РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

02.10.2023Справа № 910/9107/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Бондарчук В.В., за участю секретаря судового засідання Ярошевської І.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження

позовну заяву ОСОБА_1 , м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфраструктурні інвестиції», м. Київ

про визнання припиненими трудових відносин та зобов`язання вчинити дії,

Представники:

від позивача: не з`явилися;

від відповідача: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 /позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфраструктурні інвестиції» (далі - ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції»/відповідач) про:

- визнання припиненими трудових відносин між ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» та директором ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 38 Кодексу Законів про працю України за власним бажанням з 10.12.2021;

- зобов`язання ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» невідкладно внести дані про звільнення ОСОБА_1 з посади директора у Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 12.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишив без руху, встановив позивачу спосіб та строк усунення недоліків поданої позовної заяви.

14.06.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Господарський суд міста Києва ухвалою від 15.06.2023 прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 24.07.2023 та витребував у Печерської районної в місті Києві державної адміністрації належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції».

30.06.2023 до канцелярії суду від Печерської районної в місті Києва державної адміністрації на виконання вимог суду надійшли копії матеріалів реєстраційної справи ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції».

14.07.2023 до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника.

14.07.2023 суд відклав підготовче засідання на 04.09.2023.

23.08.2023 до канцелярії суду від позивача вдруге надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

04.09.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 02.10.2023.

18.09.2023 до канцелярії суду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи по суті без участі її представника.

02.10.2023 у судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася.

Представник ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» у судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, при цьому, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи по суті, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №462.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфраструктурні інвестиції» зареєстровано 02.08.2007, керівником є ОСОБА_1 та його учасником значиться Товариство з обмеженою відповідальністю «Арта управління активами» (100%).

09.08.2018 відбулись загальні збори учасників ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції», які оформлені протоколом №09/08/18, та на яких прийнято рішення призначити на посаду директора товариства ОСОБА_1 з 10.08.2018.

09.08.2018 згідно наказу №09/08-1 призначено ОСОБА_1 на посаду директора ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» з 10.08.2018.

12.12.2018 рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфраструктурні інвестиції» затверджено статут (в новій редакції) Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфраструктурні інвестиції».

Згідно п. 1.2. статуту учасниками товариства є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Арта управління активами», яке діє від свого імені та за рахунок активів пайового венчурного інвестиційного фонду недиверсифікованого виду закритого типу «Градієнт» товариства з обмеженою відповідальністю «Арта управління активами».

Відповідно до п. 7.2.1. та п. 7.3.2. статуту вищим органом товариства є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. До компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема, утворення виконавчого органу, обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу товариства (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу.

Положеннями п. 7.4.12., п. 7.4.13., п. 7.4.14. статуту передбачено, що виконавчий орган товариства зобов`язаний скликати загальні збори учасників шляхом направлення повідомлення про це кожному учаснику. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менш ніж за тридцять днів до запланованої дати загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення може надсилатися електронною поштою або поштовим відправленням.

У відповідності до п. 7.4.15. статуту у повідомленні про загальні збори учасників повинні бути вказані дата, час і місце проведення загальних зборів учасників, а також порядок денний загальних зборів учасників.

Пунктом 7.6.13. статуту передбачено, що повноваження директора можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового директора або тимчасово виконуючого його обов`язки.

ОСОБА_1 у позовній заяві стверджує, що повідомила учасника відповідача - ТзОВ «Арта управління активами» про бажання звільнитися з посади директора ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» в порядку, визначеному ст. 38 Кодексу законів про працю України, шляхом направлення заяви від 22.09.2021.

ОСОБА_1 також зазначає, що 22.09.2021 направила на адресу ТзОВ «Арта управління активами» повідомлення про скликання позачергових загальних зборів учасників ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» на 28.10.2021 о 13 год. 30 хв., які відбудуться за адресою: АДРЕСА_1 , із порядком денним щодо звільнення за власним бажанням ОСОБА_1 з посади директора товариства та призначення нового директора товариства.

Разом із тим, 28.10.2021 позачергові загальні збори учасників ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» не відбулися у зв`язку із неприбуттям за місцем проведення цих зборів його учасника - ТзОВ «Арта управління активами», про що позивачем складено відповідний протокол.

