ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" вересня 2023 р. Cправа № 902/870/23

за позовом: Приватного підприємства Глорія-В (вул. Писарєва, буд. 3, кв. 83, м. Вінниця, 21036)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю Мего ЛТД (вул. Хмельницьке шосе, буд. 13, оф. 214, м. Вінниця, 21036)

про стягнення 293 256,00 грн

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

за участю представників сторін:

позивача: Путілін Є.В.

відповідача: Парпальос В.В.

В С Т А Н О В И В :

26.06.2023 Приватне підприємство Глорія-В звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Мего ЛТД про стягнення 293 256,00 гривень заборгованості згідно договору оренди № 4/11-2016 від 01.11.2016 року.

Відповідно до витягу з автоматизованого розподілу судової справи між суддями (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/870/23) від 26.06.2023 дана справа передана на розгляд судді Яремчуку Ю. О.

Ухвалою суду від 30.06.2023 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 31.07.2023.

24.07.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № канц. 01-34/6817/23 від 24.07.20230, який долучений судом до матеріалів справи.

25.07.2023 від представника позивача ПП «Глорія В» надійшла заява (вх. № канц. 01-34/6902/23 від 25.07.2023), про зміну предмету позову, в якій останній просить суд стягнути з відповідача 293 256,00 грн суму основного боргу, 117 272,72 грн інфляційних втрат та 19 668, 24 грн 3 % річних.

31.07.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № канц. 01-34/7045/23 від 31.07.2023), яка долучена судом до матеріалів справи.

За наслідками проведеного судового засідання 31.07.2023 судом було задоволено та прийнято до розгляду заява (вх. № канц. 01-34/6902/23 від 25.07.2023) про зміну предмету позову, задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, про було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та про оголошення перерви в розгляді справи до 14.09.2023, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

За результатами проведеного судового засідання 14.09.2023 суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення судового розгляду справи по суті на 26.09.2023, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

На визначену дату судом в судове засідання з`явився представник позивача та представник відповідача.

Представник позивача позов підтримав повністю із врахуванням заяви про зміну позовних вимог.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В якості заявлених позовних вимог позивачем вказується, що відповідачем використовувався каток вібраційний НАММ, модель DV 85 VV (серійний номер Н1980001, рік випуску 2009, бувший у використанні, вагою-9575 кг на підставі укладеного між сторонами у справі договору оренди катка вібраційного №4/11-2016 у період з 30.04.2021 по 31.03.2023. Поряд з цим, відповідач не сплачує орендні платежі згідно умов погодженого договору.

Відповідач проти позову заперечує, позиція останнього викладена у відзиві на позовну заяву, в якій останній вказує, що договір оренди про який зазначає позивач у позові не укладалося та орендних відносин за цим договором між сторонами не існувало. Натомість відповідач зазначає, що між сторонами було укладено договір оренди № 01/05 від 01.04.2017, на підставі якого ТОВ "Мего ЛТД" здійснювалася оренда катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV ТОВ "Мего ЛТД" були належним чином виконані взяті на себе зобов`язання за договором № 01/05 від 01.04.2017 та правовідносини за ним були припинені у встановленому договором порядку. Строк дії договору № 01/05 від 01.04.2017, відповідно до якого відбувалася оренда катка вібраційного НАММ. модель DV 85 VV, закінчилася до дати складення актів здачі-прийняття робіт (надання послуг), долучених позивачем до позовної заяви. Тому складення позивачем актів здачі-прийняття робіт за спірний період (надання послуг) за оренду катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, є безпідставним та необґрунтованим. Відповідач зазначає, що дійсно, зазначені вище акти направлялися на адресу ТОВ "Мего ЛТД", однак щодо відповідних актів були надані заперечення, якими позивача повідомлялося про те, що ТОВ «Мего ЛТД» з відповідними актами не згодне, так як послуги з оренди катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, за ці періоди та за цими актами позивачем не надавалися. Представник відповідача звертає увагу суду, що акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), долучені до позовної заяви, не містять посилання на договір оренди № 4/11-2016 від 01.11.2016, на підставі якого позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги. Щодо долучених до матеріалів справи податкових накладних зазначає, що останні не є самостійними доказами на підтвердження вчинених господарських операцій за актами, вони свідчать лише про факт здійснення оподаткування певної господарської операції, який сам по собі не свідчить про вчинення такої господарської операції, тобто про її реальність.

