ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

03 жовтня 2023 року Черкаси справа №925/1022/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» (8 км Смілянського шосе, с.Степанки, Черкаський район, Черкаська область, 19632, ідентифікаційний код 22801367)

до житлово-будівельного кооперативу «Хімік 27» (вул.Максима Залізняка, 91/1, м.Черкаси, 18028, ідентифікаційний код 21367973)

про стягнення 402 400,00 грн,

за участю представника відповідача Тараненка М.О., адвокат,

ВСТАНОВИВ:

27.07.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» звернулось у Господарський суд Черкаської області з позовом до житлово-будівельного кооперативу «Хімік 27», у якому просить суд стягнути з відповідача компенсацію різниці між вартістю поліпшеного майна і вартістю цього майна на час його передачі в оренду у розмірі 402 400,00 грн. У позові позивач також просить суд відшкодувати судові витрати зі сплати судового збору у сумі 6036,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Цією ж ухвалою призначено підготовче засідання у справі об 11 год 00 хв 29.08.2023 та встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали про прийняття справи до свого провадження для подання суду відзиву на позовну заяву та усіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвалу суду про відкриття провадження у справі від 31.07.2023 було отримано представником відповідача 11.08.2023, про що свідчить поштове повідомлення про вручення відправлення, яке міститься у матеріалах справи.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 29.08.2023 підготовче засідання у справі відкладено до 14 год 30 хв 13.09.2023.

12.09.2023 від директора позивача Шевченка Р.В. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю участі директора позивача у розгляді справи, оскільки він відбув у відрядження за межі України. До своєї заяви, директор позивача долучив наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» №14/к від 08.09.2023 за підписом директора Шевченка Р.В., згідно з яким ОСОБА_1 відбуває у відрядження за межі України з 11.09.2023 по 15.09.2023, строком на 5 календарних днів.

Протокольною ухвалою від 13.09.2023 суд продовжив строк проведення підготовчого засідання на 30 днів та відклав підготовче засідання до 12 год 15 хв 03.10.2023.

Ухвала Господарського суду Черкаської області від 13.09.2023 про відкладення підготовчого засідання була направлена судом на адресу позивача, яка ним вказана у позовній заяві та була вручена представнику Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» 20.09.2023, про що свідчить підпис представника позивача на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах.

02.10.2023 від директора позивача Шевченка Р.В. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість участі директора позивача у розгляді справи у зв`язку з його відрядженням. До своєї заяви, директор позивача долучив наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» №16/к від 02.10.2023 за підписом директора Шевченка Р.В., згідно з яким Шевченко Р.В. відбуває у відрядження у м.Звенигородка з заїздом на об`єкти Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» до м.Тальне та смт.Буки Черкаської області строком на один календарний день, а саме 03.10.2023.

У судовому засіданні 03.10.2023 представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання позивача про відкладення розгляду справу та зазначив, що у суду відсутні підстави для відкладення підготовчого засідання та просив залишити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» без розгляду.

Суд, розглянувши заяву позивача про відкладення розгляду справи, зазначає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 Господарського процесуального Кодексу України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою.

Суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 202 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 182 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у даному підготовчому засіданні.

Частиною 2 статті 202 Кодексу визначено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Згідно із частиною першою статті 58 Господарського процесуального Кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Отже, представництво інтересів позивача у цій справі може здійснювати адвокат, як представник, або керівник, або інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) в порядку самопредставництва.

Крім того, суд зазначає, що у випадках неможливості явки в судове засідання представника учасника справи (з причин, пов`язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні тощо) такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з статтями 56, 60, 61 Господарського процесуального кодексу України, з числа, як своїх працівників, так і осіб, не пов`язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 74-78 Господарського процесуального кодексу України).

До своїх заяв директором позивача Шевченком Р.В. надані накази по Товариству з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» №14/к від 08.09.2023 та №16/к від 02.10.2023 про його відрядження,проте не надано суду інших доказів на підтвердження поважності причин неявки позивача (його представника) у судове засідання.

Отже, оскільки позивач є юридичною особою, то він не позбавлений можливості мати представника для представництва своїх інтересів в суді, а тому у суду відсутні підстави для задоволення клопотання директора позивача та відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Водночас, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у господарській справі регламентовано відповідними нормами процесуального права - Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі Каракуця проти України).

Відповідно до частини першої статті 41 Господарського процесуального кодексу України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

Відповідно до частини першої статті 45 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 46 Господарського процесуального кодексу України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, сторони (позивачі та відповідачі) також мають ще коло прав і обов`язків, передбачених статтею 46 Господарського процесуального кодексу України.