Отже, ОСОБА_1 зазначає, що оскільки питання про звільнення її за власним бажанням з посади директора ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» не вирішено, вона звернулася до суду з цим позовом про визнання припиненими трудових відносин між ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» та директором ОСОБА_1 на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 10.12.2021.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» внести дані про звільнення ОСОБА_1 з посади директора до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог ст. 76, ст. 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Конституційний Суд України в абзацах другому та четвертому пункту 3.2 свого Рішення № 1-рп/2010 від 12.01.2010 у справі № 1-2/2010 за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний фінансово-правовий консалтинг» про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 ЦК України, посилаючись на положення законів, що регулюють цивільно-правові відносини, а саме частину першу статті 98 та частину першу статті 99 ЦК України, а також чинні на той час частину першу статті 23, пункт «г» частини п`ятої статті 41, частину першу статті 59 Закону України «Про господарські товариства» і частину п`яту статті 58 Закону України «Про акціонерні товариства», виснував, що підставою набуття виконавчим органом товариства повноважень є факт його обрання (призначення) загальними зборами учасників (акціонерів) або укладення із членом виконавчого органу товариства трудового договору, який від імені товариства може підписувати голова наглядової ради чи особа, уповноважена на те наглядовою радою.

При цьому Конституційний Суд України наголосив, що реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися не в межах трудових, а корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово підтримувала ці висновки, зокрема, в постановах від 10.09.2019 у справі № 921/36/18 та від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15-ц, де також виснувала, що хоча такі рішення уповноваженого на це органу можуть мати наслідки і в межах трудових правовідносин, але визначальними за таких обставин є корпоративні правовідносини.

Управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (частини перша, друга статті 97 ЦК України).

Частинами першою - четвертою статті 99 ЦК України передбачено, зокрема, що загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб.

Органами товариства є загальні збори учасників, наглядова рада (у разі утворення) та виконавчий орган (стаття 28 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Загальні збори учасників є вищим органом товариства (частина перша статті 29 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»), до компетенції якого належить, зокрема, обрання одноосібного виконавчого органу товариства (пункт 7 частини другої статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.09.2023 у справі № 127/27466/20 дійшла висновку, що в обох випадках - коли особу обрано до складу виконавчого органу (між товариством та особою встановлені відносини управління товариством) та укладено трудовий договір (встановлені трудові відносини) і коли існують тільки відносини з управління товариством без укладення трудового договору - саме відносини з управління товариством, у яких директору надані відповідні повноваження, за здійснення яких він несе встановлену законом відповідальність, становлять основу відносин між товариством та цією особою.

При цьому Велика Палата Верховного Суду враховує, що позовні вимоги про визнання трудових правовідносин припиненими, або про звільнення, або про припинення трудових правовідносин та / або правовідносин представництва у такому спорі спрямовані насамперед на припинення правовідносин з управління, які існують між директором та товариством.

Цими висновками Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду про застосування в подібних правовідносинах положень законодавства про працю, зокрема, статті 38 КЗпП України, викладених у постановах від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18, від 17.03.2021 у справі № 761/40378/18 та від 19.01.2022 у справі № 911/719/21, зокрема, в частині тверджень про те, що відповідно до трудового законодавства України керівник товариства (директор), як і будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган про таке звільнення письмово за два тижні, а також про те, що визначальним при вирішенні справ цієї категорії є не перевірка дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства, а волевиявлення працівника на звільнення з роботи та дотримання ним процедури звільнення, передбаченої частиною першою статті 38 КЗпП України.

Необхідність такого відступу зумовлена тим, що у справах №761/40378/18, №758/1861/18 та №911/719/21 Верховний Суд застосував норми законодавства про працю та поклав їх в основу своїх висновків, зроблених у спорах за позовами директорів, які були обрані рішеннями загальних зборів учасників, за відсутності встановлених судами обставин укладення з ними трудових договорів (контрактів), що суперечить викладеним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду.

Отже, ураховуючи наведене, оскільки позивач просить суд визнати припиненими трудові відносини між ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» та директором ОСОБА_1 за відсутності трудового договору, суд дійшов висновку, що для вирішення цього спору необхідно встановити дотримання керівником юридичної особи порядку скликання загальних зборів учасників товариства.

Так, частиною тринадцятою статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що повноваження одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового одноосібного виконавчого органу чи голови колегіального виконавчого органу або тимчасових виконувачів їхніх обов`язків. У разі припинення повноважень одноосібного виконавчого органу або члена колегіального виконавчого органу договір із цією особою вважається припиненим. Статутом товариства може бути передбачено вимогу про обрання нових членів чи тимчасових виконувачів обов`язків для всіх членів колегіального виконавчого органу.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства (частина перша статті 98 ЦК України).

