ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року Справа № 925/566/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Васяновича А.В.,

секретар судового засідання Ібрагімова Є.Р.,

за участі представників сторін:

від позивача Босюк А.В. - адвокат,

від відповідача представник не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд,

с. Миколаївка, Ширяївського району, Одеської області

до приватного акціонерного товариства Лебединський насіннєвий

завод, с. Лебедин, Звенигородського району, Черкаської області

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області з позовом звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд до приватного акціонерного товариства Лебединський насіннєвий завод про визнання недійсним договору поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26 квітня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 10 год. 00 хв. 25 травня 2023 року.

Ухвалою суду від 25 травня 2023 року продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів. Відкладено підготовче засідання на 10 год. 00 хв. 04 липня 2023 року.

Ухвалою суду від 04 липня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на 10 год. 00 хв. 24 липня 2023 року.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року відкладено розгляд справи по суті на 10 год. 30 хв. 12 вересня 2023 року.

Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року відкладено розгляд справи по суті на 11 год. 00 хв. 28 вересня 2023 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

10 травня 2023 року від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву в якому останній проти позову заперечував.

Зокрема, відповідач вказував, що про наявність обмежень у повноваженнях директора позивача на укладення спірного договору йому не було відомо.

Відповідач під час укладання договору діяв добросовісно, розраховуючи на доброчесність контрагента, ПрАТ Лебединський насіннєвий завод бажало реального настання правових наслідків, обумовлених договором, а після укладення договору відповідач виконав свої обов`язки за договором у повному обсязі, а саме - здійснив поставку товару.

Питання визначення обсягу повноважень виконавчого органу товариства та добросовісність його дій є внутрішніми взаємовідносинами юридичної особи та її органу. Тому сам факт учинення виконавчим органом товариства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами.

Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили.

Відповідач в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за спірним договором здійснив поставку товару, а позивач згідно з видатковими накладними прийняв його, отже, схвалив спірний правочин.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.

Висновок експерта по справі №925/1126/20 не може братись до уваги, оскільки під час призначення та проведення експертизи не відбувалось відібрання зразків оригіналів підпису ОСОБА_1 .

Також, на думку відповідача, в даному випадку є необхідність застосування до спірних правовідносин принципу заборони суперечливої поведінки, яка базується на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці, а також ст. 13 ЦК України про заборону зловживання правами.

В судовому засіданні, яке відбулося 28 вересня 2023 року згідно ч. 1 ст. 240 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/566/23.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, а також заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю виходячи з наступного:

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що колишній директор підприємства ОСОБА_2 не підписував спірний договір поставки та додатки до нього. Жодних інших дій щодо його укладення не вчиняв.

Товариство не здійснювало будь-яких дій щодо виконання договору поставки в розумінні ч. 8 ст. 181 Господарського кодексу України.

Використовуючи підроблений договір поставки, відповідач порушує права позивача, оскільки намагається шляхом введення в оману суд довести факт виникнення правовідносин, що матиме негативний наслідок у вигляді матеріальної відповідальності.

Позивач вказував, що ОСОБА_2 дійсно був директором товариства з 05 жовтня 2016 року по 19 березня 2020 року, що підтверджується протоколом №3 загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд від 05 жовтня 2016 року та протоколом №12 загальних зборів учасників товариства від 11 березня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 п. 6.8 статуту товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд (нова редакція), затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд протоколом №8 від 05 травня 2018 року, чинного на дату укладення спірного договору поставки, директор товариства діє без довіреності від імені товариства в межах своєї компетенції.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України Про товариства з обмеженою і додатковою відповідальністю законом або статутом товариства може встановлюватися особливий порядок надання згоди уповноваженими на те органами товариства на вчинення певних правочинів залежно від вартості предмета правочину чи інших критеріїв (значні правочини).

Так, відповідно до ч. 1 п. 6.9 статуту товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд директор товариства без попереднього рішення загальних зборів учасників товариства не має права на розпорядження коштами або укладення будь-яких договорів на суму, що перевищує 200 000,00 гривень.

Відповідно до п. 3.1 - 3.2 спірного договору поставки ціна товару визначається у специфікаціях. Загальна вартість товару, що поставляється по цьому договору (сума договору), визначається на підставі всіх специфікацій до цього договору, складених протягом терміну його дії.

Згідно з специфікацією №1 від 26 квітня 2019 року до договору поставки №Д-ВА- 19-01012 від 26 квітня 2019 року, на якій за твердженнями відповідача міститься підпис, виконаний колишнім директором позивача ОСОБА_2 , сторони домовилися про поставку товару на суму 1 567 976,16 грн.

Отже, сума договору поставки значно перевищує суму правочину, який міг би укладатися директором товариства без погодження загальних зборів товариства.

Загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд у 2019 році не приймали рішення про надання дозволу (погодження) на укладення директором ОСОБА_2 або будь-якою іншою посадовою особою товариства від імені та в інтересах товариства спірного договору.

Оскільки підпис покупця за спірним договором поставки не належить ОСОБА_2 , договір є фактично підробленим, що тягне за собою на думку позивача, визнання такого правочину недійсним на підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Черкаської області від 24 листопада 2022 року зі справи №925/1126/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд до приватного акціонерного товариства Лебединський насіннєвий завод, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання неукладеним договору поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Місцевим господарським судом під час розгляду справи №925/1126/20 було встановлено, що 26 квітня 2019 року між приватним акціонерним товариством Лебединський насіннєвий завод (постачальник), від імені якого, на підставі статуту та довіреності зареєстрованої в реєстрі за №3455 від 02 листопада 2017 року, діє заступник директора з фінансових питань Щербина Сергій Сергійович, та товариством з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд (покупець) від імені якого, на підставі статуту, діє директор Пилипенко Сергій Леонідович, які надалі разом по тексту іменовані Сторони, а кожен окремо - Сторона, було укладено договір поставки № Д-ВА-19-01012 (в редакції наданої відповідачем).

За умовами договору його сторони домовилися про таке:

Пункт 2.1. Постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених цим договором прийняти та оплатити товар.

Пункт 2.2. Сторони домовились, що товар поставляється партіями. Найменування, асортимент, ціна та кількість товару в кожній партії визначаються сторонами в окремих специфікаціях до цього договору, що є його невід`ємними частинами.

Пункт 2.3. На кожну окрему партію товару сторони складають окрему специфікацію.

Пункт 2.4. Сторони домовились, що в разі поставки товару, який не обумовлений специфікацією, первинний документ, яким оформлена поставка такого товару, має силу специфікації і до нього застосовуються всі умови договору, що застосовуються для специфікацій. Підписанням цього договору сторони засвідчують, що надають повноваження та права особам, які від їх імені складають та підписують первинні документи, яким надана сила специфікацій, на складання та підписання таких документів, в тому числі щодо визначення асортименту, кількості та ціни товару.

Пункт 2.5. Сторони погодили, що кількість поставленого товару в партії може бути, меншою, ніж визначена в специфікації, в залежності від фактичної наявності товару у постачальника. В такому разі фактична кількість товару поставленого в партії погоджується сторонами підписанням первинного документа про поставку товару.

Пункт 2.6. Загальна кількість товару по договору визначається на підставі всіх первинних документів, складених протягом терміну дії договору.

Пункт 3.1. Ціна товару визначається у специфікаціях.

Пункт 3.2. Загальна вартість товару, що поставляється по цьому договору (сума договору), визначається на підставі всіх специфікацій до цього договору складених протягом терміну його дії.

Пункт 4.1. Усі платежі по цьому договору здійснюються в національній валюті У країни гривні.

4.2. Сума, що підлягає сплаті покупцем у гривнях, визначається за визначеним сторонами курсом іноземної валюти на день платежу.

Пункт 4.3. Якщо сторони не погодять інших строків оплати, покупець зобов`язаний оплатити поставлений йому товар протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту поставки товару.

Пункт 4.4. Сторони можуть погодити оплату товару на умовах часткової або повної попередньої оплати. Товар, який оплачується на умовах, відмінних від попередньої оплати (відстрочення або розстрочення платежу), є таким, що проданий в кредит.

Пункт 4.7. Цей договір є підставою для здійснення платежів по ньому. Покупець зобов`язується при здійсненні розрахунків по цьому договору зазначати в реквізитах платіжного документа призначення платежу номер та дату укладення цього договору.

Пункт 4.8. Виставлення рахунку є необов`язковим, але покупець має право запросити у постачальника рахунок на оплату, в якому визначена сума оплати в національній валюті. У разі виставлення постачальником рахунку, оплата по ньому має бути здійснена в день виставлення такого рахунку, в іншому випадку оплата здійснюється на підставі договору в розмірі, визначеному згідно його умов. При здійсненні оплати на підставі рахунку, покупець зобов`язується зазначати в реквізитах платіжного документа призначення платежу разом з договором номер та дату рахунку.

Пункт 4.9. Підписанням цього договору покупець надає постачальнику право на власний розсуд визначати напрямок та черговість зарахування будь-яких коштів отриманих від покупця протягом дії цього договору з метою виконання грошових зобов`язань покупця, незалежно від зазначеного призначення платежу, в тому числі:

- в рахунок оплати штрафних санкцій, неустойки, компенсацій, відшкодування тощо, які покупець зобов`язаний сплатити постачальнику по цьому договору та/або іншим договорам (правочинам), укладеним між постачальником та покупцем;

- в рахунок оплати товару по цьому договору та/або товарів (послуг) по іншим договорам (правочинам), укладеним між постачальником та покупцем;

- в рахунок виконання будь-яких інших грошових зобов`язань покупця перед постачальником, що є невиконаними на день здійснення платежу.

