ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2023 р. Справа№ 910/12558/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Б.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 28.09.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Полтавського обласного центру зайнятості

на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2022

у справі №910/12558/22 (суддя - Стасюк С.В)

за позовом Полтавського обласного центру зайнятості

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

про відшкодування шкоди у розмірі 540 008,79 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Полтавський обласний центр зайнятості (далі - позивач, Полтавський ОЦЗ, скаржник) звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - відповідач, ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг") про відшкодування шкоди у розмірі 540 008,79 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що внаслідок несвоєчасного внесення позивача в реєстр споживачів відповідача на підставі Договору № 15-1405/21-БО-Т/223 від 29.11.2021, позивач вимушений був розрахуватися за отриманий газ з постачальником «останньої надії» за ціною майже в 3,9 рази вищою, ніж ціною, визначеною в Договорі № 15-1405/21-БО-Т/223 від 29.11.2021. За твердженнями позивача, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань завдало збитків позивачу на суму 540 008,79 грн.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його ухвалення

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 у справі № 910/12558/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції керувався тим, що позивачем не доведено, а судом не встановлено наявності усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Полтавський обласний центр зайнятості звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд звільнити Полтавський обласний центр зайнятості від сплати судового збору. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 у справі № 910/12558/22 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Полтавського центра до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що внаслідок несвоєчасного внесення позивача в реєстр споживачів відповідача на підставі Договору № 15-1405/21-БО-Т/223 від 29.11.2021, позивач вимушений був розрахуватися за отриманий газ з постачальником «останньої надії» за ціною майже в 3,9 рази вищою, ніж ціною, визначеною в Договорі № 15-1405/21-БО-Т/223 від 29.11.2021. За твердженнями скаржника, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань завдало збитків позивачу на суму 540 008,79 грн.

Також скаржник зазначає, що всі дії пов`язані з реєстрацією споживача на інформаційній платформі позивач почав здійснювати лише після дати дії договору, і будь яких доказів, що реєстрація споживача за постачальником здійснювалася до 01.12.2021 не надано. Крім того, не зважаючи на отриману інформацію 07.12.2021 про об`єкти споживання позивача, їх ЕІС-кодів для кожного об`єкта, відповідач реєстрацію на інформаційній платформі здійснив лише після 16.12.2021.

Водночас скаржник звертає увагу, що оскільки постачання газу, згідно норм Кодексу ГТС та Правил постачання природного газу можливо лише за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальником в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді, тому відповідач повинен був провести всі дії щодо включення споживача до реєстру споживачів до 01.12.2021. Однак позивач не був 01.12.2021 включений як споживач до реєстру споживачів.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу та письмові пояснення учасників апеляційного провадження

21.08.2023 через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що зазначення ЕІС-кодів точок комерційного обліку споживача є істотною умовою договору постачання природного газу. Споживач, у якого більше однієї точки комерційного обліку газу має право укладати договори постачання з різними постачальниками на різні точки комерційного обліку. Водночас, постачальник не наділений правом самостійно визначити відносно такого споживача, по яких саме точках комерційного обліку необхідно здійснювати постачання газу. Інформацію від споживача щодо переліку об`єктів споживання, їх ЕІС-кодів та відповідних операторів ГРМ для кожного об`єкта, по яких буде здійснюватися постачання природного газу в рамках укладеного договору відповідачем отримано 16.12.2021, що надало можливість зареєструвати позивача на інформаційній платформі оператора ГТС.

Також відповідач зазначає, що чинним законодавством України та умовами Договору не визначено чіткого строку протягом якого постачальник зобов`язаний здійснити реєстрацію споживача у власному реєстрі споживачів та інформаційній платформі оператора ГТС. Після отримання від споживача інформації щодо переліку об`єктів та ЕІС-кодів вузлів обліку газу, по яких буде здійснюватися постачання природного газу в рамках укладеного Договору, відповідачем було забезпечено реєстрацію споживача на інформаційній платформі оператора ГТС в реєстрі споживачів в строк, передбачений чинним законодавством. Позивачем не доведено усіх елементів складу цивільного правопорушення, тому правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача збитків відсутні.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2023 справу № 910/12558/22 передано на розгляд колегії суддів у складі : головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 у справі 910/12558/22 - залишено без руху, роз`яснено право на усунення недоліків апеляційної скарги.