У відповіді на відзив позивачем заперечуються доводи відповідача з підстав аналогічних викладених у позовній заяві, та окрім того зазначено, що якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. За доводами позивача заперечення ПП «Глорія В» не надсилало, тому договір поновлено на той же строк.

Із наявних доказів в матеріалах справи судом встановлено наступне: між товариством з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (далі по тексту також - Орендар, відповідач) та приватним підприємством "Глорія-В" (далі по тексту також - Орендодавець, позивач) укладено договір оренди катка вібраційного №4/11-2016 (далі по тексту також - договір).

Предметом договору сторони визначили, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове (строкове) оплатне користування основні засоби Орендодавця Каток вібраційний НАММ, модель DV 85 VV (серійний номер НІ980001, рік випуску 2009, бувший у використанні, вагою-9575 кг (далі по тексту також - Техніка)

Відповідно до п.3.1. Договору приймання - передача Техніки здійснюється за актом приймання-передачі, що складається і підписується уповноваженими представниками Сторін та оформлюється актом приймання - передачі. Акт приймання-передачі складається протягом трьох днів з моменту підписання даного Договору.

Строк оренди складає 12 календарних місяців з моменту прийняття Техніки за Актом приймання-передачі (п. 4.1. Договору).

Якщо жодна сторона за 30 календарних днів до закінчення строку не заявить про намір припинити цей договір або змінити умови Договору, строк оренди, кожного разу автоматично пролонгується на кожний наступний календарний місяць на тих же умовах (п.4.2. Договору).

Пунктами 5.1. - 5.5. договору сторони узгодили, що розмір орендної плати за місяць встановлюється в Актах здачі-прийняття робіт (надання послуг). Орендна плата сплачується Орендарем поквартально, не пізніше 20 календарних днів, наступних за останнім днем звітного кварталу. Розрахунки за цим договором здійснюються в безготівковій формі, в національній грошовій одиниці (гривні). Днем здійснення платежу вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, зарахована на поточний рахунок Орендодавця. Орендодавець використовує амортизаційні відрахування за своїм розсудом відповідно до чинного законодавства України.

Техніка вважається фактично переданою Орендодавцю з моменту підписання акту приймання - передачі (п.8.6. договору).

Цей Договір вважається укладеним і набуває чинності з дати його укладення згідно п. 12.1. договору. Якщо інше додатково не буде визначено Сторонам або не слідує із положень цього договору, даний договір діє до дати спливу терміну оренди, згідно п.4.1. договору.

Предметом позовних вимог у даній справі є використання предмету договору за період з квітня 2021 по 31.03.2023, згідно договору № 4/11-2016 оренди катка вібраційного від 01.11.2016.

Предметом доказування у справі є обставини, пов`язані з наявністю підстав щодо сплати відповідачем заборгованості з орендної плати за період з квітня 2021 по березень 2021 згідно договору № 4/11-2016 оренди катка вібраційного від 01.11.2016, що підтверджується:

Актом № 0-00000026 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2021 року надання в оренду катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV загальна вартість робіт (послуг) 12600,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 30.04.2021 та податковою накладною;

Актом № 0-00000029 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2021 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 10368,00 грн квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.05.2021 та податковою накладною.

Вказані акти були направлені відповідачу 04.06.2021р., що підтверджується квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання.

Актом № 0-00000033 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2021 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV загальна вартість робіт (послуг) 11520,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 30.06.2021 та податковою накладною.

Вказаний акт був направлений відповідачу 19.07.2021, що підтверджується квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання.

Актом № 0-00000039 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2021 катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 12672 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.07.2021р. та податковою накладною;

Актом № 0-00000042 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2021 катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 12024 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.08.2021 та податковою накладною;

Вказані акти були направлені відповідачу 02.09.2021, що підтверджується квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання/

Актом № 0-00000046 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2021 катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 12677 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 30.09/2022 податковою накладною;

Вказаний акт був направлений відповідачу 04.11.2021, що підтверджуєте квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання.

Актом 0-0-00000052 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.10.2021 катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.10.2021 податковою накладною.

Актом № 0-00000057 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.11.2021 катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 12672,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 30.11.2021 податковою накладною;

Актом № 0-00000058 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2021 катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 12528,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.12.2021 податковою накладною;

Вказані акти були направлені відповідачу 19.01.2022, що підтверджується квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання

Актом № 0-00000013 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2022 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 11520,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 28.02.2022 та податковою накладною.