Одним із прав, які надаються учасникам справи, є право брати участь в судовому засіданні, якщо інше не визначено законом (пункт 2 частини першої статті 42 Господарського процесуального кодексу України). Однак, це право не є абсолютним, оскільки учасники зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою (пункт 3 частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України).

Крім того, за змістом частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України учасник справи може відмовитися від свого права брати участь в судовому засіданні, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Отже, учасник справи має право: брати участь в судових засіданнях (особисто або через представника); не брати участі в судових засіданнях, подавши клопотання про розгляд справи за його відсутності, крім випадків, коли суд визнав явку учасника обов`язковою.

Аналіз зазначених норм процесуального права свідчить про те, що учасник справи не може відмовитися від свого права на участь в судових засіданнях за принципом мовчання, його волевиявлення щодо цього має бути формалізовано.

Дії суду у випадку неявки в судове засідання учасника справи визначені у статті 202 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини четвертої якої у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

У системно-логічному зв`язку з цією нормою перебуває норма, закріплена у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач (його представник) не з`явився у судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Системний аналіз змісту частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що процесуальним наслідком неявки позивача в судове засідання є залишення позову без розгляду.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду по суті спору у зв`язку з виявленням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому, наслідком якої є можливість повторного звернення до суду з тотожним позовом.

Правове значення для прийняття судом рішення про залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання, передбаченої цими нормами процесуального права, має одночасна наявність таких обставин, так звані умови для залишення позову без розгляду у випадку неявки позивача в судове засідання: належне повідомлення судом позивача про час і місце судового засідання; неявка позивача в судове засідання або неповідомлення позивачем суду причин його неявки в судове засідання; неподання позивачем суду заяви про розгляд справи за його відсутності.

При цьому, зміст частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що передбачена цими нормами процесуального права така процесуальна дія суду як залишення позову без розгляду з підстави нез`явлення позивача у судове засідання та неповідомлення про причини своєї неявки не залежить від того, чи була визнана судом явка позивача в судове засідання обов`язковою.

Проаналізувавши положення частини четвертої статті 202 та пункту 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, суд зазначає, що у цих нормах законодавець не застосував слова «може», «має право», «за власної ініціативи» та інші подібні у своєму значенні слова. Зазначені норми процесуального права не передбачають можливості інших варіантів дій суду, окрім залишення позовної заяви без розгляду. Формулювання «суд залишає позов без розгляду», що міститься у частині четвертій статті 202 Господарського процесуального кодексу України та у пункті 4 частини першої статті 226 Господарського процесуального кодексу України, виражає імперативну вказівку суду (судді) щодо заборони продовження розгляду справи, щодо завершення судового провадження без винесення рішення. З огляду на викладене суд зазначає про те, що повноваження суду залишити позов без розгляду, передбачені цими нормами процесуального права, відносяться до імперативних.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2022 у справі № 905/458/21, якою обґрунтована підстава касаційного оскарження.

Суд відзначає, що для настання процесуальних наслідків у виді залишення позову без розгляду достатньо лише однієї неявки позивача в засідання суду без поважних причин за відсутності заяви про розгляд справи за відсутності позивача і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об`єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов`язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами Господарського процесуального кодексу України.

Позивач не подав суду заяви про розгляд справи без його участі (його представника). У своїх заявах, яка надійшли до суду 12.09.2023 та 02.10.2023, директор позивача зазначив про необхідність відкладення розгляду справи на іншу дату, про що просив його завчасно повідомити.

Про дату, час та місце розгляду справи, позивача було завчасно повідомлено шляхом направлення на його адресу ухвали суду, яка була отримана позивачем (його представником) 20.09.2023, тобто позивач мав можливість забезпечити участь свого представника у розгляді справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури, і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Отже, залишення позовної заяви без розгляду через неявку позивача у судове засідання у разі ненадання ним заяви про розгляд справи за його відсутності не призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Разом з цим, позивач, який був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судові засідання; не повідомив суду обставин поважності причин нез`явлення в засідання суду; не подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а отже не сприяв вирішенню спору як особа, яка звернулась до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, у сукупності з приписами процесуального законодавства, суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» до житлово-будівельного кооперативу «Хімік 27» про стягнення 402 400,00 грн підлягає залишенню без розгляду, на підставі частини 4 статті 202 пункту 4 частини 1 статті 226 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 2 статті 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

У пункті 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» визначено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду у разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Керуючись статтею 202, пунктом 4 частини 1 статті 226, статтями 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Черкасигазінвест» до житлово-будівельного кооперативу «Хімік 27» про стягнення 402 400,00 грн.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя О.І. Кучеренко