04.07.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Полтавського обласного центру зайнятості надійшла заява, подана 27.06.2023, про усунення недоліків із доказами сплати судового збору, до якої долучено платіжна інструкція № 4937 від 21.06.2023, з якого вбачається, що апелянтом сплачено судовий збір у визначеному судом розмірі.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 задоволено клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження. Поновлено скаржнику пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 у справі 910/12558/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Полтавського обласного центру зайнятості на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 у справі 910/12558/22. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 у справі 910/12558/22. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні 07.09.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 задоволено клопотання Полтавського обласного центру зайнятості про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

31.08.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання від відповідача Українського державного інституту культурної спадщини про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.09.2023 відкладено розгляд справи на 28.09.2023.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2023, у зв`язку з перебуванням судді Гаврилюк О.М., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, справу № 910/12558/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.09.2023 прийнято справу № 910/12558/22 за апеляційною скаргою Полтавського обласного центру зайнятості на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Сулім В.В., Майданевич А.Г.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 28.09.2023 з`явився представник позивача (скаржника), який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав.

У судове засідання 28.09.2023 з`явився представник відповідача, який проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів, 29.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" (далі - постачальник) та Полтавським обласним центром зайнятості (далі - споживач) укладено Договір постачання природного газу № 15-1405/21-БО-Т/223 (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Згідно з п. 1.4. Договору споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього Договору у споживача є в наявності укладений Договір на розподіл природного газу між споживачем та Оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) та присвоєний Оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та Оператором газотранспортної системи та присвоєний Оператором ГТС персональний ЕІС-код. Відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в цьому пункті, несе споживач.

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник передає споживачу на умовах цього Договору замовлений споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з грудня 2021 року по грудень 2022 року (включно) в кількості 180,5 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях згідно розрахункового періоду.

Підписанням цього Договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС.

Згідно з п. 3.2. Договору постачання газу за цим Договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Відповідно до п. 3.5. Договору приймання-передача газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому період, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Згідно з п. 4.1. Договору ціна газу за 1000 куб.м. з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу за цим Договором становить 16 554,00 грн.

Відповідно до п. 6.4. Договору постачальник зобов`язаний, зокрема, забезпечувати відповідно до вимог Кодексу ГТС своєчасну реєстрацію споживача у реєстрі при дотриманні споживачем умов цього Договору.

Згідно з п. 13.1 Договору даний Договір набирає чинності з дати його укладання і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою сторін, шляхом підписання додаткової угоди до Договору.

Відповідно до заяви про включення до реєстру споживачів постачальника початок постачання: з 01.12.2021 але не раніше дати фактичної зміни постачальника та за умови зміни записів у реєстрі точок комерційного обліку, з переведенням ЕІС-коду (кодів) точки (точок) обліку за об`єктом (об`єктами) споживача на постачальника за Договором.

30.11.2021 позивач на електрону адресу відповідача надіслав повідомлення, яким просив відповідача надати інформацію з якого числа Полтавський обласний центр зайнятості, як споживача, буде включено до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС (відповідно до вимог Кодексу ГТС), на яке отримано відповідь відповідача, «що процедура реєстрації на платформі Оператора ГТС займає деякий час».

06.12.2021 позивач на електронну адресу відповідача надіслав повідомлення, яким просив відповідача надати інформацію з якого числа Полтавський обласний центр зайнятості, як споживача, буде включено до реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС (відповідно до вимог Кодексу ГТС), на яке відповідач відповів: «Ви отримали повідомлення, що Ваша організація зареєстрована в розрізі окремих вузлів обліку (об`єктів споживання) та прохання надати цю інформацію».

