ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позову без розгляду

27 вересня 2023 року м.Харків Справа № 913/152/22

Провадження №33/913/152/22

За позовом заступника керівника Луганської обласної прокуратури (вул.Б.Ліщини, буд.27, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93405) в інтересах держави в особі

1) Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації (просп.Центральний, 59, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93405)

2) Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" (м.Сєвєродонецьк Луганської області, вул.Донецька, 37а, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 93406)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛР" (вул.Печерський узвіз 13, офіс 132, м. Київ, 01021)

про визнання недійсним частини договору та стягнення 117 000 грн.,

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Пришва О.О.

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури: прокурор відділу Харківської обласної прокуратури Хряк О.О. (посвідчення №072721 від 01.03.2023);

від позивача-1: представник не прибув;

від позивача-2: представник не прибув;

від відповідача:. адвокат Кучер Я.Г. (свідоцтво ордер АА №1224293 від 18.07.2022).

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Господарського суду Луганської області на розгляді перебуває справа №913/152/22 за позовом заступника керівника Луганської обласної прокуратури, поданного в інтересах держави в особі 1) Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації та 2) Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" (далі - КНП ЛОР "Центр психічного здоров`я" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛР" (далі - ТОВ "ХЛР") про:

- визнання недійсним пункту 5.1 договору № 45-б від 17.05.2021, укладеного між КНП Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" та ТОВ "ХЛР" в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість в сумі 117 000 грн 00 коп.;

- стягнення з ТОВ "ХЛР" до обласного бюджету Луганської області 117 000 грн 00 коп., сплачених за договором № 45-б від 17.05.2021 у вигляді податку на додану вартість (враховуючи заяву прокурора про зміну предмета позову б/н від 26.09.23, яка була прийнята судом згідно ухвали суду від 27.09.2023).

В позовній заяві та наданій відповіді на відзив за вих.№15/1-84вих-22 від 10.08.2022, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, прокурор посилається на те, що за результатами проведення процедури відкритих торгів між КНП ЛОР "Центр психічного здоров`я" та ТОВ "ХЛР" укладено договір №45-б від 17.05.2021 на загальну суму 1 964 977 грн 63 коп., у тому числі 117 000 грн 00 коп. податку на додану вартість (п. 5.1. договору).

На виконання умов договору №45-б від 17.05.2021 КНП ЛОР "Центр психічного здоров`я" здійснило оплату виробів медичного призначення на загальну суму 1 64 977 грн 63 коп., у т.ч. ПДВ 117 000 грн 00 коп.

Однак, Законом України №540-ІХ від 30.03.2020 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" викладено в новій редакції п.71 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, та звільнено від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію Україну та з постачання на митній території України певних товарів медичного призначення (у т.ч. лікарські засоби, медичні вироби та/або медичне обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на зопобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій, пандемій короновірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

Перелік лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, операції з ввезенням яких на митну територію України та /або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затверджено постановою КМУ №224 від 20.03.2020 (надалі - Перелік №224).

Відповідно до примітки 3 Переліку №224 для віднесення товарів, зазначених у розділі "Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення вищезазначених заходів" до товарів, операції з постачання яких на митній території України звільняються від ПДВ, повинно бути, зокрема подано декларацію про відповідність та нанесено на товар або упаковку, або супроводжуючі документи, знак відповідності технічним регламентам згідно з правилами його нанесення, визначеними, зокрема у Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою КМУ №753 від 02.10.2013.

Прокурором встановлено, що придбаний автоклав горизонтальний (код згідно УКТЗЕД 8419) знаходиться у Переліку № 224, що також підтверджується долученою копією Декларації про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 753 від 02.10.2013, яка була отримана від Держлікслужби України. Оригінал Декларації знаходиться у уповноваженого представника в Україні - ТОВ "Майстердент".

Прокурор зазначає, що на підставі вказаних положень Закону операція з постачання відповідачем медичного обладнання (зокрема автоклаву горизонтального T-Edge 10, виробництва Tuttnaueuer Ltd., Ізраїль) за договором №45-б від 17.05.2021 не підлягала оподаткуванню податком на додану вартість, а тому у зв`язку з невідповідністю частини договору №45-б від 17.05.2021 вимогам п.71 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, наявні підстави для визнання його недійсним.

Зокрема відповідач, без належних правових підстав отримав від КНП Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" ПДВ в сумі 117 000 грн 00 коп. у складі оплати вартості автоклаву горизонтального на суму 702 000 грн, а тому зобов`язаний повернути ці грошові кошти платнику на підставі ст.ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України.

Прокурор також зауважує про те, що згідно відповіді Міністерства охорони здоров`я України № 24-04/2121/2- 12 від 26.01.2022 вбачається, що автоклав горизонтальний T-Edge 10, виробництва Tuttnaueuer Ltd., Ізраїль) є допоміжним засобом, призначеним виробником (спеціально для застосування разом із медичними виробами для належного використання такого виробу за призначенням, та на який поширюється дія Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 753 від 2 жовтня 2013 року.

Заперечуючи проти доводів відповідача про те, що звільнення від оподаткування діє лише для лікарських засобів, медичних виробів та медичного обладнання, прокурор зазначає, що автоклав горизонтальний (Т-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль) знаходиться у розділі "Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", Переліку № 224.

Враховуючи назву розділу, за твердженням прокурора, це свідчить про те, що Перелік № 224 окрім медичних виробів, медичного обладнання, містить також перелік інших товарів, які підлягають звільненню від оподаткування податком на додану вартість.

Крім того, на офіційному сайті Державної служби України з лікарських засобів та контролю за наркотиками (www.dls.gov.ua) є вільний доступ до Переліку призначених органів з оцінки відповідності продукції вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів (знаходиться у розділі Ринковий нагляд/Технічні регламенти/Технічний регламент щодо медичних виробів/Перелік призначених органів з оцінки відповідності продукції вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів), відповідно до якого ТОВ "Імпрув Медикел", яке згідно даних декларації про відповідність зазначено призначеним органом з оцінки відповідності (ідентифікаційний номер UA.TR.120) знаходиться за 8 номером за списком.

Відповідач у відзиві від 04.08.2022 та запереченнях на відповідь на відзив від 16.08.2022 заперечує проти задоволення позову, стверджуючи про те, що автоклав горизонтальний (Т-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль) не є медичним виробом, а тому на вказаний товар не розповсюджуються пільги щодо звільнення від сплати ПДВ.

Зокрема, відповідач зауважує про те, що у примітках до Постанови Кабінету міністрів України від 20 березня 2020 р. № 224 визначено, що: "Коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку. Вважає, що передбачене п. 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України та Постанови КМУ № 224 звільнення від обкладення податком на додану вартість діє саме для лікарських засобів, медичних виробів та медичного обладнання, а не допоміжних виробів, яким є автоклав.

ТОВ "ХЛР" також зазначає, що при визначенні чи підлягає звільненню від оподаткування податком на додану операція з продажу автоклаву горизонтального T-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль було враховано: 1) що зазначений автоклав горизонтальний, як допоміжний виріб має використовуватися разом із медичним виробом. Проте у тендерній документації, яка була затверджена рішенням Уповноваженої особи з Державних закупівель № 20/21 від 12.04.2021 року не містилась інформація, про те, що автоклав буде використовуватись разом із певним медичним виробом; 2) наявність наданої виробником Tuttnauer LTD, Ізраїль Декларації про відповідність автоклаву горизонтального T-Edge 10, 23 л Директиві 2014/68/ЄС (Директива охоплює обладнання, що працює під тиском, і агрегати, які вперше вводяться в обіг на ринку ЄвроСоюзу) та листа від 05.12.2021 року, яким підтвердив, що обладнання є лабораторним виробом і відповідно немає декларації про відповідність Технічному регламенту щодо медичних виробів; 3) що згідно супровідних документів автоклав горизонтальний T-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль не був зареєстрований в Реєстрі осіб відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг на час укладення договору.

На думку відповідача надана прокурором копія Декларації про відповідність автоклавів Tuttnauer, Ізраїль є недостовірним та неналежним доказом у розмінні ст.ст. 76,78 ГПК України оскільки в ній відсутня дата складання самого документу (отже прокурором не доведено, чи існувала така декларація на час укладення спірного договору про закупівлю № 45-б від 17.05.2021 року); на Декларації про відповідність на автоклави відсутній підпис представника виробника та дата підписання; у декларації зазначено, що вона видається на підставі сертифікату оцінки відповідності №PR.040-17 органом з оцінки відповідності ТОВ "Імпрув Медикел", ідентифікаційний код призначеного ОВВ UA.TR.120. Проте згідно даних Реєстру призначених органів з оцінки відповідності продукції вимогам технічних регламентів, згідно із Законом України від 01.12.2005 № 3164-IV "Про технічні регламенти та процедури оцінки відповідності" призначеного ОВВ з ідентифікаційним кодом UA.TR.120, як зазначає відповідач, немає.