Пункт 5.1. Якщо сторони не погодять іншого, постачальник поставляє товар по цьому договору на умовах EXW - склад постачальника за адресою Черкаська обл., Шполянський район, с. Лебедин, вул. Заводська, 17 (Інкотермс 2010), шляхом надання товару в розпорядження покупця.

Пункт 5.3. Датою поставки товару є дата передачі товару покупцю.

Пункт 5.5. Покупець зобов`язується не пізніше ніж на наступний день за днем повідомлення постачальником про дату поставки товару надати постачальнику такі документи;

- копія довіреності на отримання товару, оформленої відповідно до вимог нормативно-правових актів України;

- повідомлення покупця про транспортний засіб, що буде наданий для навантаження товару, яке повинне містити інформацію про державний номер та марку автомобіля, прізвище ім`я та по-батькові водія, реквізити ведійського посвідчення, мобільний телефон водія.

В разі ненадання або несвоєчасного надання покупцем зазначених в цьому пункті документів, постачальник має право не поставляти товар до моменту їх отримання від покупця.

Пункт 5.6. Якщо сторони погодять поставку товару транспортом постачальника, товар поставляється за місцезнаходженням покупця зазначеним в цьому договорі, якщо сторони не погодять інше місце поставки. Постачальник повідомляє про поставку товару не пізніше ніж в день попередній до дня поставки. Покупець зобов`язаний власними силами та за власний рахунок розвантажити товар з транспортного засобу постачальника протягом трьох годин з моменту прибуття транспортного засобу в місце поставки товару.

Пункт 7.5. Поставка товару оформлюється первинним документом, підписаним обома сторонами. Підписанням первинного документа сторони засвідчують, що зазначений в ньому товар переданий постачальником та прийнятий покупцем, в кількості, асортименті та за ціною узгодженими сторонами, зовнішні ознаки якості товару та його упаковка відповідають умовам договору.

Пункт 7.7. Сторони погодили, що підписаний ними первинний документ підтверджує передачу товару постачальником та прийняття його покупцем. Підписанням первинного документу сторони засвідчують досягнення згоди та відсутність будь-яких спорів та/або претензій відносно кількості, асортименту товару та/або явних недоліків товару по якості, які можна виявити при передачі та прийманні товару.

Пункт 14.8. Покупець на письмову вимогу постачальника, зобов`язаний надати копії наступних документів:

14.8.1. Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, отриманий не раніше ніж за день до його надання, який, містить всю можливу для запиту інформацію;

14.8.2. Копію протоколу (рішення) вищого органу управління юридичної особи про призначення керівника (виконавчого органу) юридичної особи, засвідчену повноважною особою та печаткою юридичної особи, а разі нотаріально засвідчення підписів в протоколі (рішенні) - копія має бути засвідчена нотаріально;

14.8.3. Копію наказу юридичної особи про призначення керівника на посаду, засвідчену повноважною особою та печаткою юридичної особи;

14.8.4. Копію довіреності про надання повноважень на укладення цього договору, засвідчену повноважною особою та печаткою юридичної особи, а разі нотаріально засвідчення підпису в довіреності - копія має бути засвідчена нотаріально;

14.8.5. Копію статуту юридичної особи, засвідчену повноважною особою та печаткою юридичної особи, а разі нотаріально засвідчення підписів в статуті - копія має бути засвідчена нотаріально. Якщо діючий статут зареєстрований в органах державної реєстрації після 01 січня 2016 року, то разом із статутом надається копія опису документів, що подаються реєстратору для реєстрації установчих документів чи змін до них, який містить код для доступу до електронної версії статуту, засвідчена повноважною особою та печаткою юридичної особи.

14.8.6. Засвідчену нотаріально копію протоколу (рішення) вищого органу управління юридичної особи про укладення цього договору та надання відповідних повноважень, підписи в якому нотаріально засвідченні;

14.8.7. Копію витягу з реєстру платника податків або іншого документа, на підтвердження статусу платника податків, засвідчену повноважною особою та печаткою юридичної особи;

14.8.8. Копії фінансової звітності за період попередній звітному, засвідчені повноважною особою та печаткою юридичної особи (в разі продажу Товару в кредит);

14.8.9. Копії паспортів фізичних осіб учасників (засновників), керівника та підписанта договору, засвідчені особисто фізичними цими фізичними особами (в разі продажу товару в кредит);

14.8.10. Будь-які інші документи покупця, які будуть потрібні постачальнику для визначення фінансового стану та економічної ефективності співпраці з покупцем.

Пункт 14.11. Сторони гарантують, що особи які підписали договір є повноважними та наділені необхідними правами на підписання таких договорів.

