ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.09.2023р. Справа №905/947/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Харакоза К.С.,

розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПАВЕР ІНЖИНІРІНГ, м.Київ,

до відповідача Наукововиробничого приватного малого підприємства ПРОМТЕХКОНСТРУКЦІЯ, м.Краматорськ, Донецька область,

про стягнення 131333,99 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю ПАВЕР ІНЖИНІРІНГ звернувся до Господарського суду Донецької області, з позовною заявою до Науково-виробничого приватного малого підприємства ПРОМТЕХКОНСТРУКЦІЯ, м.Краматорськ, Донецька область про стягнення заборгованості в розмірі 131333,99 грн., з яких: 94533,14 грн. сума боргу, 5138,39 грн. 3% річних, 31662,45 грн. інфляційна складова боргу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії споживачу № 04/04/21 від 05.04.2021 в частині оплати в повному обсязі поставленої електричної енергії у вересні 2021, що також стало підставою для нарахування 3 % річних, інфляційних втрат.

Хід розгляду справи та процесуальні дії.

Ухвалою суду від 24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/947/23, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Копія ухвали господарського суду про відкриття провадження у справі направлялась поштовим відправленням на адресу відповідача відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення була вручена представнику 04.08.2023.

Станом на дату ухвалення рішення відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до статті 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України від учасників справи на адресу суду не надходило.

За таких обставин, не вбачаючи підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи з власної ініціативи, суд розглядає справу в порядку частини 8 статті 252 ГПК України за наявними в ній матеріалами в межах встановленого чинним процесуальним законодавством строку, без проведення судового засідання.

Згідно з ч.4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору № 04/04/21 від 05.04.2021 в частині здійснення оплати поставленої електроенергії.

Встановлені судом обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Павер Інжинірінг» є електропостачальником, який отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2594 від 03.12.2019.

05.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Павер Інжиніринг» (постачальник) та Наукововиробничим приватним малим підприємством ПРОМТЕХКОНСТРУКЦІЯ (споживач) укладено договір на постачання електричної енергії споживачу № 04/04/21.

Згідно з пунктом 1.1. договору № 04/04/21 постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018 № 312 (далі - ПРРЕЕ) (п. 2.1. договору).

У п. 2.3. договору визначено, що обсяг проданої споживачу електроенергії визначається на основі даних отриманих від ОСР. Остаточний обсяг спожитої електроенергії узгоджується сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідно до наданих постачальником актів купівлі-продажу електричної енергії/актів приймання-передачі електричної енергії.

Розділом 3 договору визначено умови постачання, зокрема: початок постачання електричної енергії - з 01 липня 2021 року (п. 3.1.); загальний обсяг споживання електричної енергії за цим договором складає 480 тис.кВт/год. (Додаток №1 до договору).

Відповідно до п. 5.1. договору споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни електричної енергії (п. 5.2. договору).

Порядок зміни ціни на постачання електричної енергії зазначено в комерційній пропозиції (п. 5.3. договору).

Ціна електричної енергії зазначається Постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. Коригування планових обсягів поставки здійснюється Споживачем шляхом направлення Постачальнику письмової заявки у строк до 20 числа поточного місяці. У випадках застосування до Споживача диференційованих цін електричної енергії суми, вказані в рахунках, відображають середню ціну, обчислену на базі різних диференційованих цін (п. 5.4. договору).

Згідно пунктів 5.5.-5.6. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки Споживача за цим Договором здійснюються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання (далі - спецрахунок). Оплата вартості електричної енергії за цим Договором здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на спецрахунок Постачальника. Оплата вважається здійсненою після того, як на спецрахунок Постачальника надійшла вся сума коштів, що підлягає сплаті за спожиту електричну енергію відповідно до умов цього Договору. Спецрахунок Постачальника зазначається у платіжних документах Постачальника, у тому числі у разі його зміни.

За змістом п. 5.7. договору, оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку. При цьому, Споживач не обмежується у праві здійснювати попередню оплату, оплату авансових та/або планових платежів за цим Договором без отримання рахунку Постачальника. Не отримання Споживачем рахунку Постачальника не звільняє Споживача від виконання зобов`язань з оплати електричної енергії згідно з комерційною пропозицією. Всі платіжні документи, що виставляються постачальником споживачу, мають містити чітку інформацію про суму платежу, порядок та строки оплати, що погоджені сторонами цього Договору, а також інформацію щодо адреси, телефонів, офіційних веб-сайтів.

Відповідно до п. 13.1. цей договір набирає чинності з дати підписання його обома сторонами та діє до 30.06.2022. Цей договір в частині виконання зобов`язань споживача щодо оплати діє до повного виконання споживачем таких зобов`язань.

Сторонами затверджено Додаток 2 «Комерційна пропозиція» до договору, (який в силу п.2.4. договору є його невід`ємною частиною) яким визначено порядок та спосіб оплати: Оплата за електричну енергію здійснюється в наступному порядку:

- 50% вартості електричної енергії, що визначена Споживачем у Заявці/Заявках наданих на відповідний розрахунковий період сплачується Споживачем не пізніше 25-го числа місяця, що передує розрахунковому (місяця в якому здійснюється поставка), на підставі виставленого Постачальником рахунку на оплату.

- 50% вартості електричної енергії, сплачується Споживачем не пізніше 15-го числа місяця, розрахункового періоду (місяць в якому здійснюється поставка), на підставі виставленого Постачальником рахунку на оплату;

Ціна, яка застосовується для визначення сум попередньої оплати, дорівнює ціні найближчого закритого розрахункового періоду. Оплата проводиться на поточний рахунок Постачальника із спеціальним режимом використання, який зазначено у рахунках. Споживач може здійснювати платежі ініціативно (без виставлення рахунків) у розмірах та у терміни, які визначені Договором та цією Комерційною пропозицією. Якщо фактична вартість спожитої електричної енергії перевищує суму коштів, сплачених Споживачем (за електричну енергію, спожиту у відповідному розрахунковому періоді), Споживач здійснює остаточний розрахунок протягом п`яти банківських днів з дати отримання рахунку. Якщо сума коштів, сплачених Споживачем (за електричну енергію, спожиту у відповідному розрахунковому періоді), перевищує фактичну вартість спожитої електричної енергії, надлишково сплачені кошти враховуються при визначенні чергового платежу Споживача за електричну енергію, спожиту у наступному розрахунковому періоді.

За твердженням позивача, постачальник належним чином та в повному обсязі виконано взяті на себе обов`язки, передбачені умовами Договору. Так, зокрема за період дії Договору постачальник поставив у вересні 2021 електричну енергію в обсязі 72137 кВт/год, на загальну суму 221146,94 грн. з ПДВ, що підтверджується актом приймання передачі товарної продукції, підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками.

За поясненнями позивача, відповідач частково сплатив виставлений позивачем рахунок за вересень 2021, а саме: 07.12.2021 року в сумі 30 000 грн.; 30.12.2021 року в сумі 32 966, 52 грн.

31.05.2023 позивач звернувся до відповідача з вимогою оплатити прострочену заборгованість у розмірі 94533,14 грн. (Лист №163 від 31.05.2023 р). Відповіді відповідач не надав, заборгованість не сплатив.

У зв`язку із порушенням відповідачем строків оплати використаної електроенергії за договором № 04/04/21 від 05.04.2021, позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості з основного боргу в сумі 94533,14 грн., та нарахованих 3% річних в сумі 5138,39 грн., інфляційних втрат в сумі 31662,45 грн.

Джерела права, акти їх застосування та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно з частиною п`ятою статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії".

За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії споживачу (п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (ч. 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно з абз. 14 п. 1.1.2. гл. 1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі Правила) договором про постачання електричної енергії споживачу є домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Положеннями ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України регламентовано, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Частинами 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором (ч. 2 ст. 193 Цивільного кодексу України).

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом було встановлено, що на підтвердження фактичного споживання відповідачем електричної енергії за вересень 2021 позивачем надано Акт прийняття-передачі товарної продукції № 206 від 30.09.2021 на суму 221146,94 грн. з ПДВ, який підписано уповноваженими представниками сторін без зауважень та заперечень та скріплена їх печаткою

Відповідач частково сплатив вказаний рахунок, а саме: 07.12.2021 року в сумі 30 000 грн.; 30.12.2021 року в сумі 32 966, 52 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується наявність заборгованості у відповідача по оплаті вартості електроенергії спожитої ним у період за вересень 2021 на загальну суму 94533,14 грн.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 5138,39 грн. за період з 19.10.2021 по 30.06.2023 та інфляційні втрати у розмірі 31662,45 грн. за період з листопада 2021 по травень 2023.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши за допомогою калькулятора інформаційної бази ЛІГА:ЗАКОН надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що останні є обґрунтованими та арифметично вірним, а тому вимоги в цій частині правомірні та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю ПАВЕР ІНЖИНІРІНГ до відповідача Наукововиробничого приватного малого підприємства ПРОМТЕХКОНСТРУКЦІЯ про стягнення 131333,99 грн., задовольнити.

Стягнути з Наукововиробничого приватного малого підприємства ПРОМТЕХКОНСТРУКЦІЯ (84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Дружби, б. 61; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПАВЕР ІНЖИНІРІНГ (02132, м. Київ, вул. Дніпровська набережна, буд. 28, ідентифікаційний код 43334431) заборгованість в розмірі 94533,14 грн.; 3% річних в розмірі 5138,39 грн., інфляційні втрати у розмірі 31662,45 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно із ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз