РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.10.2023Справа № 910/5879/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Грєхової О.А., за участю секретаря судового засідання Коверги П.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Сіротова Андрія Васильовича

до Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Святошинської районної в місті Києві державної реєстрації Більської Ольги Федорівни

про скасування державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Представники сторін:

від позивача: Сіротов А.В.;

від відповідача: не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Сіротов Андрій Васильович звернувся до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами до Управління (Центру) надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації про скасування державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації.

Позовні вимоги обґрунтовані позбавленням позивача можливості зареєструвати право власності на нежитлове приміщення внаслідок ліквідації ТОВ «Репротекс Ю.С.».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 судом залишено позовну заяву без руху, встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду та спосіб їх усунення.

24.04.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.06.2023.

15.05.2023 представником відповідача подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 05.06.2023 позивач з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 17.07.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

08.06.2023 позивачем подано відповідь на відзив.

У судове засідання 17.07.2023 позивач з`явився, представник відповідача не з`явився.

За результатами судового засідання судом постановлено ухвалу про відкладення підготовчого судового засідання до 31.07.2023, яку занесено до протоколу судового засідання.

20.07.2023 позивачем подано клопотання про заміну неналежного відповідача.

У судове засідання 31.07.2023 позивач з`явився, представник відповідача не з`явився.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 замінено первісного відповідача - Управління (Центру) надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на належного відповідача - Державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Святошинської районної в місті Києві державної реєстрації Більська Ольга Федорівна та відкладено підготовче засідання на 11.09.2023.

03.08.2023 позивачем подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

11.08.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву.

У судове засідання 11.09.2023 позивач з`явився, представник відповідача не з`явився.

Враховуючи, що судом під час підготовчого провадження, та зокрема, у підготовчому засіданні було вчинено всі дії, які необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті, та відсутності будь-яких посилань на можливість надання нових доказів, в зв`язку з чим відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 185 ГПК України судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.10.2023.

29.09.2023 позивачем подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

У судове засідання 02.10.2023 позивач з`явився, представник відповідача не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, при цьому, у поданому 11.08.2023 відзиві, розгляд справи просив здійснювати за відсутності представника відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 196 ГПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

На виконання вимог ст. 223 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 219 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

У судовому засіданні 02.10.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19 квітня 2021 року Сіротовим Андрієм Васильовичем (далі - позивач) прийнято рішення № 2/21 одноосібного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Репротекс Ю.С.», яким, зокрема:

- у зв`язку з відсутністю господарської діяльності, керуючись статтями 110-111 ЦК України, припинити діяльність ТОВ «Репротекс Ю.С» шляхом його ліквідації за рішенням одноосібного учасника товариства;

- керуючись статтею XVI статуту товариства виконання функції ліквідаційної комісії покласти на виконавчий орган товариства - директора товариства Сіротова Андрія Васильовича;

- взяти до уваги, що згідно ст. 105 ЦК України до ліквідатора з моменту призначення повноваження щодо управління справами товариства.

06 квітня 2023 року Сіротов Андрій Васильович звернувся до Управління (Центру) надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації із Заявою про внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення товариства, як юридичної особи в результаті її ліквідації.

07 квітня 2023 року Державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Святошинської районної в місті Києві державної реєстрації Більською Ольгою Федорівною на підставі поданої Сіротовим А.В. заяви проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті її ліквідації та внесено відповідний запис № 013021990 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про припинення ТОВ «Репротекс Ю.С.».

Позивач зазначає, що 10.04.2023 звернувся до ЦНАП Святошинської РДА про державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно переходу прав на нерухоме майно (нежитлове приміщення площею 132,4 кв.м., розташоване в напівпідвальному приміщенні в буд. АДРЕСА_1 ), яке згідно акту приймання-передачі № 1 від 17.12.2021 передано ліквідатором товариства Сіротову Андрію Васильовичу, як одноосібному учаснику товариства.

Як зазначає позивач, йому було роз`яснено, що проведення реєстраційної дії щодо переходу права власності на вищевказане нерухоме майно після внесення запису до ЄДР про припинення неможливе, оскільки рішення про передачу майна, що залишилось після розрахунків з кредиторами, одноосібному учаснику товариства, акт приймання-передачі нерухомого майна не посвідчений нотаріально, як того вимагає Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, крім того, передача учасникам товариства майна, що залишилось після розрахунків з кредиторами та державна реєстрація переходу прав власності на таке майно має бути здійснена до завершення процедури ліквідації.

Таким чином, позивач зазначає, що внаслідок неправильного оформлення ліквідатором повернення Сіротову Андрію Васильовичу, як учаснику товариства нерухомого майна, що залишилось після розрахунків з кредиторами, порушене право позивача, передбачене ст. 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», отримати у разі ліквідації частину майна, що залишилась після розрахунків з кредиторами, або його вартість, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з позовом до Державного реєстратора відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Святошинської районної в місті Києві державної реєстрації Більської Ольги Федорівни про скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо державної реєстрації припинення юридичної особи (ТОВ «Репротекс Ю.С.) в результаті її ліквідації.