Пункт 14.12. Сторони домовились, що цей договір, додатки до нього та документи щодо реалізації цього договору, які відправлені факсимільним зв`язком чи електронною поштою, мають повну юридичну силу до моменту обміну оригіналами, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані в судові інстанції в якості належних доказів і не можуть заперечуватись стороною, яка їх направила. Сторони зобов`язуються обмінятися оригіналами документів протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з дати їх підписання. Якщо сторона ухиляється від передачі в установлений строк оригіналу документу, переданого нею іншій стороні факсимільним зв`язком чи електронною поштою, такі документи не втрачають юридичної сили до моменту їх обміну на оригінал.

Договір підписано та скріплено печатками сторін: від імені постачальника договір підписано заступником директора з фінансових питань Щербиною С.С., а від імені покупця директором Пилипенком С.Л. Підписи, відповідно, завірені відбитками круглих печаток Для договорів Лебединський насіннєвий завод та ТОВ Укрзерно Трейд.

Згідно з специфікацією №1 до договору поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року місце укладення: с. Лебедин, Шлолянського р-ну, Черкаської області дата укладення: 26 квітня 2019 року ПОСТАЧАЛЬНИК: Приватне акціонерне товариство Лебединський насіннєвий завод, від імені якого, на підставі Статуту та Довіреності зареєстрованої в реєстрі за №3455 від 02 листопада 2017 року, діє заступник директора з фінансових питань Щербина Сергій Сергійович, та ПОКУПЕЦЬ: Товариство з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд, від імені якого, на підставі Статуту, діє Директор Пилипенко Сергій Леонідович, які надалі разом по тексту іменовані Сторони, а кожен окремо - Сторона, уклали специфікацію №1 від 26 квітня 2019 року (далі іменується Специфікація) до договору поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року (далі іменується Договір) та домовилися про поставку товару (за наведеним у специфікації переліком).

Відповідно до п. 2 специфікації загальна кількість товару складає 2 160 л (дві тисячі сто шістдесят літрів).

Загальна вартість Товару з ПДВ складає еквівалент 58 902,00 USD (п`ятдесят вісім тисяч дев`ятсот два USD 00 центів), що станом на 26 квітня 2019 року складає 1 567 976,16 грн. (один мільйон п`ятсот шістдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень 16 копійок), в т.ч. ПДВ: 261 329,36 грн. (двісті шістдесят одна тисяча триста двадцять дев`ять гривень 36 копійок).

Відповідно до п. 3 специфікації сторони у зобов`язанні визначили грошовий еквівалент в іноземній валюті Долар США (USD).

Сторони домовилися, що курсом іноземної валюти є курс продажу USD, що складається на час закриття торгів на міжбанківському валютному ринку України та підтверджується даними веб-сайту http://minfin.com.ua/currency/mb/archive/usd/. У разі, якщо курс продажу USD на день оплати буде вище або нижче, ніж курс продажу USD на дату підписання Специфікації, сума, що підлягає оплаті, визначається за наступною формулою:

S = (А1 / А2) * В;

S - ціна Товару в гривні на момент оплати (сума, яка підлягає оплаті);

В - ціна Товару в гривні на дату підписання специфікації;

А2 - курс продажу USD до гривні на час закриття торгів, що склався на міжбанківському валютному ринку України на попередній банківський день до дати підписання Сспецифікації - 25.04.2019 (становить - 26,6200 грн за 1 USD).

А1 - курс продажу USD до гривні на час закриття торгів, що складеться на міжбанківському валютному ринку України на попередній банківський день до дати зарахування коштів від Покупця на рахунок Постачальника.

У разі порушення покупцем строків виконання грошового зобов`язання, А1 визначається як найбільший курс продажу USD, що був встановлений протягом періоду з останнього дня, погодженого сторонами строку виконання грошового зобов`язання до дня оплати включно.

У разі недоступності інформації на веб-сайті http://minfin.com.ua/currency/mb/archive/usd/ про курс іноземної валюти, сторони застосовують курс продажу USD, установлений будь-яким банком України на вибір постачальника на відповідний день.

Відповідно п. 4 специфікації оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в наступному порядку:

- 20 % від загальної вартості товару, що становить еквівалент 11 780,40 USD (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят USD 40 центів) - до 06 травня 2019 року.

- 80 % від загальної вартості товару, що становить еквівалент 47 121,60 USD (сорок сім тисяч сто двадцять один USD 60 центів) - до 01 листопада 2019 року.

Вартість товару в гривнях визначається сторонами відповідно до п. 3 даної специфікації.

Відповідно п. 5 специфікації базис поставки товару СРТ (згідно Інкотермс у редакції 2010 року). Склад покупця визначається згідно письмових заявок покупця.