ТОВ "ХЛР" також зауважує, що форма Декларації про відповідність автоклавів виробництва Tuttnauer, Ізраїль, копію якої долучена прокурором, була розроблена уповноваженим представником - ТОВ "Майстердент", і відповідно графа дата складання декларації, підпис представника виробника та дата підписання - це обов`язкові реквізити, які встановив сам уповноважений представник; проте, у наданому прокурором доказі ці реквізити, відповідач вважає відсутніми.

Окремо відповідач зауважує про те, що додатки до позовної заяви та заяви про усунення недоліків не відповідають встановленим законодавством України вимогам щодо їх оформлення з метою подання до суду, не містить відмітки про її засвідчення, на ній відсутні слова "Згідно з оригіналом", назва посади, особистий підпис особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвище, дата засвідчення копії, тому подані заступником керівника Луганської обласної прокуратури суду докази ( серед них і копія Декларації про відповідність автоклавів Tuttnauer, Ізраїль) не засвідчені в установленому законом порядку відповідно до вимог закону, та не відповідають вимогам ст. 91 ГПК та є недопустимим доказом.

Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації та КНП Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" письмових пояснень з приводу підстав та предмету позову із викладенням власних правових позицій суду не надали.

В поданих поясненнях від 19.01.2023 відповідач повторно зауважив про те, що прокурором до позову додано копію Декларації про відповідність без дати її складання та номеру, завірену підписом генерального директора та печаткою ТОВ "Майстердент" 05.02.2021. В наявній копії Декларації, як зазначає відповідач, графи "дата складання декларації", "підпис представника виробника" та "дата підписання" - це обов`язкові реквізити документу, які встановлені були самим уповноваженим представником у розробленій ним формі декларації, однак в наданій прокурором копії декларації такі реквізити відсутні (графи не заповнені); засвідчувальний напис в декларації відповідності "Tuttnauer Ltd. Декларує виконання вимог Додатку 1 до Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого Постановою КМУ №753 від 02.10.2013" не підписаний виробником, що ставить під сумнів за твердженнями відповідача, що автоклав горизонтальний T-Edge 10, 23 л відповідає Технічному регламенту №753 та є медичним виробом.

Крім того, враховуючи положення Технічного регламенту щодо медичних виробів, затверджених постановою КМУ № 753 від 02.10.2013, "Порядку ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, форми повідомлень, передіку відомостей, які зберігаються в ньому та режиму доступу до них", затвердженого наказом Мінохорони здоров`я України від 10.02.2017 № 122, ТОВ "Майстердент" як уповноважений представник виробника автоклавів на підставі Технічного регламенту №753 зобов`язаний був повідомити Держлікслужбу щодо свого місцезнаходження і надати перелік та опис відповідних виробів (серед них і щодо автоклаву горизонтального Т-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль).

Листом №4907-001.2/005.0/17-22 від 12.08.2022 Державна служба України з лікарських засобів та контролю за наркотиками повідомила перелік медичних виробів за введення в обіг яких відповідальний ТОВ "Майстердент", які внесено до Реєстру, проте в ньому не значиться, що товариство є відповідальною особою за введення в обіг автоклаву горизонтального T-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль.

В додаткових поясненнях від 30.01.2023 заступник керівника Луганської обласної прокуратури зауважив про те, що виконання/невиконання ТОВ "Майстердент" як уповноваженим представником в Україні виробника Tuttnauer Ltd. вимог підзаконних нормативних актів, так само й належності ведення Держлікслужбою вказаного Реєстру не відносяться до предмету спору у цій справі; неспростовним залишається те, що ТОВ "Майстердент" на час виникнення спірних правовідносин мало чинний сертифікат відповідності на медичні вироби "Автоклави", та ним було подано Декларацію про відповідність автоклаву горизонтального Т-Edge 10, 23 л, Tuttnauer, Ізраїль вимогам Технічного регламенту №753 від 02.10.2013, що підтверджується зокрема листом Держлікслужби від 12.08.2022 №4907-001.2/005.0/17-22.

