ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2023 року Справа № 918/579/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Мельник О.В. , суддя Гудак А.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.07.2023 у справі № 918/579/23 (суддя Романюк Р.В., повний текст рішення складено 12.07.2023)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (далі - позивач, ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта") звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" (далі - відповідач, ТОВ "Статус Ойл") про стягнення 248 626, 68 грн заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих зобов`язань за договором поставки нафтопродуктів від 31.10.2020 № 768/2/2118 в частині оплати отриманого товару.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 11.07.2023 позов задоволено.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ТОВ "Статус Ойл" на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.07.2023 у даній справі, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким в позові відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позивач передчасно звернувся до суду, оскільки його права не було порушено на момент звернення, так як відповідно до умов п. 4.2 договору, відповідач не отримував рахунки на оплату товару та належним чином оформлені листи - вимоги від позивача про оплату поставленого товару.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 918/579/23 у складі: головуючий суддя Філіпова Т.Л., суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р.

Листом від 03.08.2023 матеріали справи витребувано з Господарського суду Рівненської області.

10.08.2023 матеріали справи надійшли до суду.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 10.08.2023 № 01-05/592 у зв`язку із перебуванням у відпустці головуючого судді по справі - Філіпової Т.Л., відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2023 визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 23.08.2023 № 01-05/745 у зв`язку із перебуванням у відпустці суддів - членів колегії суддів у справі - Бучинської Г.Б. та Василишина А.Р., відповідно до ст. 32 ГПК України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пунктів 18, 20 розділу VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну суддів - членів колегії у судовій справі.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2023 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Мельник О.В.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 відкрито провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Статус Ойл" на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.07.2023 у справі № 918/579/23; роз`яснено учасниками справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дана ухвала суду направлена на адреси сторін, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції.

ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Позивач зазначає, що посилання відповідача на неотримання виставлених позивачем рахунків - фактур, як підстави не перераховувати кошти за отримані нафтопродукти, не відповідає дійсним обставинам справи та спростовується доказами наявними у справі. При цьому обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу ст. ст. 655, 692, 712 ЦК України, ч. 1 ст. 265 ГК України та не залежить від факту виставлення позивачем рахунків - фактур на оплату відповідачем вартості здійсненої поставки товару. Позивач звертає увагу на те, що ненадання рахунку - фактури не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а відсутність рахунку - фактури не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 270 ГПК України, апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи (абз. 2 ч. 10 ст. 270 ГПК України).

Від учасників справи клопотань про розгляд апеляційної скарги у даній справі в судовому засіданні з повідомленням учасників справи не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги ТОВ "Статус Ойл" на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.07.2023 у справі №918/579/23 за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним господарським судом, 31.10.2020 між ПАТ "Транснаціональна фінансово - промислова нафтова компанія "Укртатнафта" (постачальник) та ТОВ "Статус Ойл" (покупець) було укладено договір № 768/2/2118 поставки нафтопродуктів, за умовами якого, постачальник зобов`язується поставити покупцю нафтопродукти, а покупець зобов`язується їх прийняти і оплатити в асортименті, кількості та за ціною, узгодженими сторонами в додатках (специфікаціях) до даного договору. Одиниця виміру товару - тонна (п. п. 1.1., 1.2. договору).

Відповідно до п. п. 3.2., 3.3. договору, поставка товару здійснюється партіями на підставі актів приймання - передачі нафтопродуктів, підписаних сторонами. Зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними, право власності на товар та ризики по його втраті (псуванню) переходять від постачальника до покупця з моменту підписання акту приймання - передачі нафтопродуктів. Строк поставки товару: листопад 2020 - грудень 2021.

Згідно п. 4.1. договору, ціна товару за одну метричну тонну вказується сторонами у відповідних додатках (специфікаціях) до даного договору.

Оплата товару може бути здійснена покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена покупцем у строк, вказаний у листі - вимозі постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги - не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки товару згідно з актом приймання - передачі нафтопродуктів. Оплата товару може здійснюватись частинами. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок постачальника. В рахунку постачальник вказує вартість товару, виходячи з ціни товару, зазначеної у відповідному додатку до даного договору. Датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, який вказаний в рахунку. Оплата товару, що постачається, здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника із зазначенням в платіжному документі номера і дати цього договору, номера і дати виписки рахунку на оплату, найменування покупця, його коду ЄДРПОУ та найменування товару, що підлягає оплаті. За домовленістю сторін допускаються інші форми розрахунків, які не заборонені чинним законодавством України (п. 4.2. та п. 4.3. договору).

Відповідно до п. 7.1. договору, строк дії договору: з моменту підписання сторонами по 31.12.2021 р., а в частині розрахунків - до повного їх здійснення.

Відповідно до специфікації на поставку товару від 16.07.2021 (додаток № 1/07 до договору поставки нафтопродуктів № 768/2/2118 від 31.10.2020), сторони згідно з договором поставки нафтопродуктів № 768/2/2118 від 31.10.2020 прийшли до угоди про поставку наступного товару і за такою ціною: газ нафтовий скраплений марки В ДСТУ EN 589:2017, кількістю 5,801 т; газ нафтовий скраплений марки В ДСТУ EN 589:2017, кількістю 3,691 т. Загальна вартість товару згідно з цим додатком становить 248 626, 68 грн, у тому числі ПДВ 41 437,78 грн.

Вказаний договір та специфікація підписані повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

На виконання умов даного договору поставки, позивач передав, а відповідач прийняв нафтопродукти (газ нафтовий скраплений марки В) на загальну суму 248 626, 68 грн, що підтверджується актами приймання - передачі № 1/07 від 16.07.2021 на суму 148 969, 68 грн та № 2/07 від 16.07.2021 на суму 99 657 грн.

Позивачем було направлено відповідачу лист від 04.04.2023 № 38/10-719, в якому повідомлено, що у зв`язку зі зміною поточного рахунку позивача, повторно виставляються для оплати неоплачені раніше рахунки. В нових рахунках зазначені актуальні банківські реквізити позивача, за якими просило здійснити оплату існуючої заборгованості.

Суд встановив, що 13.04.2023 на адресу відповідача був направлений вищевказаний цінний лист з описом вкладення (копія поштової накладної № 777, опису вкладення та фінансового чеку додані до позовної заяви), зі змісту якого вбачається направлення повторно рахунків - фактур № 90789843 від 16.07.2021 на суму 148 969, 68 грн та № 90789846 від 16.07.2021 на суму 99 657,00 грн (п. п. 4, 5 опису вкладення у цінний лист).

Згідно трекінгу відстеження поштових відправлень засобу поштового зв`язку "Укрпошта" - 19.04.2023 відправлення № 777 з вказаними рахунками-фактурами на оплату поставлених нафтопродуктів було особисто вручено представнику ТОВ "Статус Ойл".

Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо оплати отриманого товару не виконав.

Предметом позову у справі, яка розглядається, є вимога ПАТ "ТФПНК "Укртатнафта" про стягнення з ТОВ "Статус Ойл" боргу за поставлений товар у сумі 248 626, 68 грн у зв`язку із несплатою відповідачем коштів за поставлений товар згідно договору від 31.10.2020 №768/2/2118.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності, колегія суддів зазначає, що у ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

В силу ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 265 ГК України).

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Положеннями ст. 525, ч. 1 ст. 526 ЦК України, ч. 1 ст. 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до визначень термінів, що містяться у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, за загальним правилом фактом підтвердження здійснення господарської операції є саме первинні документи бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.

Як встановлено апеляційним судом, на виконання умов договору від 31.10.2020 №768/2/2118, позивач передав, а відповідач прийняв товар (газ нафтовий скраплений марки В) на загальну суму 248 626, 68 грн, що підтверджується актами приймання - передачі № 1/07 від 16.07.2021 та № 2/07 від 16.07.2021.

В даному випадку первинними документами, що підтверджують передання позивачем та прийняття відповідачем товару за договором є акти приймання - передачі № 1/07 від 16.07.2021 та № 2/07 від 16.07.2021.

Оцінюючи вищевказані акти приймання - передачі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про належність таких доказів у підтвердження передання і приймання товару за договором від 31.10.2020 № 768/2/2118 з огляду на їх відповідність наведеним вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", оскільки ними зафіксовано факт передання позивачем та прийняття відповідачем товару саме за вказаним договором без будь-яких заперечень чи зауважень, що підтверджується їх підписами та відтисками печаток, а також те, що вони містять відомості про відповідні господарські операції та підтверджують факт їх здійснення.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про підробку підписів на актах чи відсутність у представника відповідача повноважень їх підписувати, або ж доказів втрати зазначеної печатки, її підробку чи інше незаконне використання третіми особами всупереч волі відповідача.

В свою чергу, сторони п. 4.2 договору передбачили, що оплата товару може бути здійснена покупцем як на умовах попередньої оплати, так і після поставки товару. В останньому випадку оплата повинна бути здійснена покупцем у строк, вказаний у листі-вимозі постачальника про оплату, а у випадку відсутності такої вимоги - не пізніше 60 (шістдесяти) календарних днів від дати поставки товару, згідно з актом приймання-передачі нафтопродуктів. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок постачальника.

У відповідності до п. 3.2 договору поставка товару здійснюється партіями на підставі актів приймання-передачі нафтопродуктів, підписаних сторонами. Зобов`язання постачальника по поставці товару вважаються виконаними, право власності на товар та ризики по його втраті (псуванню) переходять від постачальника до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі нафтопродуктів.

Отже, беручи до уваги те, що відповідач зі свого боку порушив зобов`язання щодо оплати поставленого позивачем товару за договором від 31.10.2020 № 768/2/2118, внаслідок чого у нього утворилася перед позивачем заборгованість, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 248 626, 68 грн підлягають задоволенню.

Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що позивач передчасно звернувся до суду, оскільки його права не було порушено, на момент звернення в суд, так як відповідно до умов п. 4.2 договору, відповідач не отримував рахунки на оплату товару, оскільки вказані доводи спростовуються доказами, наявними у матеріалах справи.

Так, апеляційним господарським судом встановлено, що позивачем було направлено відповідачу лист від 04.04.2023 № 38/10-719, в якому повідомлено, що у зв`язку зі зміною поточного рахунку позивача, повторно виставляються для оплати неоплачені раніше рахунки. Даний лист був направлений відповідачу 13.04.2023 з описом вкладення (копія поштової накладної № 777, опису вкладення та фінансового чеку додані до позовної заяви), зі змісту якого вбачається направлення повторно рахунків - фактур від 16.07.2021 № 90789843 на суму 148 969, 68 грн та від 16.07.2021 № 90789846 на суму 99 657 грн (п. п. 4, 5 опису вкладення у цінний лист).

В свою чергу, згідно трекінгу відстеження поштових відправлень засобу поштового зв`язку "Укрпошта" - 19.04.2023 відправлення № 777 із вказаними рахунками-фактурами на оплату було особисто вручено представнику ТОВ "Статус Ойл".

Суд також приймає до уваги те, що обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого йому позивачем товару виникає в силу ст. ст. 655, 692, 712 ЦК України, ч. 1 ст. 265 ГК України та не залежить від факту виставлення позивачем рахунку - фактури на оплату відповідачем вартості здійсненої поставки товару. Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України, а відсутність рахунку-фактури не звільняє покупця від обов`язку з оплати поставленого товару.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, наведені доводи скаржника не спростовують висновків суду першої інстанції та зводяться до переоцінки встановлених судом обставин у справі.

Суд зазначає, що ЄСПЛ у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" зазначав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. ЄСПЛ зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення ЄСПЛ у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України унормовано, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, Північно-західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 11.07.2023 у справі № 918/579/23 необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Статус Ойл" - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Статус Ойл" на рішення Господарського суду Рівненської області від 11.07.2023 у справі № 918/579/23 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк оскарження до Верховного Суду встановлений статтями 286-291 ГПК України.

3. Справу повернути до Господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Гудак А.В.