Відповідач в свою чергу, заперечуючи проти позову, у відзиві на позовну заяву зазначає, що державному реєстратору для проведення державної реєстрації були надані належні документи в силу положень ст. 15 та частини тринадцять статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», в зв`язку з чим, у відповідача були відсутні підстави для відмови у державній реєстрації, а отже оскаржувана реєстраційна дія, проведена щодо ТОВ «Репротекс Ю.С.» відповідає законодавству у сфері державної реєстрації. Також відповідач зазначає, що під час розгляду документів державний реєстратор не встановлює обставин, що передували підготовці поданих державному реєстратору документів на достовірність даних, зазначених у документах, а лише проводить реєстраційні дії, виключно на підставі поданих йому документів та відомостей, які передбачені законом.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 ГПК України до завдань господарського судочинства віднесено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України). Об`єктом судового захисту відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є саме порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Саме така особа, яка спричинила ці наслідки для позивача щодо його права є стороною у спірному правовідношенні.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявив вимогу до державного реєстратора, який діяв як суб`єкт реєстраційної діяльності відносно юридичної особи - ТОВ «Репротекс Ю.С.», щодо її припинення на підставі поданої 06.04.2023 позивачем заяви, одноосібним учасником якої був позивач.

Зокрема, в обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 826/10249/18 та зазначає, що судове рішення у даній справі може бути виконано лише державним реєстратором, оскільки у разі скасування оспорюваного запису реєстраційної дії відповідача, поновлення порушених прав позивача можливе лише шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що належить до повноважень суб`єкта державної реєстрації, то належним відповідачем у справі є саме державний реєстратор, який вчинив спірну реєстраційну дію.

Однак, суд не погоджується з такими доводами позивача щодо належного відповідача, з огляду на таке.

Так, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 17 червня 2020 року у справі № 826/10249/18 (провадження № 11-771апп19, пункт 40), на яку позивач посилається, внесення державним реєстратором до ЄДР запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є виконанням судового рішення про задоволення відповідної позовної вимоги. Натомість згідно з пунктом 2 частини першої статті 25 Закону № 755-IV судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для внесення відповідного запису будь-яким державним реєстратором.

Отже, доводи позивача про те, що належним відповідачем у подібних справах має бути реєстратор, який вчинив реєстраційну дію, яку позивач вважає незаконною, суперечить наведеній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду (див. також mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 0840/3447/18 (провадження № 11-918апп19, пункт 49).

В свою чергу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (стаття 14 ГПК України).

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина перша статті 45 ГПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача як сторони у справі, а також зміст позовних вимог (пункти 2, 4 частини третьої статті 162 ГПК України).

Отже, визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18, пункт 41).

При цьому, поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача.

Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2).

Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

За змістом поданої позовної заяви вбачається, що позивач звернувся до суду як фізична особа, зазначаючи про внесення 07 квітня 2023 року державним реєстратором запису про припинення юридичної особи на підставі заяви позивача - Сіротова Андрія Васильовича, який був одноосібним учасником такої юридичної особи.

Отже, дії державного реєстратора з реєстрації заяви Сіротова Андрія Васильовича про припинення юридичної особи, є похідними та направленими на фіксацію того правового стану, у спосіб визначений державою (відповідно до рішення одноосібного учасника товариства - ліквідатора такої юридичної особи).

Суб`єкт реєстраційної діяльності (відповідач) не є учасником правовідносин, пов`язаних з управлінням юридичною особою, стосовно якої до реєстру вносився оспорюваний реєстраційний запис.

Отже, позивачем заявлено позовні вимоги у цій справі до державного реєстратора, який не вчинив дій щодо порушення його прав та інтересів у спірних матеріально-правових відносинах щодо ліквідації ТОВ «Репротекс Ю.С.», що зазначено як позивачем у позові, так і підтверджено позивачем при розгляді справи по суті.

У силу частини другої статті 48 ГПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

20.07.2023 позивачем подано клопотання про заміну неналежного відповідача.

Оскільки визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача, ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 замінено первісного відповідача - Управління (Центру) надання адміністративних послуг Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації на належного відповідача - Державний реєстратор відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців Святошинської районної в місті Києві державної реєстрації Більська Ольга Федорівна.

Судом враховано, що заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 48 ГПК України та за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 31.10 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц, провадження № 14-511цс18).

Звернення з позовом до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у позові.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/15792/20 від 05.07.2023.

При цьому, в означеній постанові зазначено, що правові висновки Великої Палати Верховного Суду про те, що державний реєстратор не є належним відповідачем у спорах про визнання незаконними та скасування реєстраційних дій, вчинених щодо третьої особи, а ним є особа, щодо якої були здійснені ці дії (записи), викладені у постановах від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18, пункт 36), від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц (провадження № 14-512цс18, пункт 53) та від 04 лютого 2020 року у справі № 910/7781/19 (провадження № 12-150гс19, пункт 37), від яких Велика Палата Верховного Суду не вбачає підстав для відступу при розгляді справи № 910/15792/20.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з покладенням судового збору на позивача в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 10.10.2023

Суддя О.А. Грєхова