Відповідно до вимог Порядку №224 саме подача декларації про відповідність товару вимогам Технічного регламенту, а не відомості Реєстру, є підставою для звільнення від сплати ПДВ. Дата 05.02.2021, наявна в копії декларації свідчить про те, що вона була складено завчасно, до укладення спірного договору.

Хід розгляду справи, зокрема процесуальні дії та рішення суду, які вчинялися в підготовчому провадженні у справі відображено в попередніх ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.03.2023 провадження у справі №913/152/23 зупинялось до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду в подібній справі.

Ухвалою суду від 25.08.2023 провадження у справі №913/152/22 було поновлено, призначено судове засідання в підготовчому провадженні на 05.09.2023.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Як вбачається з матеріалів справи, суд, враховуючи обставини в цій справі, з метою належного вирішення завдань підготовчого провадження, вчинення процесуальних дій, необхідних для закінчення підготовчого провадження та можливості в подальшому призначити справу для розгляду по суті, застосував принцип розумного строку тривалості підготовчого провадження у справі відповідно до закону та зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Протокольною ухвалою суду від 05.09.2023: 1) задоволено усне клопотання прокурора про відкладення судового засідання в підготовчому провадженні; 2) відкладено судове засідання в підготовчому провадженні на 27.09.2023 о 15 год. 00 хв.; 3) визнано явку представників учасників справи необов`язковою; вирішено повідомити учасників справи ухвалою-повідомленням від 06.09.2023.

В судове засідання 27.09.2023 прибули прокурор та представник відповідача (в режимі відеоконференції); інші учасники не забезпечили участі своїх представників, однак були належним чином повідомлені про проведення судового засідання.

Від органу прокуратури 26.09.2023 надійшла заява про зміну предмету позову, в якій прокурор, посилаючись на положення ст.46 ГПК України, просив прийняти подану заяву, якою змінює предмет позову, враховуючи висновки, наведені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі №905/1907/21, а саме змінює первісно заявлену позовну вимогу «про стягнення з ТОВ "ХЛР" на користь Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" 117 000 грн 00 коп., сплачених за договором № 45-б від 17.05.2021 у вигляді податку на додану вартість» на нову вимогу «про стягнення з ТОВ "ХЛР" до обласного бюджету Луганської області 117 000 грн 00 коп., сплачених за договором № 45-б від 17.05.2021 у вигляді податку на додану вартість» (викладає п.2 прохальної частини позовної заяви в зазначеній редакції).

Ухвалою суду від 27.09.2023 прийнято заяву прокурора про зміну предмета позову б/н від 26.09.2023, вирішено подальший розгляд справи здійснювати з урахуванням цієї заяви.

Отже, як вбачається з матералів справи, прокурор звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі 1) Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації та 2) Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЛР", в якому просить визнати недійсним пункту 5.1 договору № 45-б від 17.05.2021, укладений між КНП Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" та ТОВ "ХЛР" в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість в сумі 117 000 грн 00 коп. та стягнути з ТОВ "ХЛР" до обласного бюджету Луганської області 117 000 грн 00 коп., сплачених за договором № 45-б від 17.05.2021 у вигляді податку на додану вартість.

Матеріали справи свідчать про те, що відкриваючи провадження у справі ухвалою суду від 19.07.2022 у справі №913/152/22 було: підтверджено підстави представництва заступнику керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації заявленим позовним вимогам; в підтвердженні підстав представництва заступником керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» заявленим позовним вимогам відмовлено. Ухвалено повернути позовну заяву заступнику керівника Луганської обласної прокуратури від 15.06.2022 № 15/2-74ВИХ-22, подану в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я»; прийнято позовну заяву подану заступником керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації-обласної військово-цивільної адміністрації до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я».

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.10.2022 апеляційну скаргу керівника Луганської обласної прокуратури було задоволено, ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.07.2022 у справі №913/152/22 в оскаржуваній частині (щодо відмови в підтвердженні підстав представництва заступником керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства ЛОР «Центр психічного здоров`я») скасовано. Справу №913/152/22 передано на розгляд Господарського суду Луганської області.

Скасовуючи ухвалу суду в частині не підтвердження підстав представництва прокурором інтересів держави в собі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я», суд апеляційної інстанції керувався висновками, наведеними в постановах Верховного Суду у справах №924/674/21 та №922/3268/19, в яких було підтверджено правомірність представництва прокурором інтересів держави в суді в особі Комунального некомерційного підприємства.

