cправа № 912/2798/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Дроботової Т. Б. - головуючого, Багай Н. О., Чумака Ю. Я.,
секретар судового засідання - Денисюк І. Г.,
представники учасників справи:
прокуратури - Савицька О. В.,
відповідача - Жук А. М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Світенергоресурс"
про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 100 000,00 грн при розгляді касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Світенергоресурс"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2022 (судді: Парусніков Ю. Б. - головуючий, Білецька Л. М., Верхогляд) та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21.12.2021 (суддя Поліщук Г. Б.) у справі
за позовом керівника Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області
до Світловодської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю "Світенергоресурс"
про визнання недійсним рішення, договору та зобов`язання повернути земельну ділянку,
1. Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 21.12.2021, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2022, задоволені позовні вимоги, а саме: визнано недійсним рішення Великоскельовської сільської ради від 21.10.2019 № 201; визнано недійсним договір оренди від 12.11.2019; зобов`язано ТОВ "Світенергоресурс" повернути Світловодській міській раді земельну ділянку.
2. Постановою Верховного Суду від 05.09.2023 касаційну скаргу ТОВ "Світенергоресурс" задоволено, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 13.09.2022 та рішення Господарського суду Кіровоградської області від 21.12.2021 у справі № 912/2798/21 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.
3. 19.09.2023 до Верховного Суду надійшла заява ТОВ "Світенергоресурс" від 12.09.2023 про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій на підставі статей 123, 126 та 244 Господарського процесуального кодексу України товариство просило стягнути з прокуратури витрати на правову допомогу у сумі 100 000,00 грн, вказуючи на те, що під час розгляду справи судом касаційної інстанції до клопотання від 21.08.2023 про відшкодування витрат на професійну правову допомогу товариство подавало документи на підтвердження понесених витрат, а саме: опис робіт (наданих послуг); договір про надання правової допомоги від 19.09.2022 № 141/1/22; додаткову угоду № 4 до цього договору; рахунок від 14.07.2023 № 4-141/1/22.
4. Від прокуратури надійшли заперечення на заяву ТОВ "Світенергоресурс" про стягнення судових витрат за розгляд справи у суді касаційної інстанції у сумі 100 000,00 грн, просить відмовити в її задоволенні, з посиланням на недоведеність та необґрунтованість заявленої до стягнення суми.
5. Колегія суддів, дослідивши заяву ТОВ "Світенергоресурс" про ухвалення додаткового рішення та заперечення прокурора на цю заяву, дійшла висновку про необхідність задоволення заяви відповідача частково з огляду на таке.
6. Відповідно до частин 1-3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
7. Згідно з частиною 4 статті 126 зазначеного Кодексу розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
8. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2019 у справі № 903/390/18, від 21.01.2020 у справі № 916/2982/16, від 07.07.2020 у справі № 914/1002/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), відшкодовуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою ЄСПЛ заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні ЄСПЛ у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
9. Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною 8 статті 129 вказаного Кодексу передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
10. ТОВ "Світенергоресурс" під час розгляду справи у суді касаційної інстанції заявляло про стягнення з прокуратури судових витрат, понесених відповідачем у зв`язку із розглядом справи у суді касаційної інстанції, які складаються з витрат на правничу допомогу, тобто заявником дотримано вимоги пункту 2 частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України щодо подання відповідної заяви.
11. Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини 4 зазначеної статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Принцип змагальності знайшов втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності (такий висновок викладено в пунктах 44, 47 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
12. Таким чином, у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
13. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу (аналогічний правовий висновок викладено в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
14. ТОВ "Світенергоресурс", заявляючи про стягнення судових витрат, на підтвердження витрат на професійну правову допомогу надану під час розгляд справи у суді касаційної інстанції у сумі 100 000,00 грн надало опис робіт (наданих послуг), договір від 19.09.2022 № 141/1/22 про надання правової допомоги та додаткову угоду № 4 до договору, а також рахунок від 14.07.2023 № 4-141/1/22.
Як свідчать матеріали справи, 19.09.2022 між Адвокатським об`єднанням "Джастлікторз" (далі - АО "Джастлікторз") (адвокатське об`єднання) та ТОВ "Світенергоресурс" (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги предметом якого є наданні адвокатським об`єднанням професійної правничої допомоги клієнту в усіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані із захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав і законних інтересів клієнта, у тому числі щодо стягнення заборгованості на користь клієнта (пункт 1.1 договору).
У пункті 1.3 договору про надання правової допомоги від 19.09.2022 передбачено, що на виконання пункту 1.1 договору клієнт доручає (уповноважує), а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання представляти клієнта в органах державної виконавчої служби, перед приватними виконавцями та перед будь-якими фізичними особами; представляти клієнта в судах, у тому числі Верховному Суді тощо.
