за користування Овердрафтом розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 14,45% річних.

З дати скасування Максимального ліміту та Поточного ліміту з будь-яких підстав, зазначених в пунктах 8.2 та 8.3 (крім підпункту 8.3.4) договору, проценти за користування Кредитною заборгованістю розраховуються на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 40% річних (п. 4.2 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору нарахування процентів здійснюється виходячи з зазначених у договорі розмірів процентних ставок, щоденно на фактичну заборгованість Позичальника за Овердрафтом/Кредитною заборгованістю протягом всього строку наявності Безперервного дебетового сальдо/Кредитної заборгованості.

Відповідно до п. 8.1 Договору, у разі настання обставин дефолту Кредитор має безумовне право на власний розсуд, без необхідності укладення будь-яких додаткових угод/договорів вжити один або декілька таких заходів:

8.1.1. скасувати Максимальний та Поточний ліміт або встановити розміри всіх або окремих лімітів в розмірі фактичної заборгованості Позичальника;

8.1.2. вимагати дострокового повного/часткового погашення заборгованості;

8.1.3. вимагати надання забезпечення (додаткового забезпечення) виконання зобов`язань Позичальника за договором.

В пункті 11.2 Договору сторони погодили, що Позичальник, на вимогу Кредитора, сплачує останньому за кожний календарний день прострочення виконання будь-яких грошових зобов`язань за договором (крім за несвоєчасне погашення Овердрафту/Кредитної заборгованості) - пеню в розмірі 2% річних від суми простроченого платежу. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов`язання мало бути виконаним, і по день, що передує дню виконання Позичальником простроченого зобов`язання в повному обсязі.

Відповідно до п. 12.1 Договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до повного виконання ними прийнятих зобов`язань за договором.

З метою забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором про надання овердрафту № 015/10892/1226171 АТ "Райффайзен Банк" (Кредитор) та громадянином України ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач-2) 07.10.2021 укладений договір поруки № 015/10892/1226171 /П (надалі - Договір поруки).

За Договором поруки, Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання Забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов Основного договору, Порукою забезпечується виконання Забезпечених зобов`язань в повному обсязі, включаючи, не обмежуючись, сплату основного борг, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо (п. 1.1 Договору поруки).

Відповідно до п. 2.1 Договору поруки Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання Забезпечених зобов`язань у тому ж обсязі, що і Позичальник, в порядку та строки, визначені Основним договором, у тому числі при виникненні підстав для дострокового повного /часткового виконання Забезпечених зобов`язань.

Згідно із п. 2.1 Договору поруки, у випадку повного або часткового невиконання (неналежного виконання) Позичальником всіх або окремих Забезпечених зобов`язань в порядку та строки, встановлені Кредитним договором, Кредитор набуває права вимагати від Поручителя ним як солідарним боржником Забезпечених зобов`язань та сплати заборгованості за Забезпеченими зобов`язаннями, а Поручитель - зобов`язаний виконати вимоги Кредитора щодо виконання Забезпечених зобов`язань та сплатити заборгованість за Забезпеченим зобов`язаннями.

За поясненнями позивача, відповідачем-1 прострочено сплату платежів починаючи з березня 2022 року, у зв`язку з чим станом на 17.08.2022 заборгованість останнього перед АТ "Райфайзен Банк" за Договором овердрафту становить 570812,22 грн., які складаються з: 531107,86 грн. заборгованості за тілом кредиту та 39704,36 грн. заборгованості за відсотками.

Позивачем 17.08.2022 направлено на адресу відповідача-1 вимогу № 188/2/260 про погашення заборгованості протягом десяти днів з моменту направлення цієї вимоги. Зазначена вимога відповідачем-1 у встановлений строк не виконана.

Також на адресу відповідача-2 (Поручителя) позивачем 17.08.2022 направлено вимогу №188/2/265 про погашення заборгованості за Договором овердрафту, яка залишена без належного реагування.