Зокрема, суд апеляційної інстанції врахував, що Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, органом управління якого є обласна рада.

Відповідно до п.п.1.1, 1.3, 1.4, 1.5 Статуту Комунальне некомерційне підприємство є комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги пацієнтам у порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом.

Також оскільки до предмету діяльності цього підприємства окрім надання на платній та безоплатній основі послуг третинної медичної допомоги та амбулаторної (наркологічної, психіатричної, неврологічної) допомоги громадянам згідно п.п.11 п.3.2 Статуту відноситься і організаційно-методичне керівництво психіатричними (наркологічними) закладами області, контроль за виконанням міськими і районними лікарями-психіатрами, наркологами психопрофілактичних та протинаркотичних заходів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що йому делеговані владні повноваження з організації та методичного керівництва всіма психіатричними (наркологічними) закладами Луганської області та контрольні функції за виконанням психопрофілактичних та протинаркотичних заходів.

І за висновком суду апеляційної інстанції, Комунальне некомерційне підприємство ЛОР «Центр психічного здоров`я» наділене статусом суб`єкта владних повноважень - як інший суб`єкт при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, а тому прокурором правомірно подано позов в інтересах держави в особі закладу охорони здоров`я - Комунального некомерційного підприємства ЛОР «Центр психічного здоров`я».

В подальшому під час розгляду справи в підготовчому провадженні, зокрема, з метою правильного вирішення питання про права прокурора на звернення до суду в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства ухвалою Господарського суду Луганської області від 16.03.2023 провадження у справі №913/152/23 зупинялось до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду в подібній справі.

У відповідності до положень ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому суд враховує висновки, які викладені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 в частині вирішення питання про право прокурора на звернення до суду в інтересах держави в особі комунального некомерційного підприємства у цій справі.

Так, питання щодо представництва прокурором інтересів громадянина або держави в господарському суді, а також особливості здійснення ним окремих форм представництва таких інтересів врегульовані положеннями Конституції України, Закону України «Про Прокуратуру» та нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами 3,4 ст.53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст.174 цього Кодексу.

За змістом частини 3 ст.23 Закону України «Про Прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Згідно з абзацом 3 частини 3 ст.23 вказаного Закону, зокрема, не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній.

Відповідно до ст.170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Отже, держава у цивільних (господарських) правовідносинах діє через органи державної влади, а не через державні чи комунальні підприємства/заклади.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних, правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11 (підпункти 6.21, 6.22), від 26.02.2019 у справі № 915/478/18 (підпункти 4.19, 4.20), від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц (пункт 26), від 18.03.2020 у справі № 553/2759/18 (пункт 35), від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 (підпункт 8.5), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (пункт 80), від 20.07.2022 у справі № 910/5201/19 (пункт 75), від 05.10.2022 у справах № 923/199/21 (підпункт 8.16) і № 922/1830/19 (підпункт 7.1)).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 підтвердила свої висновки, викладені у пункті 9 постанови від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, про те, що "заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом 3 частини 3 статті 23 Закону № 1697-VII, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу 1 частини 3 цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень незалежно від наявності статусу юридичної особи. Разом з цим слід враховувати, що у контексті засадничого положення частини другої статті 19 Конституції України відсутність у Законі №1697-VII інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону № 1697-VII межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави".

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі №905/1907/21 відступила від протилежних висновків Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 14.07.2022 у справі № 909/1285/21 (підпункт 1.2. пункту 5.27) та від 01.02.2023 у справі № 924/996/21, у яких Верховний Суд відхилив доводи прокурора щодо наявності в органів місцевого самоврядування повноважень здійснювати захист законних інтересів держави у правовідносинах, пов`язаних із закупівлею комунальними закладами товарів за бюджетні кошти, з посиланням на те, що наявність корпоративних відносин між органом місцевого самоврядування та комунальним підприємством виключає наявність владних повноважень між ними або між органом місцевого самоврядування як засновником комунального підприємства та третіми особами, які здійснюють господарське правопорушення, на яке повинне реагувати комунальне підприємство як суб`єкт господарських відносин, а також з посиланням на те, що відповідні органи місцевого самоврядування не були сторонами договорів про закупівлю.

