УХВАЛА

09 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 916/1659/22

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

Кондратової І.Д.,

розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Таран С.В., судді - Богатир К.В., Поліщук Л.В.)

від 23.08.2023

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Акціонерного товариства "Миколаївобленерго"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про стягнення 4 880 400,78 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У липні 2022 року Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (надалі - позивач) звернулося з позовом до Акціонерного товариства "Миколаївобленерго" (надалі - відповідач), в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача борг у загальній сумі 4 880 400,78 грн, з яких: основна заборгованість у сумі 4 732 415,16 грн, 3% річних у сумі 20 210,41 грн та інфляційні втрати в сумі 127 775,21 грн.

2. Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії № 0513-01041 від 26.04.2019 в частині оплати небалансу електричної енергії за період 11.04.2022-30.04.2022.

3. Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.02.2023 позов задоволено повністю.

4. Суд дійшов висновку, що позивач через систему управління ринком (http//mms.ua.energy) виставляв відповідачу платіжні документи (рахунки-фактури) за електричну енергію з метою врегулювання небалансів, які СВБ (сторона відповідальна за баланс) зобов`язаний був сплатити АР (адміністратор розрахунків, НЕК "Укренерго") протягом двох банківських днів на рахунок із спеціальним режимом використання за балансуючу електричну енергію та небаланси електричної енергії №UA0813715. Зокрема, на виконання умов Договору, п. 7.3.1., 7.7.3. та Додатку 10 Правил ринку позивач сформував та виставив відповідачу рахунок № 242 від 28.04.2022 за період 11.04.2022 - 20.04.2022 на загальну суму 4 028 905,45 грн та рахунок № 232 від 06.05.2022 за період 21.04.2022 - 30.04.2022 на загальну суму 703 509,71 грн, що загалом становить 4 732 415,16 грн. В порушення пункту 7.8.1. Правил ринку відповідач не здійснив оплату зазначених рахунків. Крім того, 05.01.2023 позивач виставив відповідачу рахунок №230 на суму 5 170 295, 59 грн (з ПДВ) на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів (згідно з процесом врегулювання, передбаченим Додатком 10 Правил ринку) за розрахунковий період 01.04.2022 - 30.04.2022, який відповідачем також не оплачено. Суд перевірив розрахунки 3% річних та інфляційних втрат та дійшов висновку, що вони є правильними, тому підлягають стягненню на користь позивача.

5. 23.08.2023 Південно-західний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу відповідача задовольнив, а рішення суду першої інстанції скасував. У задоволенні позову відмовив повністю.

6. Суд дійшов висновку, що позивач не довів факт існування основної заборгованості у заявленому до стягненні розмірі та, як наслідок, наявність правових підстав для здійснення компенсаційних нарахувань (3% річних та інфляційних втрат). Зокрема суд виходив з такого:

- на виконання умов договору позивач виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату електричної енергії для врегулювання небалансів за розрахунковий період 11.04.2022-30.04.2022 на загальну суму 4 732 415,16 грн (а саме: рахунки-фактури № 242 від 28.04.2022 на суму 4 028 905,45 грн за період 11.04.2022-20.04.2022 та № 232 від 06.05.2022 на суму 703 509,71 грн за період 21.04.2022-30.04.2022);

- у квітні місяці 2022 року виник технічний збій у роботі центрального сервера автоматизованої системи комерційного обліку електричної енергії (АСКОЕ) внаслідок обстрілів об`єктів критичної інфраструктури України;

- листом № 01-4953/03-вих від 27.04.2022 ДП "НАЕК "Енергоатом", виступаючи у спірних правовідносинах як постачальник послуг комерційного обліку (ППКО), проінформувало позивача, який, в свою чергу, діяв у цих правовідносинах в якості адміністратора комерційного обліку (АКО), про відмову центральної серверної платформи інтеграції, обробки та розрахунку даних комерційного обліку для платформи MMS;

- відповідач неодноразово звертався до позивача з приводу того, що за період 14, 16-30 квітня 2022 року на платформі MMS за 1 версією ВП "Енергоатом-Трейдинг" ППКО було передано некоректні погодинні значення електричної енергії, що призвело до позитивних погодинних небалансів за зазначений період;

- відповідач не мав можливості самостійно відкоригувати завантажені погодинні обсяги у зв`язку з відсутністю відповідних повноважень;

- робота центрального серверу АСКОЕ, а також формування та надання даних комерційного обліку у звичному режимі були відновлені лише у травні місяці 2022 року;

- не зважаючи на обізнаність позивача ще у квітні місяці 2022 року про збій в роботі центрального серверу АСКОЕ та завантаження некоректних показників, позивач лише 07.05.2022 надав відповідачу можливість змінити ППКО по віртуальній точці та, відповідно, можливість завантажувати на платформу MMS дані замість позивача;

