РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

05.10.2023Справа № 910/12002/20 (910/10262/23)
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська,3/5, ідентифікаційний номер 33751526)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімреактив" (02099, м. Київ, вул. Ялтинська,5Б, ідентифікаційний номер 32344814)

про повернення безпідставно отриманих коштів

в межах справи №910/12002/20

За заявою Приватного акціонерного товариства "F&C Realty" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе,18-А, ідентифікаційний номер 23496142)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська,3/5, ідентифікаційний номер 33751526)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Представники учасників: не викликались.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/12002/20 за заявою Приватного акціонерного товариства "F&C Realty" про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті".

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" про повернення безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

15.09.2023 до суду від арбітражного керуючого ТОВ "Хімреактив" Охріменка Олексія Олександровича надійшло клопотання про передачу справи за підсудністю.

21.09.2023 до суду від арбітражного керуючого ТОВ "Хімреактив" Охріменка Олексія Олександровича надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2023 відмовлено у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Охріменка Олексія Олександровича -розпорядника майна ТОВ "Хімреактив" про передачу справи за підсудністю.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Приписами статті 248 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.06.2010 між ТОВ "Хімреактив" (продавець) та ТОВ "Ініціатор-Ріелті" (покупець) укладено договір купівлі-продажу векселів №Б-10-357/1, відповідно до умов якого ТОВ "Ініціатор-Ріелті" придбало в ТОВ "Хімреактив" простий вексель, випущений та існуючий в документарній формі за № вексельного бланку АА1077379, векселедавцем за яким є ТОВ "Газотурбінні технології", дата складання векселя 24.12.2007, номінальна вартість векселя 10 902 000,00 грн., вартість векселя 10 800 000,00 грн.

Відповідно до пункту 2.3 договору ТОВ "Ініціатор-Ріелті" зобов`язувалось сплатити договірну вартість векселя не пізніше 30.06.2012.

На виконання умов договору сторонами підписано акт прийому-передачі векселів від 17.06.2010, за яким ТОВ "Хімреактив" передало, а ТОВ "Ініціатор-Ріелті" прийняло простий вексель.

09.10.2020 між ТОВ "Хімреактив" та ТОВ "Ініціатор-Ріелті" підписано акт звірки взаємних розрахунків, за яким сума заборгованості ТОВ "Ініціатор-Ріелті" перед ТОВ "Хімреактив" за договором купівлі-продажу векселів від 17.06.2010 №Б-10-357/1 становить 4 963 720,00 грн.

У той же час, відповідно до платіжного доручення від 15.09.2020 № 345 ТОВ "Ініціатор-Ріелті" сплачено на користь ТОВ "Хімреактив" грошові кошти в сумі 250 000,00 грн. із призначенням платежу «оплата за вексель згідно договору Б-10-357/1 від 17.06.2010 без ПДВ». Проведення даного платежу також слідує з виписки по рахунку ТОВ "Ініціатор-Ріелті" в АТ «Місто Банк».

Звернувшись із даним позовом до суду, ТОВ "Ініціатор-Ріелті" наголосило на помилковості сплати 15.09.2020 на користь ТОВ "Хімреактив" грошових коштів у сумі 250 000,00 грн. за договором купівлі-продажу векселів від 17.06.2010 №Б-10-357/1, що здійснено після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

У відзиві на позовну заяву ТОВ "Хімреактив" послалося на те, що перерахування спірної суми коштів відбулося на виконання договірних зобов`язань, відтак правові підстави для повернення вказаної суми, як безпідставно отриманої, відсутні.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

До договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (частина 4 статті 656 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як слідує з матеріалів справи, ТОВ "Ініціатор-Ріелті" не в повному обсязі здійснило оплату за вексель за договором купівлі-продажу векселів від 17.06.2010 №Б-10-357/1, унаслідок чого за ним утворилась заборгованість у сумі 4 963 720,00 грн.

Так, останній із платежів здійснено ТОВ "Ініціатор-Ріелті" на користь ТОВ "Хімреактив" згідно з платіжним дорученням від 15.09.2020 № 345 на суму 250 000,00 грн. із призначенням платежу «оплата за вексель згідно договору Б-10-357/1 від 17.06.2010 без ПДВ».