Також у пунктах 8.17, 8.30, 10.1 постанови Велика Палата звернула увагу на те, що відповідно до пункту 1 ч.2 ст.55, ч.1 ст.63 ГК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», комунальне підприємство, створене органом місцевого самоврядування, є господарською організацією, учасником господарських відносин, що діє на основі комунальної власності територіальної громади. Тобто Школа не здійснює владних управлінських функцій, а тому не є суб`єктом владних повноважень. У цьому висновку Велика Палата Верховного Суду звертається mutatis mutandis до власних висновків, викладених у постановах від 07.11.2018 у справі № 295/4481/16-ц та від 16.05.2018 у справі № 638/11634/17.

У відносинах щодо розрахунків з постачальником природного газу за договором комунальний заклад, який є розпорядником бюджетних коштів, виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона у зобов`язальних правовідносинах. У цьому висновку Велика Палата Верховного Суду звертається mutatis mutandis до власних висновків, викладених у підпунктах 6.27-6.29 постанови від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 та підпунктах 6.30-6.32 постанови від 23.10.2019 у справі № 922/3013/18.

Крім того, суд зауважує про те, що і Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 18.11.2022 у справі № 914/2656/21 відступила від висновків КГС ВС про можливість звернення прокурора з позовом в інтересах комунального некомерційного підприємства, викладених у постанові від 15.06.2022 у справі № 924/674/21 (висновки в якій свого часу були враховані судом апеляційної інстанції, скасовуючи ухвалу суду в частині відмови в підтвердженні підстав представництва інтересів держави прокурором в особі комунального некомерційного підприємства).

Здійснюючи цей відступ, об`єднана палата КГС ВС констатувала наступне: а) комунальне некомерційне підприємство (театр), в особі якого (поряд з іншими особами) прокурор подав позов в інтересах держави, не є органом державної влади чи місцевого самоврядування і не є суб`єктом владних повноважень; б) театр як юридична особа спроможний самостійно захистити в суді свої права та/або законні інтереси в разі їх порушення; в) відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в цій справі в особі театру.

Як зазначалося вище, позов у цій справі прокурор подав в інтересах держави, зокрема в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я", обґрунтувавши підстави для представництва обставинами бездіяльності цієї осіби щодо захисту інтересів держави, вважаючи, що вказане комунальне некомерційне підприємство поряд із Департаментом охорони здоров`я уповноважене здійснювати відповідні функції суб`єкта владних повноважень у спірних відносинах щодо використання коштів обласного бюджету, є розпорядником бюджетних коштів, а також є стороною оспорюаного договору.

Відповідно до п.п.1.1, 1.3, 1.4, 1.5 Статуту Комунального некомерційного підприємство ЛОР «Центр психічного здоров`я» є комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги пацієнтам у порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом. Підприємство є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області. Засновником, власником підприємства є територіальні громади сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради, органом управління обласна рада. Підприємство здійснює некомерційну господарську діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.

Зазначене підприємство є юридичною особою публічного права, права та обов`язки набуває з моменту державної реєстрації; самостійно приймає рішення і здійснює діяльність в межах компетенції, передбаченої чинним законодавством України та має право від свого імені укладати договори, бути позивачем та відповідачем у судах; користується правом оперативного управління щодо закріпленого за ним майна, має самостійний баланс, рахунки в установах банку, веде бухгалтерський облік та інш. Це комунальне некомерційне підприємство є закладом охорони здоров`я, надає послуги третинної (спеціалізованої) медичної допомоги населенню.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 55, частини 1 статті 63 ГК України та Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» комунальне підприємство, створене органом місцевого самоврядування, є господарською організацією, учасником господарських відносин, що діє на основі комунальної власності територіальної громади. Тобто зазначене комунальне підприємство не здійснює владних управлінських функцій, і зокрема у спірних правовідносинах щодо здійсненої закупівлі медичного обладнання за оспорюваним договором, а тому не є суб`єктом владних повноважень.

Належність до предмету діяльності цього підприємства окрім надання на платній та безоплатній основі послуг третинної медичної допомоги та амбулаторної (наркологічної, психіатричної, неврологічної) допомоги громадянам згідно Статуту також можливості здійснення організаційно-методичного керівництва психіатричними (наркологічними) закладами області, здійснення контролю за виконанням міськими і районними лікарями-психіатрами, наркологами психопрофілактичних та протинаркотичних заходів, в даному випадку не стосується спірних правовідносин сторін, та не наділяє його владними управлінськими функцієми у цих правовідносинах.

