ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про часткове забезпечення позову

09.10.2023м. ДніпроСправа № 904/4216/23

за позовом ОСОБА_1 , м. Дніпро

до відповідача: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, м. Дніпро

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

1. Селянське (фермерське) господарство "Урожайне", м. Новомосковськ, Дніпропетровська область;

2. ОСОБА_2 м. Новомосковськ, Дніпропетровська область;

3. ОСОБА_3 , м. Новомосковськ, Дніпропетровська область

4. ОСОБА_4 , м. Дніпро

про визнання незаконним дії державного реєстратора

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в якому просить суд:

- визнати незаконними дії державного реєстратора КП "Будинок юстиції" Дніпропетровської обласної ради" Лукашової І.С. про реєстрацію 18.04.2018 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни до Статуту С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ» () про місцезнаходження СФГ «УРОЖАЙНЕ» зміну його органу управління, зміну статутного складеного капіталу, зміну складу засновників, за реєстровим №1002916 від 18.04.2018 зміни про керівника юридичної особи, зміну складу підписантів за № 2002916 від 18.04.2018р. та скасувати ці реєстраційні дії. внесені 18.04.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, скасувати інші реєстраційні дії, які були проведені державними реєстраторами після 18.04.2018, стосовно внесення посадовими особами С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ» змін до Статуту С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ».

04.08.2023 від ОСОБА_1 надійшло клопотання про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 07.08.2023 клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову повернено.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2023 позовну заяву залишено без руху.

14.08.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 21.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 04.09.2023 .

Ухвалою суду від 05.09.2023 відкладено підготовче засідання до 09.10.2023.

15.08.2023 ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову, а саме:

- забезпечити позовні вимоги шляхом заборони ОСОБА_2 ІПН НОМЕР_1 або іншим особам, вчиняти будь-які правочини чи вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дані про зміни до установчих документів Статуту С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ» () про місцезнаходження СФГ «УРОЖАЙНЕ», зміну його органу управління, зміну статутного складеного капіталу, зміну керівника юридичної особи, зміну складу засновників стосовно С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ».

Заява обґрунтована тим, що у разі незабезпечення позову ОСОБА_2 матиме можливість вчиняти будь-які правові дії (правочини) стосовно С(Ф)Г «Урожайне» щодо відчуження, зміни форми власності або інших реєстраційних дій.

Господарський суд зазначає, що у зв`язку з перебуванням перебуванням у щорічній основній відпустці з 18.09.2023 по 29.09.2023 та тимчасовою непрацездатністю з 02.10.2023 по 06.10.2023 судді Ярошенко В.І., заява розглянута судом в межах розумного строку.

Вирішуючи по суті заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ст. 138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається, зокрема, одночасно з пред`явленням позову до суду до якого подається позовна заява за правилами підсудності, встановленими цим кодексом.

Згідно з приписами ст. 139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з приписами ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено, що державна реєстрація юридичних осіб - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, зміни відомостей, що містяться в ЄДРПОУ, про юридичну особу, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі: судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі щодо: визнання повністю або частково недійсними рішень засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу; припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи.

Підставами для відмови у державній реєстрації, відповідно до ст. 28 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", є наявність у Єдиному державному реєстрі відомостей про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії.

Отже, заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Заявник вказує, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову можуть істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист та поновлення порушених прав заявника.

Разом з цим, вжиття заходів забезпечення позову жодним чином не вплине на поточну діяльність С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ» та не може завдати будь-яких негативних наслідків, оскільки заборона вчинення реєстраційних дій має тимчасовий характер, не може вплинути на баланс інтересів співвласників будинку та не перешкоджає С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ» провадити свою діяльність.

Необхідність вжиття заходів до забезпечення позову зумовлена обґрунтованим припущенням, з врахуванням предмета спору, що невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, чим фактично буде нівельована функція судового рішення, як механізму дійсного поновлення порушених прав та інтересів.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ГПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Оскільки у цій справі позивач звернувся до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, враховуючи вимоги ст. 136 Господарського процесуального кодексу України, то в такому випадку судом має досліджуватися та застосовуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

У спорах з позовними вимогами немайнового характеру необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