У графах Постачальник та Покупець розміщені підписи від імен уповноважених осіб. Підписи, відповідно, завірені відбитками круглих печаток Для договорів Лебединський насіннєвий завод та ТОВ Укрзерно Трейд.

Рішенням Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації Радник від 16 вересня 2020 року у третейській справі №06/37-2020 за позовом Приватного акціонерного товариства Лебединський насіннєвий завод до Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд про стягнення боргу позов задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ Укрзерно Трейд на користь ПрАТ Лебединський насіннєвий завод грошові кошти в розмірі 2 437 891,18 грн., з яких: 1 662 214,44 грн. заборгованість за товар, отриманий по договору, 301 647,55 грн. пеня за порушення строків виконання грошових зобов`язань по договору, 474 029,19 грн. проценти річних та третейський збір в розмірі 13689,46 грн.

Предметом розгляду в зазначеній справі були вимоги про стягнення з ТОВ Укрзерно Трейд заборгованості за договором поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10 грудня 2020 року у справі №873/126/20 (873/132/20) за заявою Приватного акціонерного товариства Лебединський насіннєвий завод про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації Радник від 16 вересня 2020 року у третейській справі №06/37-2020 та за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації Радник від 16 вересня 2020 року у третейській справі № 06/37-2020 постановлено:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації Радник від 16 вересня 2020 року у третейській справі № 06/37-2020 відмовити.

2. Рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації Радник від 16 вересня 2020 року у третейській справі №06/37-2020 залишити без змін.

3. Заяву Приватного акціонерного товариства Лебединський насіннєвий завод про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації Радник від 16 вересня 2020 року у третейській справі № 06/37-2020 задовольнити.

4. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при Корпорації Радник від 16 веесня 2020 року у третейській справі № 06/37-2020 видати накази.

Ухвалою Верховного Суду від 17 лютого 2021 року зупинено провадження у справі № 873/126/20 (873/132/20) за апеляційною скаргою ТОВ Укрзерно Трейд на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 10 грудня 2020 року до закінчення розгляду Господарським судом Черкаської області справи №925/1126/20 та набрання законної сили рішенням у справі №925/1126/20.

Також господарський суд під час розгляду справи №925/1126/20 призначив судово-почеркознавчу експертизу.

На розгляд почеркознавчої судової експертизи судом поставленні питання (з урахуванням уточнення експертного завдання):

1. Чи належать усі підписи (10 штук), вчинені на Договорі поставки № Д- ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року від імені покупця за Договором поставки № Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року на сторінках 1-9 включно, ОСОБА_3 ?

2. Чи належить підпис, вчинений від імені покупця за Договором поставки № Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року, на Специфікації №1 від 26 квітня 2019 року, Приймі Андрію Володимировичу?.

Проведення експертизи доручено Римаревському Ігорю Григоровичу, провідному судовому експерту лабораторії почеркознавчих досліджень та технічної експертизи документів, який має кваліфікацію судового експерта другого кваліфікаційного класу, повну вищу технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 1.1. Дослідження почерку та підписів, стаж експертної роботи з 1989 року (свідоцтво № 30, видане експертно-кваліфікаційною комісією ОНДІСЕ МЮ України 09 червня 2017 року, дійсне до 09 червня 2022 року).

Про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку та ст. 385 КК України за відмову від надання висновку експерт попереджений.

У вступній частині висновку зазначено, що відповідно до п. 4.12 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 р. № 53/5 (у чинній редакції), а також виходячи із наданих на експертизу матеріалів, питання ухвали від 05.10.2021 прийняті у наступній редакції:

1. Чи виконані підписи від імені ОСОБА_1 у Договорі поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року, розміщені у рядках Від Покупця на сторінках 1-9 (включно), самим ОСОБА_1 , або ОСОБА_3 чи іншою особою?

2. Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 у Специфікації №1 від 26 квітня 2019 року за Договором поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року, розміщений у графі Покупець, самим ОСОБА_1 , або ОСОБА_3 чи іншою особою?.

Тобто, експерт самостійно змінив питання, які були поставлені судом в ухвалі від 05 жовтня 2021 року.

За висновком експерта:

1. Підписи від імені ОСОБА_1 у Договорі поставки № Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року, розміщені у рядках Від Покупця на сторінках 1-9 включно, виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його підписам.

Вирішити питання відносно виконання цих підписів ОСОБА_3 не виявилося можливим з причин, наведених у п.1 дослідницької частини цього висновку.

2. Підпис від імені ОСОБА_1 у графі Покупець Специфікації №1 від 26 квітня 2019 року за Договором поставки №Д-ВА- 19-01012 від 26 квітня 2019 року, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням його підписам.

Вирішити питання: Чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 у Специфікації №1 від 26 квітня 2019 року за Договором поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року, розміщений у графі Покупець ОСОБА_3 чи іншою особою?, не виявилося можливим з причин, наведеним у п. 2 дослідницької частини цього висновку.