Комунальне некомерційне підприємство ЛОР «Центр психічного здоров`я» у спірних правовідносинах, які виникли щодо публічної закупівлі за договором № 45-б від 17.05.2021, діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником зазначеного товару в обсязі та в межах затверджених видатків.

Отже, вказане комунальне некомерційне підприємство у відносинах щодо розрахунків з постачальником придбаного медичного обладнання (ТОВ «ХЛР») за договором № 45-б від 17.05.2021 виступає не як суб`єкт владних повноважень, а як сторона у зобов`язальних правовідносинах.

Окремо суд звертає увагу на те, що в поданій заяві про зміну предмету позову від 26.09.2023, яка була прийнята судом, прокурор в її обґрунтуванні зокрема послався саме на вказані вище висновки Великої Палати Верховного Суду, наведені у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, зауваживши, що у спірних правовідносинах, які виникли щодо публічної закупівлі за договором № 45-б від 17.05.2021, КНП ЛОР «Центр психічного здоров`я» діє як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів) та є замовником зазначеного товару в обсязі та в межах затверджених видатків; у відносинах щодо розрахунків з постачальником комунальний заклад, який є розпорядником бюджетних коштів, не виступає як суб`єкт владних повноважень, а є стороною у зобов`язувальних правовідносинах.

Також прокурор, пославшись на п.10.3 постанови Великої Палати у зазначеній справі, вказав, що оскільки засновником комунального закладу та власником його майна є територіальна громада в особі Ради, що фінансує і контролює діяльність такого комунального закладу, а також зобов`язана контролювати виконання обласного бюджету, зокрема законність та ефективність використання зазначеним закладом коштів цього бюджету за договорами про закупівлю товарів, то вказаний орган місцевого самоврядування є особою, уповноваженою на вжиття заходів представницького характеру щодо захисту інтересів територіальної громади, інтереси якої є складовою інтересів держави, пов`язаних із законним та ефективним витрачанням коштів обласного бюджету, а тому належним позивачем у цій справі.

В свою чергу, у справі №913/152/22 таким уповноваженим органом та позивачем, прокурор зазначає, є Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації.

Разом з цим, відповідної заяви про залишення без розгляду позову, поданого прокурором в інтересах держави в особі КНП ЛОР «Центр психічного здоров`я» до відповідача, прокурор суду не подав.

За вказаних обставин, оскільки завданням підготовчого провадження у справі є зокрема й первірка правильності визначення суб`єктного складу учасників та вчинення всіх необхідних процесуальних дій для забезпечення в подальшому можливості розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про наступне.

Якщо після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів суд установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України (такі правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та від 06.07.2021 у справі №911/2169/20).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву не підписано або підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Беручи до уваги висновки, наведені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, суд дійшов висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства ЛОР «Центр психічного здоров`я» у цій справі, а тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України позов заступника керівника Луганської обласної прокуратури, поданий в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛР» залишається без розгляду.

Керуючись ст.131-1 Конституції України, ст.ст.3, 4, 41, 45, 53, 226, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.23 Закону України «Про проукратуру», суд

У Х В А Л И В:

1.Позов заступника керівника Луганської обласної прокуратури, поданий в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЛР», залишити без розгляду.

Ухвала набрала законної сили з моменту її проголошення у відповідності до ч.1 ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та у строки, передбачені ст.ст.256-257 ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 03.10.2023.

Суддя Олена ДРАГНЄВІЧ

Вих.№

Надруковано 1 примірник:

1-до справи;

2- заступнику керівника Луганської обласної прокуратури - направлено до електронного кабінету в системі "Електронний суд", також на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1;

3-Харківській обласній прокуратурі - на електронну пошту ;

5- Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації - направлено до електронного кабінету в системі "Електронний суд" та на електронні адреси - , ІНФОРМАЦІЯ_4;

6- Комунальному некомерційному підприємству Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" - направлено до електронного кабінету в системі "Електронний суд" та на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2

7- Товариству з обмеженою відповідальністю "ХЛР" - направлено до електронного кабінету в системі "Електронний суд", також на електронну пошту - ;

8- представнику ТОВ «ХЛР» адвокату Кучер Я.Г. - направлено до електронного кабінету в системі "Електронний суд", також на електронну пошту - ІНФОРМАЦІЯ_3

Внесено до ЄДРСР 03.10.2023