Судом вище встановлено, що відповідно до п. 7.2.1. та п. 7.3.2. статуту вищим органом товариства є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. До компетенції загальних зборів учасників належить, зокрема, утворення виконавчого органу, обрання одноосібного виконавчого органу товариства або членів колегіального виконавчого органу товариства (всіх чи окремо одного або декількох з них), встановлення розміру винагороди членам виконавчого органу.

Також, пунктом 7.6.13. статуту передбачено, що повноваження директора можуть бути припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень лише шляхом обрання нового директора або тимчасово виконуючого його обов`язки.

Статтею 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено, що загальні збори учасників скликаються у випадках, передбачених цим Законом або статутом товариства, зокрема, з ініціативи виконавчого органу товариства (пункт 1 цієї статті).

Порядок скликання загальних зборів учасників товариства визначено статтею 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», частина перша якої передбачає, що загальні збори учасників скликаються виконавчим органом товариства. Статутом товариства може бути визначений інший орган, уповноважений на скликання загальних зборів учасників.

Згідно положень ч. 2-6 ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення, передбачене частиною третьою цієї статті, надсилається поштовим відправленням з описом вкладення. Статутом товариства може бути встановлений інший спосіб повідомлення. У повідомленні про загальні збори учасників зазначаються дата, час, місце проведення, порядок денний. Якщо до порядку денного включено питання про внесення змін до статуту товариства, до повідомлення додається проект запропонованих змін. Виконавчий орган товариства приймає рішення про включення запропонованих питань до порядку денного загальних зборів учасників.

Судом встановлено, що положеннями п. 7.4.12., п. 7.4.13., п. 7.4.14. статуту передбачено, що виконавчий орган товариства зобов`язаний скликати загальні збори учасників шляхом направлення повідомлення про це кожному учаснику. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менш ніж за тридцять днів до запланованої дати загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства. Повідомлення може надсилатися електронною поштою або поштовим відправленням.

З наведеного вбачається, що директору для припинення його повноважень як одноосібного виконавчого органу за своєю ініціативою, необхідно скликати загальні збори учасників товариства (пункт 1 частини першої, частина сьома статті 31 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю») з включенням до порядку денного питання про припинення своїх повноважень шляхом обрання нового директора або тимчасового виконувача його обов`язків (частина тринадцята статті 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»), оскільки вирішення цього питання належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства (частина перша статті 99 ЦК України, пункт 7 частини другої статті 30 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», пунктом 7.6.13. статуту товариства).

При цьому, директор зобов`язаний дотриматись вимог статті 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та статуту щодо порядку скликання загальних зборів учасників товариства, зокрема: не пізніше, ніж за 30 днів до початку зборів шляхом надсилання електронною поштою або поштовим відправленням повідомити кожного з учасників товариства про порядок денний, дату, час і місце їх проведення, а також надати учасникам можливість ознайомитися з документами та інформацією, необхідними для розгляду питань порядку денного, і забезпечити належні умови для ознайомлення з такими документами та інформацією за місцезнаходженням товариства в робочий час.

Так, в матеріалах справи міститься повідомлення, адресоване учаснику відповідача - ТзОВ «Арта управління активами» про скликання позачергових загальних зборів учасників ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» від 22.09.2021, складене директором ОСОБА_1 з визначенням дати та місця проведення цих зборів, а також порядку денного, в тому числі: про звільнення за власним бажанням ОСОБА_1 з посади директора товариства та призначення нового директора товариства.

При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження направлення на поштову або електронну адресу ТзОВ «Арта управління активами» заяви ОСОБА_1 від 22.09.2021 про звільнення з посади директора ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» та повідомлення від 22.09.2021 про скликання загальних зборів ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції», призначених на 28.10.2021.

Таким чином, ОСОБА_1 не додержано порядку, передбаченого ст. 32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» та п. 7.4.12. - 7.4.14. статуту ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» щодо належного повідомлення учасника останнього про проведення загальних зборів учасників товариства для розгляду питання порядку денного про звільнення ОСОБА_1 з посади директора ТзОВ «Інфраструктурні інвестиції» та призначення нового директора, що має наслідком відмову у задоволенні позову.

Згідно статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів в порядку, передбаченому ст. 253-259, з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 розділу XI «Перехідні положення» Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено: 09.10.2023.

Суддя В.В. Бондарчук