Суд у справі №925/1126/20 прийняв висновок експерта, як належний та допустимий доказ.

З урахуванням результатів експертизи, місцевий господарський суд під час розгляду справи №925/1126/20 дійшов висновку, що спірний договір, в редакції, що надана відповідачем, ОСОБА_1 не підписував.

Висновку того, що спірний договір ОСОБА_2 не підписував рішення суду не містить.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У той же час за змістом частини 7 статті 75 ГПК України, правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.

У постанові від 01 вересня 2020 року у справі №907/29/19 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що обставини, які підлягають встановленню судом у справі, - це юридичні факти, тобто життєві обставини (дії, події), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків. Натомість правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних життєвих обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом життєвими обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо.

Отже, суд не бере до уваги правові оцінки надані судом певним фактам та оцінку доказів під час розгляду справи №925/1126/20.

З матеріалів справи вбачається, що договір від імені позивача підписав ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

Висновку почеркознавчої експертизи стосовно того, що спірний договір ОСОБА_2 не підписував ні матеріали справи №925/1126/20, ні матеріали справи №925/566/23 не містять.

Крім того, ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року зі справи №925/1126/20 взагалі не ставилося питання перед експертом: Чи виконані підписи від імені ОСОБА_2 у договорі поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року та Специфікаціях до нього?

Позивачем надано суду висновок експертного дослідження №0502/21/1 за результатами проведення експертно-психологічного дослідження із застосуванням поліграфа від 05 лютого 2021 року (а.с.37-55).

При цьому позивач зазначав, що підставою ініціювання проходження тесту на поліграфі стало наявні підозри стосовно ОСОБА_3 , що були виявлені у ході проведення внутрішнього розслідування (опитування), а саме у товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд його теперішнім керівником ОСОБА_4 , у останнього виникли підозри стосовно причетності його помічника, ОСОБА_3 , до цієї ситуації із договором поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року.

За висновком експертно-психологічного дослідження із застосуванням поліграфа було виявлено, що ОСОБА_3 підписав від імені ОСОБА_2 договір поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року, який він ( ОСОБА_3 ) отримав в листопаді 2019 року від ОСОБА_5 , брата колишнього директора товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд ОСОБА_2 . ОСОБА_5 фактично керував товариством з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд замість ОСОБА_6 . Як зазначив ОСОБА_3 під час проходження тесту на поліграфі 01 лютого 2021 року, при отриманні ним від Пилипенка документів, видаткові накладні та специфікація №1 від 26 квітня 2019 року були вже підписані зі сторони ПрАТ ЛНЗ, із відтисками печаток ПрАТ ЛНЗ та ТОВ Укрзерно Трейд, зі сторони ТОВ Укрзерно Трейд були наявні незрозумілі підписи; на договорі поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року вже був наявний відтиск печатки ТОВ Укрзерно Трейд. ОСОБА_3 підписав договір поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року підписом ОСОБА_2 , обґрунтовуючи такі дії тим, що на той час знав, що цей договір був недійсним, адже не було прийнято рішення загальними зборами ТОВ Укрзерно Трейд, яке б вповноважувало ОСОБА_2 на його підписання, а також тим, що був кінець 2019 року потрібно було закривати фінансовий рік та податковий кредит, який виник у ТОВ Укрзерно Трейд на підставі інформації, відображеної ПрАТ ЛНЗ. Після передання документів поштовим зв`язком ні він ( ОСОБА_3 ), ні ТОВ Укрзерно Трейд інших дій не вчиняли: товар за договором поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року не приймали, видаткових накладних, товарно-транспортних накладних чи інших документів не підписували.

З висновку за результатами проведення експертно-психологічного дослідження вбачається, що підекспертна особа ОСОБА_3 за результатом участі у проведенні експертно-психологічного дослідження із застосуванням поліграфа, обрахунку балів та узгодженою інформацією наданою на дослідження, психофізіологічних значимих реакцій під час надання відповідей на тестові перевірочні питання Rl, R2, R3 в поліграфологічному тесті №1 в ході тестування на поліграфі, які можуть бути пов`язані з наявністю у ОСОБА_3 психологічної установки на приховування інформації відносно обставин укладання договору поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року не має, а саме: 1) підписання ОСОБА_3 договору поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року замість ОСОБА_2 , 2) не підписання ОСОБА_3 видаткової накладної, специфікації №1 від 26 квітня 2019 року до договору поставки №Д-ВА-19-01012, товарно-транспортної накладної, які були видані на підставі договору поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року замість ОСОБА_2 .