При цьому в таких немайнових спорах суд досліджує, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (така позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Заборона вчиняти реєстраційні дії є одним з визначених законом способів забезпечення позову. Заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства. Тобто вжиття спірних заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін, запроваджує законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом позову по суті за звичайною процедурою, а в разі задоволення позову сприятимуть ефективному захисту прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 15.04.2022 у справі № 904/7930/21, від 10.03.2021 у справі № 922/2566/20). Заборона вчиняти реєстраційні дії є одним з визначених законом способів забезпечення позову. Заборона державним реєстраторам вносити відповідні зміни до реєстру є тимчасовою та не має своїм наслідком будь-якого перешкоджання господарській діяльності товариства. Тобто вжиття спірних заходів забезпечення позову спрямоване на запобігання імовірним порушенням корпоративних прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін, запроваджує законні обмеження, наявність яких дозволить створити належні умови для розгляду судом позову по суті за звичайною процедурою, а в разі задоволення позову сприятимуть ефективному захисту прав позивача в межах одного цього судового провадження без нових звернень до суду (подібний висновок міститься у постановах Верховного Суду від 15.04.2022 у справі № 904/7930/21, від 10.03.2021 у справі № 922/2566/20).

Так, у разі невжиття запропонованих позивачем заходів забезпечення позову у цій справі цілком можливе чергове внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ», відповідно й необхідність звернення з новими позовами до суду.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що незастосування заходу забезпечення позову, як заборона вчинення реєстраційних дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записів про зміни до установчих документів Статуту С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ» () про місцезнаходження СФГ «УРОЖАЙНЕ», зміну його органу управління, зміну статутного складеного капіталу, зміну керівника юридичної особи, зміну складу засновників стосовно С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ».

Щодо заборони вчиняти будь-які правочини стосовно С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ», суд не вбачає підстав для задоволення з наступних обставин.

Верховний Суд у справі № 910/9855/20 констатував, що заходи щодо забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших учасників (акціонерів) юридичної особи. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні блокуватися господарська діяльність юридичної особи, порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача визнати незаконними дії державного реєстратора КП "Будинок юстиції" Дніпропетровської обласної ради" Лукашової І.С. про реєстрацію 18.04.2018 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зміни до Статуту С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ» про місцезнаходження СФГ «УРОЖАЙНЕ» зміну його органу управління, зміну статутного складеного капіталу, зміну складу засновників, за реєстровим № 1002916 від 18.04.2018 зміни про керівника юридичної особи, зміну складу підписантів за № 2002916 від 18.04.2018 та скасувати ці реєстраційні дії. внесені 18.04.2018 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, скасувати інші реєстраційні дії, які були проведені державними реєстраторами після 18.04.2018, стосовно внесення посадовими особами С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ» змін до Статуту С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ».

Вимоги заявника щодо заборони вчиняти будь-які правочини щодо С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ» носять загальний характер.

До того ж, такий спосіб забезпечення позову не перебуває у безпосередньому зв`язку зі спором, що розглядається, та призводить до невиправданого обмеження прав С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ», його учасників, які не є відповідачами.

Крім того, суд зазначає, що даним способом заборони відбудеться блокування господарської діяльністі юридичної особи, що може призвести до непоправних наслідків.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

При вирішенні питання про забезпечення позову необхідно виходити із законодавчовстановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (стаття 6 Господарського кодексу України). Наведене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 15.08.2018 у справі № 907/835/17.

Таким чином, у даному випадку, застосування судом обраного заходу забезпечення позову направлено, насамперед, на забезпечення дійсної ефективності судового захисту та упередження можливості додаткового порушення прав та законних інтересів заявника.

Отже, встановлені обставини свідчать про відсутність правових та фактичних підстав для вжиття заходів забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_2 або іншим особам вчиняти будь-які правочини щодо С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ».

Відтак, приймаючи до уваги, що обраний позивачем захід спрямований на ефективний захист та поновлення порушених прав у разі задоволення позову, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість поданої заяви та вважає за необхідне задовольнити її частково.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 141, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 ) або іншим особам вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дані про зміни до установчих документів Статуту С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ» () про місцезнаходження СФГ «УРОЖАЙНЕ», зміну його органу управління, зміну статутного складеного капіталу, зміну керівника юридичної особи, зміну складу засновників стосовно С(Ф)Г «УРОЖАЙНЕ».

3. В іншій частині заяви про забезпечення позову відмовити.

Сторонами у виконавчому провадженні за цією ухвалою про забезпечення позову є:

Стягувач: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_2 , д.н. ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Боржник:

- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;

- Державні реєстратори (в т. ч. нотаріуси) або інші особи, визначені Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", посадові і службові особи Міністерства юстиції України.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, набирає законної сили 09.10.2023 та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Строк пред`явлення ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 09.10.2023 у справі № 904/4216/23 про забезпечення позову до виконання становить три роки - до 10.10.2026.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України до Центрального апеляційного господарського суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.І. Ярошенко