За змістом розділу 3 сторони договору від 19.09.2022 про надання правової допомоги погодили, що гонорар - винагорода адвокатському об`єднанню за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.
На визначення розміру гонорару адвокатського об`єднання впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначення обґрунтованого розміру гонорару (пункт 3.2 договору).
Згідно з пунктами 3.3 та 3.4 договору гонорар адвокатського об`єднання погоджується за взаємною угодою та оформлюється додатковою угодою до цього договору. До гонорару не включаються фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Факт наданих послуг та розмір гонорару підтверджується актом надання правової допомоги, підписаним сторонами (пункт 3.5 договору).
19.09.2022 між АО "Джастлікторз" та ТОВ "Світенергоресурс" укладено додаткову угоду № 4 до договору про надання правової допомоги, відповідно до якої згідно з пунктом 3.3 договору сторони домовилися, що розмір гонорару адвокатського об`єднання за надання правової допомоги клієнту становить 3000,00 грн за 1 годину роботи.
За надання комплексної правової допомоги у справі № 912/2798/21 у Верховному Суді, а також Господарському суді Кіровоградської області та/або Центральному апеляційному господарському суді сторони домовилися визначити гонорар у розмірі 100 000,00 грн (пункт 2 додаткової угоди № 4 до договору про надання правової допомоги).
15. За змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (такий правовий висновок викладено в пункті 6.5 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).
16. У клопотанні від 21.08.2023, поданому під час розгляду справи судом касаційної інстанції, представник ТОВ "Світенергоресурс" зокрема, зазначав, що матеріалами справи підтверджується факт отримання скаржником послуг адвоката, а саме представником скаржника складені та підписані такі документи та вчинено такі дії, в тому числі, але не виключно: аналіз практики, формування позиції по справі; складено та подано касаційну скаргу; складено та подано клопотання про зупинення провадження у справі; підготовлено та подано клопотання про стягнення витрат.
При цьому у клопотанні зазначалося, що враховуючи склад учасників справи, зміст договору оренди, обставин справи, розгляд Великою Палатою Верховного Суду аналогічної справи, погоджений сторонами фіксований гонорар у заявленому розмірі є співмірним за складністю справи та виконаними адвокатом робіт (наданих послуг).
17. У пунктах 127, 129, 130, 133-135 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зазначено таке:
129. Частинами першою та другою статті 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
130. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру; погодинної оплати.
133. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.
134. Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.
135. Велика Палата Верховного Суду зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18".
18. Як свідчать матеріали справи АО "Джастлікторз" складено касаційну скаргу на 6 аркушах, клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду Великою Палатою Верховного Суду аналогічної справи № 912/2797/21 за касаційною скаргою ТОВ "Світенергоресурс" та клопотання від 21.08.2023 про стягнення витрат на правову допомогу на 5 аркушах. Представник ТОВ "Світенергоресурс" адвокат Воробйов О. В. у Верховному Суді приймав участь у судовому засіданні 05.09.2023, яке тривало 29 хвилин (з 11:47 до 12:16 згідно з протоколом судового засідання).
19. У свою чергу прокурор, заперечуючи проти задоволення заяви ТОВ "Світенергоресурс" про стягнення судових витрат на професійну правову допомогу у сумі 100 000,00 грн, з посиланням, зокрема, на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 № 904/4507/18 стосовно того, що суд має оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також необхідність цих витрат, керуючись критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їх розміру, акцентував увагу на тому, що заявником документально не доведено факт здійснення витрат на правничу допомогу у визначеній ним сумі.
20. Ураховуючи положення статей 86, 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, дослідивши докази, надані ТОВ "Світенергоресурс" на підтвердження судових витрат на професійну правову допомогу, зважаючи на складність справи, кількість підготовлених процесуальних документів і судових засідань, тривалість розгляду справи судом касаційної інстанції, заперечення прокурора на заяву відповідача у справі про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, а також беручи до уваги принципи диспозитивності та змагальності господарського судочинства, критерії реальності, співмірності та розумності судових витрат, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "Світенергоресурс" про ухвалення додаткового рішення, а саме шляхом стягнення з Олександрійської окружної прокуратури на користь ТОВ "Світенергоресурс" 20 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем у суді касаційної інстанції. В іншій частині заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Світенергоресурс" про ухвалення додаткового рішення у справі № 912/2798/21 задовольнити частково.
2. Стягнути з Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Світенергоресурс" 20 000,00 грн (двадцять тисяч грн, 00) гривень витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції.
В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.
3. Доручити Господарському суду Кіровоградської області видати відповідний наказ на виконання цієї додаткової постанови.
Додаткова постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя Т. Б. Дроботова
Судді Н. О. Багай