Актом № 0-00000016 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2022 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 12600,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.03.2022 та податковою накладною.

Вказані акти були направлені відповідачу 20.04.2022, що підтверджується квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання.

Актом № 0-00000004 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2022 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 10872,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.01.2022 та податковою накладною.

Актом № 0-00000020 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.04.2022 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 11520,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 30.04.2022 та податковою накладною.

Актом № 0-00000024 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.05.2022 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 12672,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.05.2022 та податковою накладною.

Вказані акти були направлені відповідачу 08.06.2022р., що підтверджується квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання.

Актом № 0-00000026 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.06.2022 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 12672,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 30.06.2022 та податковою накладною.

Актом № 0-00000027 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.07.2022 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 12672,00 грн ,квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.07.2022 та податковою накладною.

Вказані акти були направлені відповідачу 05.08.2022р., що підтверджується квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання.

Актом № 0-00000031 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.08.2022 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 13743,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.08.2022 та податковою накладною.

Актом № 0-00000032 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2022 катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 1267,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 30.09.2022 податковою накладною.

Вказані акти були направлені відповідачу 13.09.2022, що підтверджується квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання.

Актом № 0-00000037 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2022 катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 12 096,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.10.2022 податковою накладною.

Актом № 0-00000040 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 30.09.2022 катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 1267,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 30.09.2027 податковою накладною.

Актом № 0-00000041 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.12.2022 катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг)12096,00 грн квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.12.2022 р- та податковою накладною.

Вказані акти були направлені відповідачу 10.02.2023, що підтверджується квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання.

Актом № 0-00000001 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.01.2023 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 12672,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.01.2023 р. та податковою накладною.

Актом № 0-00000003 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 28.02.2022 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 11520,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 28.02.2023 та податковою накладною.

Вказані акти були направлені відповідачу 28.03.2023, що підтверджується квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання.

Актом № 0-00000005 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 31.03.2023 року катка вібраційного НАММ, модель DV 85 VV, загальна вартість робіт (послуг) 13248,00 грн, квитанцією про реєстрацію податкової накладної від 31.03.2023 та податковою накладною.

Вказаний акт був направлений відповідачу 10.05.2023, що підтверджується квитанцією про відправлення, описом та повідомленням про отримання.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.

Як уже зазначалось судом, предметом позовних вимог у даній справі є використання предмету договору за період з квітня 2021 по 31.03.2023, згідно договору № 4/11-2016 оренди катка вібраційного від 01.11.2016, що за доводами представника відповідача є недостовірним, оскільки сам договір між сторонами не укладався та послуги не здійснювались.

Суд зазначає, що в провадженні Господарського суду Вінницької області перебувала справа № 902/450/21 за позовом приватного підприємства "Глорія-В" до товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" про 374 077,11 грн - боргу у зв"язку з невиконанням договору № 4/11-2016 оренди катка вібраційного від 01.11.2016.

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.10.2021 у справі № 902/450/21 позов приватного підприємства "Глорія-В" було задоволено повністю та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Мего ЛТД" (Хмельницьке шосе, буд.13, оф.214, м. Вінниця, 21036, ) на користь приватного підприємства "Глорія-В" (вул. Писарєва, 3/83, м. Вінниця, 21036, ) 374 077,11 грн - боргу, 8 892,87 грн - витрат на професійну правничу допомогу, 5 611,16 грн - витрат зі сплати судового збору. Дане рішення набрало законної сили.

Так, з огляду на встановлене судом, предметом позовних вимог у господарській справі № 902/450/21 був договір № 4/11-2016 оренди катка вібраційного від 01.11.2016, який в свою чергу є предметом та підставою розгляду у даній справі.

Згідно ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, яке набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Правила про преюдицію спрямовані не лише на заборону перегляду фактів і правовідносин, які встановлені в судовому акті, що вступив в законну силу. Вони також сприяють додержанню процесуальної економії в новому процесі. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження і оцінку. Усі ці дії вже здійснювалися у попередньому процесі, і їхнє повторення було б не лише недоцільним, але й неприпустимим з точки зору процесуальної економії.