Позивач 07.12.2021 надав відповідь, що такої інформації не отримували та в той же день, додатково, надіслав на електронну пошту відповідача заяву про включення до реєстру споживачів постачальника із зазначенням кодів окремих вузлів. Отримавши цю інформацію, відповідач повідомив, що отримана від позивача інформація направлена виконавцю.

13.12.2021 позивач на електронну адресу відповідача надіслав повідомлення з проханням повідомити з якого числа Полтавський обласний центр зайнятості, як споживача природного газу по договору, буде включено до реєстру споживачів постачальника, яке залишено без відповіді.

14.12.2021 відповідачу надіслано повідомлення на електронну адресу та поштою лист № 16/13/3319-21 яким повідомлено, що станом на 14.12.2021 позивача не включено до реєстру споживачів відповідача, отже постачання природного газу здійснюється постачальником «останньої надії» - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Також відповідача проінформовано про необхідність відповідно до Договору зареєструвати позивача, як споживача постачальника на інформаційній платформі, та повідомити, із якого числа споживача буде включено до реєстру споживачів та розпочато постачання природного газу.

15.12.2021 вищезазначений лист повторно направлений на електронну адресу відповідача, і в цей же день 15.12.2021 на електронну адресу позивача надійшло повідомлення відповідача щодо необхідності надати перелік об`єктів по яким буде здійснюватися постачання газу в рамках укладеного договору та відповідачем направлено у вкладенні шаблон листа та додатка за зразком якого необхідно надати інформацію.

Листом № 16/13/3342-21 від 16.12.2021 позивач надав відповідачу перелік об`єктів, по яких здійснюється постачання природного газу.

За твердженнями позивача, внаслідок несвоєчасного внесення Полтавського обласного центру зайнятості в реєстр споживачів відповідача, позивач автоматично опинився в реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи, та постачання природного газу постачальником «останньої надії» в період з 02.12.2021 по 19.12.2021 здійснювалося за ціною, яка щодобово за період постачання коливалась від 43,34 грн. до 65,08 грн. за куб.м. При наявному з відповідачем Договорі постачання природного газу за ціною 16,554 грн. за куб.м., позивач розрахувався з ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», як постачальником «останньої надії», за ціною майже в 3,9 рази вищою, ніж ціною, визначеною у Договорі, що завдало позивачу збитки в сумі 540 008,79 грн.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

За своєю правовою природою між позивачем та відповідачем виникли правовідносини пов`язані із виконанням договору поставки.

Цивільні зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегією суддів встановлено, що до укладення Договору № 15-1405/21-БО-Т/223 постачання природного газу відповідачу здійснювалося на підставі Договору на постачання природного газу № 195 від 08.11.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» та позивачем.

Додатковою угодою № 1 Договору на постачання природного газу № 195 від 08.11.2021 позивач та Товариство з обмеженою відповідальністю «Укр Газ Ресурс» дійшли згоди розірвати Договір за взаємною згодою обох сторін.

Відповідно до п. 7 розділу IV Правил постачання природного газу зміна постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС здійснюється в порядку, визначеному главою 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, та з дотриманням вимог Закону України «Про ринок природного газу» щодо зміни постачальника протягом періоду, який не перевищує 21 день з моменту ініціювання споживачем (чи за дорученням споживача його постачальником) зміни постачальника.

Згідно з п. 1 розділу II Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема:

-наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;

-включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно з п. 2 глави 4 розділу IV Кодексу ГТС інформація про споживачів в інформаційній платформі має містити щонайменше ЕІС-код споживача та за наявності ЕІС-коди його точок обліку.