Додатково в ході проведення експертно-психологічного дослідження була отримана інформація від ОСОБА_3 , що наприкінці листопада 2019 року після того, як вій отримав договір поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року з печаткою, то вирішив з особистої ініціативи проставити підпис за ОСОБА_2 , директора ТОВ Укрзерно Трейд на договорі поставки, оскільки вважав вказаний договір безтоварною операцією, яка вимагала закрити податковий кредит, що виник у ТОВ Укрзерно Трейд в травні 2019 року на підставі інформації, яку відобразив ПАТ Лебединський насіннєвий завод у податковій звітності відносно ПДВ. Також зі слів ОСОБА_3 посадові особи ПАТ Лебединський насіннєвий завод протягом 2019 року у нього не запитували статут ТОВ Укрзерно Трейд, як це зазвичай робиться в підприємницької діяльності з метою перевірки обмежень щодо прийняття рішень директором ТОВ Укрзерно Трейд або особи, яка керує за довіреністю від імені директора. Особисто ОСОБА_3 ні з ким з посадових осіб ПАТ Лебединський насіннєвий завод також не спілкувався з цього приводу.

Згідно ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

Висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи.

Суд має право за заявою учасників справи або з власної ініціативи викликати експерта для надання усних пояснень щодо його висновку.

У висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (прізвище, ім`я, по батькові, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта, стаж експертної роботи, науковий ступінь, вчене звання, посада експерта), на якій підставі була проведена експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Інші вимоги до висновку експерта можуть бути встановлені законодавством.

У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом, також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Якщо експерт під час підготовки висновку встановить обставини, що мають значення для справи, з приводу яких йому не були поставлені питання, він має право включити до висновку свої міркування про ці обставини.

Статтею 1 Закону України Про судову експертизу передбачено, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Згідно ч. 5 ст. 101 ГПК України у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Судом встановлено, що судовий експерт Назаров Олег Анатолійович, який проводив дослідження не попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за надання завідомо неправдивого висновку.

Отже, суд на підставі ст. 104 ГПК України відхиляє вказаний висновок експерта, а тому даний письмовий доказ суд не бере до уваги.

Крім того, процесуальним законом встановлено, що обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Водночас судом враховано, що за змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво-чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини.

Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину.

У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України).

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що такий спосіб захисту, як визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Разом із цим суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної в позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала про те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц.

Відмовляючи в задоволенні позову, Господарський суд Черкаської області в рішенні від 24 листопада 2022 року зі справи №925/1126/20 зазначив, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки визнання правочину неукладеним, не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Після цього позивач звернувся до суду з даним позовом про визнання правочину недійсним з посиланням на ті самі обставини, що і під час розгляду справи №925/1126/20.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

При цьому судом було враховано висновки Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року зі справи №145/2047/16-ц.

Тобто, встановлення судом факту, що договір між сторонами неукладено є самостійною підставою для відмови в позові про визнання такого договору недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст. ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вже зазначалося вище під час розгляду справи №925/1126/20 судом не було встановлено факту того, що спірний договір ОСОБА_2 не підписував.

Матеріали справи №925/566/23 також не містять належних та допустимих доказів того, підпис на спірному договорі належить не ОСОБА_2 , а будь-якій іншій особі.

Отже, підстав вважати даний договір неукладеним у суду немає.

Водночас суд зазначає, що позивач не був позбавлений можливості доводити належними та допустимими доказами факт неукладення договору під час вирішення спору зі справи № 06/37-2020 Черкаським обласним постійно діючим третейським судом при Корпорації Радник про стягнення з нього заборгованості за цим правочином.

Разом з тим матеріалами справи підтверджується, що згідно видаткових накладних №14173 та №14175 від 02 травня 2019 року відповідач поставив, а позивач - прийняв засоби захисту рослин Дерозал у кількості 880 л, МайсТер пауер у кількості 1180 л, та засоби захисту рослин Елюміс у кількості 100 л. на загальну суму 1 296 833 грн. 40 коп.

Видаткові накладні зі сторони позивача підписано директором Пилипенком С.Л. та скріплені печаткою підприємства.

Доказів того, що на видаткових накладних підпис належить не ОСОБА_2 матеріали справи також не містять.

Згідно товарно-транспортних накладних №ВА-00014173 та №ВА-00014175 від 02 травня 2019 року автомобільним перевізником була Група компаній з вантажних перевезень ТОВ, замовник та вантажовідправник - приватне акціонерне товариство Лебединський насіннєвий завод, вантажоодержувач - товариство з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд.

Пункт навантаження вул. Заводська, 17, с. Лебедин, Шполянський район, Черкаська область. Пункт розвантаження вул. Грушевського, 95, м. Березівка, Березівського району, Одеської області.

На вищевказаних накладних містяться підписи скріплені відтисками печаток як позивача, так і відповідача.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві.

Відповідач під час розгляду справи вказував, що за наслідками здійснення поставки позивачеві, відповідно до вимог ст.187 ПК України, у відповідача виникли податкові зобов`язання з ПДВ.

Сума податкових зобов`язань відповідача по договору поставки №Д-ВА-19-01012 від 26 квітня 2019 року становить 259 366,68 грн.

Вказані суми ПДВ задекларовані відповідачем у складі податкових зобов`язань у деклараціях та у періоди одержання попередньої оплати. Окрім того, відповідачем на суми одержаної попередньої оплати у Єдиному реєстрі податкових накладних зареєстровані податкові накладні.

Поряд з цим, на суми податкових зобов`язань відповідача та відповідні суми ПДВ у зареєстрованих податкових накладних позивач отримав право на податковий кредит з ПДВ, на який зменшив власні податкові зобов`язання з ПДВ, тобто сума наданого податкового кредиту позивачу склала 259 366,68 грн.. Окрім того, на вказану суму позивач отримав реєстраційний ліміт суми, на яку має право зареєструвати власні податкові накладні.

Судом враховано, що як доказ податкова накладна може оцінюватися судом лише у сукупності з іншими доказами у справі, проте не може буди єдиним доказом, на підставі якого суд встановлює факт постачання товару покупцю та його прийняття ним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 року у справі №905/49/15, від 29.11.2019 року у справі №914/2267/18 та від 29.01.2020 року у справі №916/922/19.

Крім того, оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі господарські суди повинні враховувати положення Податкового кодексу України та фактичні дії як постачальника, так і покупця, щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Відповідно до пункту 201.7 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається у день виникнення податкових зобов`язань продавця.

Суд зазначає, що складення та реєстрація податкових накладних було здійснено не позивачем, а відповідачем як продавцем (постачальником) товару самостійно, на підставі оспорюваних позивачем первинних актів, що не може беззаперечно підтверджувати визнання позивачем договору поставки.

Водночас, суд з урахуванням положень ст. 79 ГПК України дійшов висновку, що поставка товару відбулася.

При цьому судом було також враховано, що згідно ст. 241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Верховний Суд у постанові від 18 січня 2023 року у справі №752/22077/16 зробив висновок, що вказана норма презюмує наявність у представника певного обсягу повноважень, належним чином та у встановленому порядку наданих йому особою, яку він представляє, а також встановлює випадки й умови набуття чинності правочином, вчиненим від імені довірителя його представником, коли останній перевищив обсяг наданих йому повноважень. За таких обставин ця норма ЦК України не може бути застосована до правовідносин, коли правочин укладений від імені особи іншою особою, яка взагалі не була уповноважена на таке представництво і не мала жодних повноважень діяти від імені свого довірителя, а, отже, не могла їх перевищити.

Непідписаний однією із сторін правочин набуває юридичної сили укладеного, тобто за ним виникають права і обов`язки і він може досліджуватись на предмет його недійсності у випадку, якщо відбулось його подальше схвалення цією особою, що є таким способом волевиявлення особи до вчинення правочину, що вбачається із норм статті 241 ЦК України (Постанова КГС ВС від 18 липня 2023 року у справі №908/1960/18).

Щодо повноважень директора Пилипенка С.Л. судом встановлено, що відповідно до ч. 1 п. 6.8 статуту товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд (нова редакція), затвердженого рішенням загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд протоколом №8 від 05 травня 2018 року, чинного на дату укладення спірного договору поставки, директор товариства діє без довіреності від імені товариства в межах своєї компетенції, представляє товариство у відносинах з вітчизняними та зарубіжними юридичними та фізичними особами.

Так, відповідно до ч. 1 п. 6.9 статуту товариства з обмеженою відповідальністю Укрзерно Трейд директор товариства без попереднього рішення загальних зборів учасників товариства не має права на розпорядження коштами або укладення будь-яких договорів на суму, що перевищує 200 000,00 гривень.

Директор діє від імені товариства у межах, встановлених чинним законодавством, цим Статутом та рішеннями Загальних зборів товариства. Директор виконує дії від імені товариства лише після попереднього узгодження з учасниками (їх представниками).

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що загальні збори учасників товариства у 2019 році не приймали рішення про надання дозволу (погодження) на укладення директором Пилипенком Сергієм Леонідовичем або будь-якою іншою посадовою особою договору поставки, не надавали погодження на його укладення у жодний інший спосіб, а також не видавали довіреності яка б уповноважувала Пилипенка С.Л. або будь-яку іншу посадову особу на укладення договору, сума якого перевищує 200 000,00 гривень.

Проте, для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору (відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 668/13907/13-ц).

Враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення позову про визнання недійсним договору поставки.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 129 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 129, 237, 238, 240 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строк визначені ст. 241 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ІV ГПК України.

Повне рішення складено 04 жовтня 2023 року.

Суддя А.В.Васянович