Для рішень господарських судів важливою умовою преюдиціальності фактів, що містяться в рішенні господарського суду, є суб`єктний склад спору. Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Немає винятків стосовно преюдиціальності фактів, що не входили у предмет доказування в раніше розглянутій справі. Якщо суд помилково включив факт у предмет доказування, це не позбавляє його властивостей преюдиціального факту в розгляді іншої справи. Преюдицію утворюють виключно лише ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло відображення в мотивувальній частині судового акта. Лише згадувані, але такі, що не одержали оцінку суду, обставини не можуть розглядатися як встановлені судом і не набувають властивості преюдиціальності.

Аналогічна положення знайшли своє відображення в пункті 2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Отже, виходячи з вищевикладеного, обставини встановлені судовим рішенням по справі № 902/450/21, яке набрало законної сили, повторного доведення не потребують.

З огляду на встановлене, суд вважає доведеним факт укладення між сторонами договору № 4/11-2016 оренди катка вібраційного від 01.11.2016, що оспорюється відповідачем та що не потребує доведення у даній справі.

З огляду на що у сторін по справі на підставі спірного договору виникли взаємні права та обов`язки.

Частина 1 статті 202 Цивільного кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст.759 Цивільного кодексу України).

Вказана норма Кодексу кореспондується із положеннями ч.1 ст.283 Господарського кодексу України, згідно якого за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч.6 зазначеної вище статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч. 1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч. 1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Згідно приписів ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною першою статті 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Пунктом 4.1. договору визначено, що строк оренди складає 12 (дванадцять) календарних місяців з моменту прийняття техніки за актом прийманням -передачі.

Поряд з цим, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (стаття 764 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною другою статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Між сторонами умовами договору було погоджено, що під час передачі Техніки складається Акт приймання - передачі, який підписується представниками сторін.

Отже, виходячи із змісту частини першої статті 759 та частини першої статті 785 Цивільного кодексу України, договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.10.2019 у справі № 904/3315/18, у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.12.2019 у справі № 910/20370/17.

Положення Цивільного кодексу України передбачає можливість та умови продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах за відсутності заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

При цьому заява (повідомлення) орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин.

Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу третього частини третьої статті 202 Цивільного кодексу України, згідно з якою односторонній правочин може створювати обов`язки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами.

Правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, що наведене у статті 764 Цивільного кодексу, спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця як власника майна володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища.

У контексті наведених вище норм настання наслідків у вигляді припинення чи продовження договору є пов`язаним з дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу.

Подібна правова позиція сформована Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду, що викладена у постанові від 05.08.2020 у справі № 921/163/19 (п.п. 6.10, 6.17).

Так, у відповідності до пункту 4.1. договору № 4/11-2016 оренди катка вібраційного від 01.11.2016 якщо жодна із сторона за 30 календарних днів до закінчення строку оренди не заявить про намір припинити цей договір або змінити умови договору, строк оренди, кожного разу, автоматично пролонгується на кожний наступний календарний місяць на тих же умовах.

Слід відзначити, що відповідно до спірної умови договору (п. 4.2.) та змісту наведених законодавчих приписів сторони не обмежені у праві заявити про припинення або зміну договору як протягом одного місяця після закінчення договору, так і в будь-який час протягом строку дії такого договору.

Викладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у його постановах від 02.07.2019 у справі № 906/742/18, № 906/743/18, № 906/746/18, від 16.07.2019 у справі №906/744/18, від 13.08.2019 у справі № 906/740/18, від 26.12.2019 у справі № 904/342/19.

Матеріали справи не містять доказів виконання зі сторони відповідача дій щодо припинення спірного договору.

Техніка вважається фактично переданою Орендодавцю з моменту підписання акту приймання - передачі (п.8.6. Договору). (а.с. 13)

Доказів повернення спірного об`єкта оренди балансоутримувачу в порядку, визначеному п. 8.6 спірного договору, відповідач суду не надав.

Отже, неповернення об`єкта оренди за договором у період після закінчення строку дії договору відбулося виключно з вини самого орендаря (відповідача), отже до спірних правовідносин підлягає застосуванню норми ст. 764 ЦК України, у відповідності до якої- якщо наймач продовжує володіти та/або користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Судом встановлено, що позивачем на адресу відповідача направлялися зазначені вище акти надання послуг, що підтверджується описами вкладення у цінний лист та поштовими повідомленнями про їх вручення.

