РІШЕННЯ

28 вересня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/418/23

Господарський суд Тернопільської області у складі судді Охотницької Н.В.

за участі секретаря судового засідання Гуменної І.В.

розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач", п-т Злуки, буд. 2 В, м. Тернопіль, 46007

до відповідача Комунального підприємства "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради (Водоканал), вул. Сонячна, буд. 7, м. Чортків, Тернопільська область, 48500

про, із урахуванням зменшених позовних вимог, стягнення 625 776, 50 грн пені, 22 348, 72 грн інфляційних збитків, 37 546, 59 грн - річних нарахувань

за участі представників:

позивача: юрисконсульта Гайдук У.П., довіреність № 773/08 від 13.03.2023;

відповідача: адвоката Яблокової Л.О., ордер серія АЕ № 1222076 від 25.08.2023.

В порядку ст. ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів.

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" звернулося до Господарського суду Тернопільської області із позовною заявою до Комунального підприємства "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради (Водоканал) про стягнення 3 346 277, 14 грн боргу за спожиту електричну енергію; 625 776, 50 грн пені, 22 348, 72 грн інфляційних збитків, 37 546, 59 грн - річних нарахувань.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що його контрагентом не виконано належним чином умови договору № 110 від 21.01.2020 в частині повної оплати за спожиту електричну енергію, через що в останнього виникла заборгованість, сума якої, з врахуванням пені, інфляційних втрат та 3% річних, заявлена до стягнення у судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21 червня 2023 року суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання у цій справі на 17 липня 2023 року о 10:30 год.

14 липня 2023 року на адресу Господарського суду Тернопільської області від Комунального підприємства "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради надійшло клопотання б/н від 14.07.2023 (вх.№5947) сформоване в системі "Електронний суд", в якому останній просить відкласти підготовче засідання на іншу дату, оскільки представник відповідача не має можливості бути присутнім в судовому засіданні, призначеному на 17.07.2023 о 10:30 год.

14.07.2023 позивачем подано до суду заяву від 14.07.2023 № 1287 (вх. № 5956) про зменшення розміру позовних вимог, яка обґрунтована тим, що після подання позовної заяви відповідачем було здійснено ряд оплат в погашення заборгованості за електричну енергію, а саме: 200 000, 00 грн 23.06.2023, 200 000, 00 грн 30.06.2023, 300 000, 00 грн 10.07.2023 та 300 000, 00 грн 13.07.2023. У зв`язку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" зменшує розмір позовних вимог, зокрема, суму основного боргу на 1 000 000,00 грн. Таким чином, сума боргу за спожиту електричну енергію складає 2 346 277, 14 грн.

Окрім того, у вказаній заяві позивач просив суд, у зв`язку з тим, що ціна позову після зменшення розміру позовних вимог становить 3 031 948, 95 грн, судовий збір зменшився на 15 000,00 грн, повернути йому судовий збір в сумі 15 000,00 грн.

Ухвалою суду від 17.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 921/418/23 на тридцять днів, відкладено підготовче засідання у справі 921/418/23 на 04 вересня 2023 року о 09:15 год., прийнято до розгляду заяву ТОВ "Тернопільелектропостач" від 14.07.2023 № 1287 (вх. № 5956) про зменшення розміру позовних вимог та постановлено розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, а також повернуто ТОВ "Тернопільелектропостач" із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн 00 коп., сплачений згідно платіжної інструкції № 3069 від 22.06.2023.

18.07.2023 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву від 13.07.2023 № 165/01-9 (вх. № 5995 від 18.07.2023), відповідно до якого Комунальне підприємство "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради просить суд зменшити суму основного, із урахуванням здійсненої відповідачем у червні 2023 оплати та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені, інфляційних збитків та 3% річних.

Зокрема, відповідач посилається на те, що згідно положень Постанови НКРЕКП № 332 від 25.02.2022 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" було встановлено рекомендації учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" (п.16 Постанови) (Постанова НКРЕКП № 332 від 25.02 2022 у редакції постанови НКРЕКП № 413 від 26.04 2022). Тому відповідач вважає необґрунтованим нарахування позивачем пені .

Що стосується вимог про стягнення 3% річних та інфляційних втрат, відповідач вважає, що в даному випадку слід застосувати аналогію права та звільнити відповідача від сплати грошового зобов`язання, визначеного ст. 625 ЦК України.

24.07.2023 позивачем подано до суду відповідь на відзив від 19.07.2023 № 1301/08 (вх. № 6135 від 24.07.2023), відповідно до якого ТОВ "Тернопільелектропостач" вважає доводи, викладені у відзиві на позов, безпідставними та необґрунтованими.

Зокрема, позивач вказує на те, що п.16 Постанови НКРЕКП № 332 від 25.02 2022 у редакції постанови НКРЕКП № 413 від 26.04 2022, не поширює свою дію на відповідача, який не провадить свою діяльність на ринку електричної енергії у порядку, передбаченому Законом України "Про ринок електричної енергії".

02.08.2023 Комунальним підприємством "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради подано до суду заперечення на відповідь на відзив (вх. № 6360 від 02.08.2023), у якому останнє спростовує аргументи позивача, викладені у відповіді на відзив.

04.09.2023, суд відклав підготовче засідання, без постановлення окремого процесуального документа із зазначенням про це у протоколі судового засідання, відповідно до пункту 7 частини 2 статті 223 ГПК України, на 18 вересня 2023 року о 09:40 год.

13 вересня 2023 року від Комунального підприємства "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради до суду надійшла заява (вх.№7437 від 13.09.2023), сформована в системі "Електронний суд", в якій відповідач повідомляє суд, що ним сума основного боргу сплачена повністю. У підтвердження наведеної обставини, додає копії платіжних інструкцій.

14.09.2023 позивачем подано до суду заяву від 13.09.2023 № 1466/08 (вх. № 7464) про зменшення розміру позовних вимог, яка обґрунтована тим, що після подання попередньої заяви про зменшення розміру позовних вимог від 14.07.2023 №287/08 відповідачем було здійснено ряд оплат в погашення заборгованості за електричну енергію, а саме: 500 000, 00 грн 28.07.2023, 100 000, 00 грн 31.07.2023, 500 000, 00 грн 09.08.2023, 200 000, 00 грн 14.08.2023, 500 000, 00 грн 31.08.2023, 100 000, 00 грн 01.09.2023, 300 000, 00 грн 07.09.2023 та 146 277, 14 грн 08.09.2023. У зв`язку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" зменшує розмір позовних вимог, зокрема, суму основного боргу на 2 346 277,14 грн.

Окрім того, у вказаній заяві позивач просив суд, у зв`язку з тим, що ціна позову після зменшення розміру позовних вимог становить 685 671, 81 грн, судовий збір зменшився на 35 194,15,00 грн і становить 10 285,08, повернути йому судовий збір в сумі 35 194,15,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 18.09.2023 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Тернопільелектропостач" від 13.09.2023 № 1466/08 (вх. № 7464) про зменшення розміру позовних вимог та постановлено розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог; повернуто Товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (п-т Злуки, буд. 2 В, м. Тернопіль, 46007, ідентифікаційний код 42145798) із Державного бюджету України судовий збір у розмірі 35 194 (тридцять п`ять тисяч сто дев`яносто чотири) грн 15 коп., сплачений згідно платіжної інструкції № 3069 від 22.06.2023, а також закрито підготовче провадження та призначено справу № 921/418/23 до судового розгляду по суті на 28 вересня 2023 о 10:00 год.

В призначене на 28 вересня 2023 року судове засідання прибули представники сторін, зокрема представник відповідача - в режимі відеоконференції.

Представник позивача позовні вимоги, із урахуванням зменшених позовних вимог, підтримав у повному обсязі. Тоді як, повноважний представник відповідача проти позову заперечив.

Під час розгляду справи судом також досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

28 вересня 2023 року справу розглянуто по суті та, у відповідності до вимог ч. 6 ст. 233 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та заперечення представника відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив наступне.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (далі Постанова №312).

Пунктом 2 Постанови №312 визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (п. 7 Постанови №312).

Пунктом 1.2.8 Правил передбачено, що Постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання та зміст якого визначається постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил), та укладається в установленому цими Правилами порядку. Постачальник універсальної послуги не може відмовити побутовому споживачу, малому непобутовому споживачу або іншому споживачу, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, електроустановки якого розташовані на території діяльності постачальника універсальної послуги, в укладенні такого договору за умови наявності у споживача чинного договору про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Згідно з п. 3.1.7 Правил Договір між електропостачальником та споживачем укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за № 429 від 14.06.2018 Товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (позивачу у даній справі) було видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

21 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (Постачальник) та Комунальним підприємством "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради (Водоканал) (Споживач) укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу від 21 січня 2020 року № 110 (Договір).

30.03.2020 Комунальним підприємством "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради (Водоканал) підписано заяву-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції Постачальника "Індивідуальна", розміщеного на веб-сайті ТзОВ "Тернопільелектропостач" (http://tepo.com.ua)

Зазначена вище заява-приєднання містять інформацію щодо найменування Споживача, відомості про вид, адресу об`єкта, ЕІС-код точки комерційного обліку, інформацію про те, що оператором системи, з яким Споживач уклав договір споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, є ВАТ "Тернопільобленерго" та початок постачання - з 01.04.2020.

У заяві-приєднання вказано, що погодившись з цією заявою-приєднанням (акцептувавши її), Споживач засвідчує вільне волевиявлення щодо приєднання до цього Договору в повному обсязі. З моменту акцептування цієї заяви-приєднання в установленому ПРРЕЕ порядку Споживач та Постачальник набувають всіх прав та обов`язків за Договором і несуть відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами Договору та чинного законодавства України.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору.

Постановою НКРЕКП від 20.11.2018р. № 1468 BAT "Тернопільобленерго" ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії на території Тернопільської області.

Послугу з розподілу електричної енергії споживачу надає оператор системи розподілу - ВАТ "Тернопільобленерго".

У пп. 4.3, 4.12, 4.13 ПРРЕЕ передбачено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставлено, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, якою затверджено ПРРЕЕ, до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку (центральна інформаційно-комунікаційна платформа) функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР (оператор системи розподілу).