Разом із цим, ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.09.2020 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська,3/5, ідентифікаційний номер 33751526). Визнано грошові вимоги Приватного акціонерного товариства "F&C Realty" (01103, м. Київ, вул. Кіквідзе,18-А, ідентифікаційний номер 23496142) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська,3/5, ідентифікаційний номер 33751526) в розмірі 5 861 160,00 грн. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська,3/5, ідентифікаційний номер 33751526). Здійснено оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська,3/5, ідентифікаційний номер 33751526) за номером 65237 від 17.09.2020р. Призначено розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська,3/5, ідентифікаційний номер 33751526) арбітражного керуючого Ольшанську Олену Сергіївну (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) № 460 від 22.03.2013).

Частиною 1 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства (у редакції, чинній на момент здійснення спірного платежу) визначено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Відповідно до частини 2 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Згідно з частиною 3 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах; забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій; зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію; не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

У частині 4 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів застосовується до вимог кредиторів щодо відшкодування збитків, що виникли внаслідок відмови боржника від виконання правочинів (договорів) у процедурі санації, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів, виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян, виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення. Дія мораторію не поширюється на будь-які дії довірчого власника щодо об`єкта довірчої власності, довірчим засновником якої є боржник. Дія мораторію не поширюється на процедуру обов`язкового звернення стягнення на об`єкт довірчої власності. Дія мораторію не поширюється на задоволення вимог кредиторів у разі одночасного задоволення вимог кредиторів у процедурі розпорядження майном керуючим санацією згідно з планом санації, а також ліквідатором у ліквідаційній процедурі в порядку черговості, встановленому цим Кодексом. Стягнення грошових коштів за вимогами кредиторів за зобов`язаннями, на які не поширюється дія мораторію, провадиться з рахунку боржника в установі банку. Контроль за такими стягненнями здійснює арбітражний керуючий. Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника (частина 5 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства).

Відповідно до частини 6 статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію. Задоволення забезпечених вимог кредиторів за рахунок майна боржника, яке є предметом забезпечення, здійснюється лише в межах провадження у справі про банкрутство.

З огляду на те, що провадження у справі № 910/12002/20 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" відкрито на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 09.09.2020, вимоги конкурсних кредиторів є такими, що виникли до 09.09.2020 включно.

Таким чином, із моменту винесення постанови про відкриття провадження у справі про банкрутство все належне боржнику майно, включаючи грошові кошти, підлягають включенню до ліквідаційної маси, у зв`язку з чим задоволення вимог кредиторів поза межами справи про банкрутство є порушенням закону та свідчить про надання переваги кредитору в задоволенні його вимог порівняно з іншими кредиторами боржника.

За наведених обставин, перерахування ТОВ "Ініціатор-Ріелті" 15.09.2020 під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів грошових коштів на користь ТОВ "Хімреактив" у сумі 250 000,00 грн. здійснено усупереч наведеним нормам статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства, що фактично призвело до пріоритетного задоволення вимог даного кредитора перед іншими кредиторами боржника.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Так, згідно зі ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Вiдповiдно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивiльнi права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов`язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов`язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі - гроші.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Ураховуючи викладене, оскільки перерахування ТОВ "Ініціатор-Ріелті" грошових коштів у сумі 250 000,00 грн. на користь ТОВ "Хімреактив" здійснено під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, тобто усупереч прямій вказiвцi закону - статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства, суд дійшов висновку задовольнити позов та стягнути з ТОВ "Хімреактив" вказану суму грошових коштів.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімреактив" (02099, м. Київ, вул. Ялтинська,5Б, ідентифікаційний номер 32344814) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ініціатор-Ріелті" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, 3/5, ) 250 000 (двісті п`ятдесят тисяч) грн. 00 коп. безпідставно набутих коштів та судові витрати у розмірі 3 750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.10.2023

Суддя Д.В. Мандичев