Відповідно до заяви про включення до реєстру споживачів постачальника початок постачання: з 01.12.2021 але не раніше дати фактичної зміни постачальника та за умови зміни записів у реєстрі точок комерційного обліку, з переведенням ЕІС-коду (кодів) точки (точок) обліку за об`єктом (об`єктами) споживача на постачальника за Договором.

Таким чином, можна дійти висновку, що позивач надав згоду на постачання природного газу після фактичної зміни постачальника та зміни записів у реєстрі точок комерційного обліку, з переведенням ЕІС-кодів обліку споживача на Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

Листами від 07.12.2021, від 16.12.2021 позивач надав відповідачу перелік об`єктів, по яких здійснюється постачання природного газу із зазначенням ЕІС-кодів точок обліку за об`єктами споживача.

У подальшому, як вбачається з матеріалів справи об`єкти споживача зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника 20.12.2021.

Як зазначає відповідач та не спростовано скаржником у своїй апеляційній скарзі, надання позивачем відповідачу ЕІС-кодів точок обліку за об`єктами споживача надало можливість відповідачу зареєструвати позивача на інформаційній платформі оператора ГТС.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу, що чинним законодавством України та умовами Договору не визначено чіткого строку протягом якого постачальник зобов`язаний здійснити реєстрацію споживача у власному реєстрі споживачів та інформаційній платформі оператора ГТС.

Щодо тверджень скаржника, що Товариство не зверталося до позивача з проханням надати інформацію, платформи яка необхідна для наповнення Інформаційної платформи, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з п.1 гл.3 розд. IV Кодексу ГТС для забезпечення електронної взаємодії та документообігу між суб?єктами ринку природного газу, у тому числі для організації замовлення та супроводження послуг транспортування природного газу в умовах добового балансування газотранспортної системи, а також між суб?єктами ринку природного газу та операторами торгових платформ оператор газотранспортної системи зобов?язаний створити та підтримувати функціонування інформаційної платформи.

Відповідно до п.2 гл. 3 розд. IV Кодексу ГТС інформаційна платформа має бути доступною всім суб?єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов?язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень.

Отже, Оператор ГТС виконує функції адміністратора Інформаційної платформи та оприлюднює на своєму веб-сайті інформацію, передбачену Кодексом ГТС.

Полтавський ОЦЗ, як суб?єкт ринку природного газу, мав право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Згідно з п. 1.4 Договору відповідальність за достовірність інформації (зокрема, щодо EIC-кодів), зазначеної в цьому пункту, несе споживач.

Відповідач, у заявах по суті, наголошував, що зазначення EIC-кодів точок комерційного обліку споживача є законодавчо урегульованою обов?язковою вимогою до наповнення Інформаційної платформи і здійснюється з метою уніфікації та ідентифікації кожного суб?єкта ринку природного газу та його точок обліку газу.

Відповідно до ч.3 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» права та обов?язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Права та обов`язки постачальника викладено у п.п.18, 19 розд. II Правил постачання природного газу. В цьому переліку обов?язок постачальника витребовувати від споживача інформацію не міститься.

Отже, чинне законодавство України та умови договору не наділяють постачальника обов?язком витребувати від споживача будь-яку інформацію щодо його точок обліку природного газу.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Для застосування такого виду господарської санкції необхідна наявність таких елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, як: протиправна поведінка; збитки; причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками; вина.

За відсутності хоч б одного з цих елементів господарсько-правова відповідальність не настає.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо того, що позивачем/скаржником не доведено, а колегією суддів не встановлено наявності усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов цілком обгрунтованого та правомірного висновку, що позовні вимоги Полтавського обласного центру зайнятості до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" про відшкодування шкоди у розмірі 540 008,79 грн. задоволенню не підлягають.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 у справі №910/12558/22, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Полтавського обласного центру зайнятості на рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 у справі №910/12558/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 у справі №910/12558/22 - залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 05.05.2022 у справі №910/12558/22.

4. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Полтавським обласним центром зайнятості.

5. Матеріали справи №910/12558/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 04.10.2023.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич