27 вересня 2023 року
cправа № 910/86/20
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Кондратова І.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Федорченка В.М.,
представників учасників справи:
позивача - не з`явились,
відповідача - Русецького О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Арктика"
про стягнення витрат на правову допомогу, понесених у суді касаційної інстанції,
у справі №910/86/20
до Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Арктика"
про визнання недійсним рішення загальних зборів,
Згідно з розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 21.09.2023 №29.2-02/2742 "Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи" у зв`язку з відпусткою судді Кролевець О.А. проведено повторний автоматизований розподіл судової справи №910/86/20, за результатами якого визначено наступний склад колегії суддів: Бакуліна С.В. - головуючий, Кібенко О.Р., Кондратова І.Д.
1. ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Арктика" (далі - Кооператив) про (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог):
- визнання недійсним рішення загальних зборів Кооперативу від 05.03.2016;
- визнання недійсним рішення зборів уповноважених Кооперативу від 28.01.2017;
2. Господарський суд міста Києва рішенням від 03.11.2022 у справі №910/86/20, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023, у задоволенні позову відмовив у повному обсязі.
3. ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2022 у цій справі і постановити нове рішення про задоволення позовних вимог.
4. Кооператив подав відзив на касаційну скаргу, в якому, зокрема, просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь витрати на правову допомогу.
5. Верховний Суд постановою від 23.08.2023 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 та рішення Господарського суду міста Києва від 03.11.2022 у справі №910/86/20 залишив без змін.
6. 30.08.2023 від Кооперативу надійшла до Верховного Суду заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в якій останній просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 10 000 грн компенсації вартості витрат на правничу допомогу.
7. Верховний Суд ухвалою від 31.08.2023 повідомив учасників справи №910/86/20, що вирішення питання про понесені витрати Кооперативом на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом цієї справи у суді касаційної інстанції, відбудеться 13.09.2023 о 12:45 у відкритому судовому засіданні в приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О.Копиленка, 6, у залі судових засідань №328.
8. 13.09.2023 до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній заперечує проти заяви Кооперативу про розподіл витрат на правову допомогу, а також зазначає про те, що не отримував від Кооперативу розрахунку витрат на правову допомогу та заяву про розподіл цих витрат.
9. У судовому засіданні, що відбулося 13.09.2023, колегія суддів дійшла висновку про необхідність в оголошенні перерви до 27.09.2023.
10. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, Верховний Суд виходить з такого.
11. Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
12. Право особи на отримання правової допомоги під час розгляду справи господарськими судами гарантоване у статті 131-2 Конституції України, статті 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК), відповідних нормах Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
13. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).
14. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
15. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК).
16. Згідно із статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
17. Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
18. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК).
19. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).
20. Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" порядку.
21. За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
22. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
23. Таким чином, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, необхідно враховувати, зокрема, встановлений в самому договорі розмір та/або порядок обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
24. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесених витрат Кооператив долучив договір про надання правової допомоги від 28.07.2023 б/н, укладений між Кооперативом (Клієнт) та адвокатом Мендриком Дмитром Олександровичем (Адвокат), а також акт/звіт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 28.07.2023 б/н.
25. У пункті 1.1 договору сторони узгодили, що предметом договору є надання Адвокатом правової допомоги Клієнту по господарській справі №910/86/20, яка розглядається у Верховному Суді. У пункті 2.3 договору зазначено, що Клієнт зобов`язується сплатити Адвокату гонорар у розмірі 10 000 грн після ухвалення судового рішення Верховним Судом у справі №910/86/20.
26. Відповідно до акта/звіту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 28.07.2023 б/н адвокатом були виконані на підставі договору від 28.07.2023 роботи (послуги) по вивченню рішень суду першої та апеляційної інстанцій, складений відзив на касаційну скаргу Іванченка О.Л., надана консультація з юридичних питань. Загальна договірна вартість робіт склала 10 000 грн. Підписанням цього акта сторони підтверджують взаємне повне виконання умов договору та відсутність будь-яких претензій один до одного з приводу його виконання.
27. Беручи до уваги наведене, колегія суддів доходить висновку, що відповідач довів фактичне надання послуг на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції.
28. Визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.
29. Верховний Суд наголошує, що надані Кооперативом докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, адже їх розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.
30. Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
32. За змістом частини четвертої статті 126 ГПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
33. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК).
34. Водночас за приписами частини шостої статті 126 ГПК обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
35. Таких доказів або обґрунтувань, які свідчили б про неправильність розрахунку витрат на правову допомогу, їх неспівмірність з критеріями, визначеними статтею 126 ГПК, або про неналежність послуг адвоката до справи, Іванченко О.Л. не надав.
36. Колегія суддів враховує, що: (a) відповідач дотримався приписів процесуального законодавства, що регулює питання відшкодування витрат на правову допомогу - (1) у відзиві на касаційну скаргу заявив про відшкодування цих витрат, (2) у визначений нормами ГПК строк звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, (3) надіслав копію такої заяви з додатками на належну адресу позивача: АДРЕСА_1 ; (b) позивач був обізнаний з обставинами призначення вказаної заяви до розгляду Верховним Судом, про що зазначив у заяві від 13.09.2023.
37. У зв`язку із доводами позивача про те, що він не отримував заяву про ухвалення додаткового рішення, що були викладені ОСОБА_1 у заяві від 13.09.2023, у судовому засіданні Верховного Суду 13.09.2023 було оголошено перерву до 27.09.2023. Відтак, навіть у разі неотримання позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості ознайомитись зі змістом цих документів безпосередньо у Верховному Суді та викласти свої мотивовані заперечення щодо відшкодування витрат на правову допомогу та /або щодо співмірності таких витрат.
38. Однак, ОСОБА_1 , окрім викладеного ним у його заяві від 13.09.2023 твердження про те, що він заперечує проти заяви про ухвалення додаткового рішення, не зазначив жодних підстав для зменшення розміру витрат на правову допомогу чи для відмови у їх відшкодуванні.
39. Відповідно до статті 13 ГПК судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
40. З огляду на наведене, виходячи із принципу змагальності сторін, а також загальних засад цивільного законодавства щодо справедливості, добросовісності, принципу співмірності та розумності судових витрат, враховуючи всі аспекти та складність справи №910/86/20, Суд вважає, що заявлені Кооперативом витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн відповідають встановленим критеріям.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.Заяву Кооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів "Арктика" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з касаційним переглядом справи №910/86/20, задовольнити.
3.Доручити Господарському суду міста Києва видати наказ на виконання додаткової постанови Верховного Суду.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий С.В. Бакуліна
Судді О.Р. Кібенко