Як слідує з умов Договору сторонами не узгоджено порядок прийняття наданих послуг. Натомість п.5.1. Договору визначено, що розмір орендної плати за місяць встановлюється в Актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), яка відповідно до п.5.2. Договору підлягає оплаті поквартально, не пізніше 20 календарних днів, наступного за останнім днем звітного кварталу.

Відповідно до ч.1 ст.8 ЦК України якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Таким чином, оскільки положення Цивільного кодексу України не містять норми, яка б регулювала порядок прийняття наданих послуг, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.4 ст.882 Кодексу, відповідно до якої передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Отже, сам по собі факт відсутності підписаних сторонами актів надання послуг не є визначальним для висновку про невиконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання послуг з оренди.

З викладеного слідує, що послуги надані позивачем згідно актів здачі-прийняття робіт за період квітень 2021 по березень 2023 вважаються визнаними орендарем, а послуги вважаються прийнятими в повному обсязі.

Поряд з цим, надані відповідачем листи № 230 від 13.10.2021, № 259 від 19.11.2021, № 30/3 від 20.01.2022, № 34 від 12.05.2023, № 10 від 15.02.2023, № 101 від 20.09.2022, № 63 від 25.04.2022 суть змісту яких зводиться до не існування договірних відносить та ненадання відповідних послуг з оренди та те, що об`єкт оренди був переданий, суд критично оцінює надані листи як доказ неотримання послуг, враховуючи вище встановлене.

Щодо поданих податкових накладних, в якості доказів надання послуг згідно спірного догоовру, суд зазначає наступне.

Оцінюючи податкові накладні у сукупності з іншими доказами у справі слід враховувати положення Податкового кодексу України та фактичні дії як постачальника, так і покупця, щодо відображення ними в податковому та бухгалтерському обліку постачання спірного товару.

Дійсно, відповідно до пункту 201.7 Податкового кодексу України, як у редакції від 27.02.2018 так і від 22.03.2018, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 названого Кодексу визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Але, як вбачається із зазначених положень законодавства, первісною обставиною для складання податкової накладеної є здійснення господарської операції з постачання товарів/послуг та оформлення зазначеної господарської операції первинною бухгалтерською документацією, та як наслідок проведення такої операції - складання податкової накладної та її реєстрація.

Таким чином, наявність податкової накладної та її реєстрація, в сукупності доказів наявних в справі і встановлених судом, підтверджує факт надання послуг за спірним договором та факт існування правовідносин за конкретним договором, іншого матеріали справи не містять та не спростовано відповідачем належними доказами.

Виходячи з встановлених обставин справи та наведених вище законодавчих приписів, суд вважає вимогу позивача в частині стягнення заборгованості в розмірі 293 256,00 грн правомірною та обґрунтованою.

Крім того, судом розглянуто вимогу про стягнення з відповідача 117 272,72 грн інфляційних втрат та 19 668,24 грн 3 % річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено здійснений позивачем розрахунок 3% та інфляційних втрат за період з 01.04.2021-25.06.2023 та встановлено, що сума процентів та інфляційних втрат є арифметично вірними, відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства.

За приписами ч.1 ст.73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, відповідно до ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Верховний Суд неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, це й принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018р. у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019р. у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019р. у справі № 902/761/18, від 04.12.2019р. у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020р. у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

До того ж, 17.10.2019р. набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву ст. 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Стандарт доказування "вірогідність доказів ", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду і на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Враховуючи встановлене судом суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача у відповідності до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 48, 74, 76, 77, 78,86,123, 126,129,162, 236-238,240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мего ЛТД (вул. Хмельницьке шосе, буд. 13, оф. 214, м. Вінниця, 21036, ) на користь Приватного підприємства Глорія-В (вул. Писарєва, буд. 3, кв. 83, м. Вінниця, 21036, ) 293 256,00 грн заборгованості, 117 272,72 грн інфляційних втрат, 19 668,24 грн 3 % річних та 6 452,95 грн витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Згідно з приписами ч.1 стт.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

5. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

6. Примірник повного судового рішення протягом направити учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Повне рішення складено 05 жовтня 2023 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Писарєва, буд. 3, кв. 83, м. Вінниця, 21036)

3 - відповідачам (вул. Хмельницьке шосе, буд. 13, оф. 214, м. Вінниця, 21036)