Матеріали справи містять належні докази направлення вказаних вимог на адреси відповідачів.

Невиконання відповідачами взятих на себе зобов`язань за договором в частині погашення заборгованості за кредитом та процентів за користування кредитними коштами стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів.

Проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши докази, суд визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Норми права аналогічного змісту містить ст. 526 ЦК України.

У відповідності до приписів ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання є недопустимою, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання договору відповідачу-1 надано можливість використання овердрафту в межах поточного ліміту 580000,00 грн.

В свою чергу, відповідач-1 допустив прострочення виконання зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим заборгованість за тілом кредиту становить 531107,86 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивач 17.08.2022 направив відповідачам Вимоги про сплату заборгованості протягом десяти календарних днів з дати направлення цієї вимоги.

Таким чином, вимоги від 17.08.2022, які направлені Банком на адресу відповідачів, є саме вимогами про дострокове погашення кредиту, складеними відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду у справі №444/9519/12 від 28.03.2018.

Отже, позивач, пред`явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплату відсотків за користування кредитом, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобов`язання.

Після направлення відповідачам вимоги 17.08.2022 про погашення всієї заборгованості у 10-денний термін договір припинив свою дію, а позивач втратив можливість нарахування та стягнення з відповідача відсотків за договором Овердрафту. Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 5017/1987/2012.

Враховуючи вищевикладене та встановлений позивачем термін виконання обов`язку щодо повернення кредиту протягом десяти календарних днів з дня направлення вимоги, нарахування позивачем відсотків за користування кредитом є правомірним.

Доказів повернення кредиту відповідачем-1 суду не надано.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідно до умов Кредитного договору позивачем відповідачу-1 нараховувалися відсотки на прострочену заборгованість. Загалом за відповідачем-1 обліковується 531107,86 грн. заборгованості за кредитом та 39704,36 грн. заборгованості за відсотками. Розрахунки здійснені по 17.08.2022.

Розрахунки позивача перевірено судом та визнано правильними.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Факт наявності заборгованості відповідача-1 за кредитом в сумі 531107,86 грн. та 39704,36 грн. заборгованості за відсотками, нарахованим на прострочену заборгованість за період з 06.04.2022 по 17.08.2022, підтверджується матеріалами справи. Відтак, позовні вимоги про стягнення неповернутої суми кредиту та прострочених відсотків є обґрунтованими.

Також судом встановлено, що позивачем в забезпечення виконання відповідачем-1 зобов`язань за договором овердрафту укладений договір поруки з громадянином України ОСОБА_1 (Поручитель, відповідач-2).

За умовами Договору поруки Поручитель зобов`язується відповідати перед Кредитором солідарно з Позичальником за виконання зобов`язань в повному обсязі (основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків та сплату нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України сум тощо).

Відповідно до статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Закон не забороняє укладання договору поруки на забезпечення виконання зобов`язання, яке може виникнути в майбутньому.

З урахуванням абзацу першого частини другої статті 207, частини першої статті 547 та статті 553 ЦК України договір поруки є чинним за умови його укладення у письмовій формі та підписання кредитором і поручителем.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (частина перша статті 554 ЦК України).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частина друга статті 554 ЦК України).

Відповідно до статті 543 ЦК України кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від боржника та поручителя разом, так і від будь-кого з них окремо.

Відтак, з огляду на солідарний обов`язок перед кредитором боржника за основним зобов`язанням і поручителем, кредитор має право вибору звернення з вимогою до них разом чи до будь-кого з них окремо.

Позовні вимоги в даній справі є однорідними та нерозривно пов`язаними з обов`язком належного виконання основного зобов`язання за кредитним договором. Тому ефективний судовий захист прав та інтересів позивача є можливим за умови розгляду цього спору в межах однієї справи одним судом. Такий розгляд впливає, зокрема, і на ефективність виконання відповідного рішення суду із забезпеченням прав усіх учасників відповідних відносин.

Захист прав кредитора у справі за його позовом до боржника і поручителя у межах одного виду судочинства є більш прогнозованим і відповідає принципу правової визначеності, оскільки не допускає роз`єднання вимог кредитора до сторін солідарного зобов`язання залежно від суб`єктного складу останнього.

Господарський процесуальний кодекс України у редакції, що набрала чинності 15 грудня 2017 року, передбачає, що господарські суди розглядають справи у спорах, які виникають, зокрема, при виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонам якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці (п. 1 частини першої статті 20 ГПК України).

З 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію, зокрема, щодо розгляду: спорів стосовно правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, якщо сторонами цього основного зобов`язання є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці. У цьому випадку суб`єктний склад сторін правочинів, укладених для забезпечення виконання основного зобов`язання, не має значення для визначення юрисдикції господарського суду щодо розгляду відповідної справи. Така юрисдикція визначається, враховуючи суб`єктний склад основного зобов`язання.

Основне зобов`язання в даній справі з надання можливості використання овердрафту в межах поточного ліміту виникло між юридичними особами, наявність фізичної особи поручителя в даному випадку не є вирішальною для визначення суб`єктної юрисдикції справи у спорі.

Даний спір відноситься до юрисдикції господарських судів.

Щодо підстав припинення поруки необхідно зазначити, що відповідно до статті 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності; порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов`язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем; порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника; порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Жодної з підстав для припинення дії договорів поруки, визначених ст. 559 ЦК України, судом не встановлено.

Разом з цим, в процесі розгляду справи судом встановлено, що зобов`язання за Договором овердрафту відповідачем-1 не виконані, у зв`язку з чим станом на день винесення рішення Позичальник має заборгованість 531107,86 грн. неповернутої суми кредитних коштів та 39704,36 грн. заборгованості за відсотками. Отже, зобов`язання по Договором овердрафту (Основного договору) не припинилися, а оскільки договір поруки укладений сторонами для забезпечення виконання зобов`язань за Основним договором, то не припинилася і дія договору поруки.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

Відповідач-1 та відповідач-2 своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися, проти позову не заперечили, належними доказами доводи позивача не спростували.

На підставі викладеного, позов задовольняється повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення порівну з відповідачів 1, 2 на користь позивача.

Згідно п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Судовий збір складає 8562,18 грн. та підлягає розподіленню порівну між відповідачем-1 та відповідачем-2.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 123, 129, 233, 236-242, 247-250 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства "Гідро-Старт" (вул. Істоміна, буд. 100, м. Мелітополь, Запорізька область, 72311; ідентифікаційний код 42512981) солідарно з фізичною особою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 14305909) 531107,86 грн. (п`ятсот тридцять одну тисячу сто сім грн. 86 коп.) заборгованості за кредитом та 39704,36 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот чотири грн. 36 коп.) заборгованості за відсотками. Видати наказ.

3. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) солідарно з приватним підприємством "Гідро-Старт" (вул. Істоміна, буд. 100, м. Мелітополь, Запорізька область, 72311; ідентифікаційний код 42512981) на користь акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 14305909) 531107,86 грн. (п`ятсот тридцять одну тисячу сто сім грн. 86 коп.) заборгованості за кредитом та 39704,36 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімсот чотири грн. 36 коп.) заборгованості за відсотками. Видати наказ.

4. Стягнути з приватного підприємства "Гідро-Старт" (вул. Істоміна, буд. 100, м. Мелітополь, Запорізька область, 72311; ідентифікаційний код 42512981) на користь акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 14305909) 4281,09 грн. (чотири тисячі двісті вісімдесят одну грн. 09 коп.) судового збору. Видати наказ.

5. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (місце реєстрації: ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 14305909) 4281,09 грн. (чотири тисячі двісті вісімдесят одну грн. 09 коп.) судового збору. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено, оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241 ГПК України 05.10.2023.

Суддя В.В. Левкут