- однак, відповідач був позбавлений можливості перезавантажити дані за 2 та 3 декаду квітня місяця 2022 року, оскільки позивач закрив канали зв`язку за квітень місяць 2022 року;

- доказів щодо проведення позивачем перерахунку обсягів небалансів за 2 та 3 декаду квітня місяця 2022 року (11.04.2022-30.04.2022), за результатами якого скориговано вартість небалансу електричної енергії за вказаний період відсутні;

- рахунок-фактура № 230 від 05.01.2023 не підтверджує факт проведення врегулювання небалансів з урахуванням коректних даних (належних/правильних обсягів небалансів);

- отже, позивач облікував основну заборгованість, обтяживши її компенсаційними нарахуваннями, та заявив відповідні суми до стягнення в межах цієї справи на підставі некоректних рахунків-фактур, не скорегованих з урахуванням правильних обсягів небалансів, а місцевий господарський суд залишив поза увагою таку недобросовісну поведінку останнього.

7. 18.09.2023 позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

8. Верховний Суд перевірив форму і зміст касаційної скарги та дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на таке.

9. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

10. У касаційній скарзі скаржник визначає підставою касаційного оскарження судового рішення випадок, передбачений пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

11. Верховний Суд звертає увагу, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

12. У цьому випадку необхідно чітко вказати:

- норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні;

- навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи;

- обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

13. В обґрунтування зазначеної підстави касаційного оскарження скаржник посилається на незастосування судом апеляційної інстанції норм пунктів 1.1.4, 1.1.2, 1.8.1, 1.11.1, 1.11.8, 5.11.1, 5.11.2, 5.28.1, 7.2.1, 7.7.4 Правил ринку та неврахування висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 21.06.2023 у справі № 910/15787/21 та від 03.02.2023 у справі № 910/9374/21 щодо порядку направлення та обов`язковості оплати виставлених рахунків між учасниками ринку електричної енергії Системі управління ринком ММS за укладеними договорами про врегулювання небалансів електричної енергії.

14. Разом з тим, у касаційній скарзі скаржник посилається щодо незастосування пунктів 7.8.1 Правил ринку (яким визначено, що якщо учасник ринку або ОСП (у якості АР) ініціює суперечку щодо суми, зазначеної в рахунку (запит платіжного документа), оплата повинна бути проведена згідно з платіжним документом), а також пунктів 9.9.1, 9.9.2, 9.9.3, 9.9.4, 10.1.1, 10.1.4 Кодексу комерційного обліку електричної енергії (ККОЕЕ), що ППКО несе відповідальність за невчасне або не в повному обсязі подання даних комерційного обліку та (або) за подання недостовірних даних комерційного обліку відповідно до укладеного договору про інформаційну взаємодію на ринку електричної енергії.

15. При цьому, скаржник не наводить висновки щодо застосування цих норм права у постановах Верховного Суду та не зазначає дату їх прийняття та номер справи, а постанови Верховного Суду, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, не містять висновку щодо застосування зазначених норм права, що є підставою для залишення касаційної скарги без руху.

16. Наведені недоліки щодо змісту касаційної скарги є підставою для залишення її без руху, із наданням скаржникові строку на приведення касаційної скарги у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції з урахуванням наведених вище вимог процесуального законодавства.

17. Також відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

18. Вирішуючи питання щодо обов`язку скаржника сплатити судовий збір у встановлених порядку і розмірі, суд виходить з того, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

19. Згідно з частиною першою статті 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

20. Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

21. Згідно з вимогами касаційної скарги заявник за подання касаційної скарги повинен був сплатити судовий збір у розмірі 146 412,02 грн (1,5% від 4 880 400,78 грн * 200%).

22. Водночас Верховний Суд зауважує, що з 05 жовтня 2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку. У зв`язку з цим, статтю 4 Закону України "Про судовий збір" було доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

23. Скаржник подав касаційну скаргу в електронній формі - через систему "Електронний суд", тому розмір судового збору з пониженням за подання цієї касаційної скарги становить 117 129,62 грн (146 412,02 грн * 0,8).

24. До касаційної скарги скаржник не додав документи, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, тому касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі частини другої статті 292 ГПК України для надання строку на усунення встановлених недоліків у частині сплати судового збору.

25. Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

26. Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись нормами статей 174, 234, 288, пункту 5 частини другої, пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 у справі № 916/1659/22 залишити без руху.

2. Встановити скаржнику строк десять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків касаційної скарги таким способом:

- привести касаційну скаргу у відповідність до вимог пункту 5 частини другої статті 290 ГПК України шляхом викладення касаційної скарги у новій редакції, з урахуванням недоліків, визначених у пунктах 14-15 цієї ухвали;

- надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 117 129,62 грн.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде йому повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя І. Кондратова