Обсяги фактично спожитої Відповідачем електроенергії визначені оператором системи розподілу (ВАТ "Тернопільобленерго") і підтверджуються доданою до позовної заяви довідкою ОСР та із якої вбачається, що у грудні 2022 року відповідачу передано 127 597 кВт електричної енергії, у січні 2023 року - 131849 кВт; у лютому 2023 року 131 327 кВт; у березні 2023 року 165 876 кВт та у квітні 2023 року 160 046 кВт.

Постачальник зобов`язується нараховувати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та у порядку, передбачених ПРРЕЕ та Договором (п. 7.2 договору).

Абзац третій пункту 2.3.5. ПРРЕЕ встановлює, що у разі виникнення у споживача сумніву у правильності показів розрахункових засобів вимірювальної техніки та/або обсягів споживання електричної енергії, на підставі яких здійснювались нарахування у пред`явленому до оплати документі, споживач подає про це заяву оператору системи/постачальнику послуг комерційного обліку, а у разі виникнення сумніву у правильності суми у пред`явленому до плати документі щодо оплати за постачання або розподіл (передачу) електричної енергії - учаснику роздрібного ринку, який надав розрахунковий документ.

Приписами п. 4.8 ПРРЕЕ передбачено, що форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Згідно пункту 5.7. Договору, оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в обраній комерційній пропозиції.

У обраній Споживачем комерційній пропозиції "Індивідуальна" у розділі "Спосіб оплати" передбачена оплата за фактично відпущену електричну енергію в розрахунковому періоді відповідно до даних комерційного обліку і наданих рахунків за спожиту електричну енергію. У розділі "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати" зазначено, що остаточний рахунок за спожиту електричну енергію надається Постачальником та отримується Споживачем не пізніше сьомого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані Постачальником рахунки підлягають оплаті Споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання. У разі, якщо сума оплати вартості очікуваних обсягів електроспоживання більша величини фактичної вартості спожитої в розрахунковому періоді електроенергії, - різниця зараховується як оплата на наступний період.

Пунктом 6.2 Договору визначено, що Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами Договору.

Згідно п. 5.5. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

TOB "Тернопільелектропостач" виставляло споживачу акти прийняття-передавання товарної продукції та рахунки для оплати електричної енергії, а саме: Акт прийняття-передавання товарної продукції за січень 2023; Рахунок за активну енергію № 142000110 від 31.01.2023; Акт прийняття-передавання товарної продукції за лютий 2023; Рахунок за активну енергію № 142000110 від 28.02.2023; Акт прийняття-передавання товарної продукції за березень 2023; Рахунок за активну енергію № 142000110 від 31.03.2023; Акт прийняття-передавання товарної продукції за квітень 2023; Рахунок за активну енергію №142000110 від 30.04.2023.

Як вбачається із матеріалів справи, зі своєї сторони TOB "Тернопільелектропостач" виконало усі договірні зобов`язання, всупереч цьому Споживачем порушено договірні умови в частині здійснення своєчасних розрахунків, внаслідок чого, станом на момент звернення до суду із цим позовом КП "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради (Водоканал) допущено заборгованість перед позивачем за спожиту електричну енергію в сумі 3 346 277, 14 грн.

Разом з тим, суд відзначає, що під час розгляду справи у підготовчому провадженні, позивачем подавалось ряд заяв про зменшення розміру позовних вимог.

Так, зокрема,14.09.2023 позивачем подано до суду заяву від 13.09.2023 № 1466/08 (вх. № 7464) про зменшення розміру позовних вимог, із якої вбачається, що після подання попередньої заяви про зменшення розміру позовних вимог від 14.07.2023 №287/08 відповідачем було здійснено ряд оплат в погашення заборгованості за електричну енергію, а саме: 500 000, 00 грн 28.07.2023, 100 000, 00 грн 31.07.2023, 500 000, 00 грн 09.08.2023, 200 000, 00 грн 14.08.2023, 500 000, 00 грн 31.08.2023, 100 000, 00 грн 01.09.2023, 300 000, 00 грн 07.09.2023 та 146 277, 14 грн 08.09.2023. У зв`язку з чим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" зменшує розмір позовних вимог, зокрема, суму основного боргу на 2 346 277,14 грн.

Отже, з огляду на вищенаведене, на момент прийняття рішення у цій справі, сума боргу за спожиту електричну енергію сплачена відповідачем у повному обсязі.

Як уже зазначалось вище, ухвалою суду від 18.09.2023 заяву ТОВ "Тернопільелектропостач" від 13.09.2023 № 1466/08 (вх. № 7464) про зменшення розміру позовних вимог прийнято до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Разом з тим, внаслідок прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем нараховано і заявлено до стягнення 625 776,50 грн пені, 37 546, 59 грн 3% річних, 22 348, 72 грн інфляційних втрат (в порядку статті 625 Цивільного кодексу України). Обставини щодо стягнення вказаних нарахувань в примусовому порядку і є предметом розгляду у цій справі.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір відсотків.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання; одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

В силу ч.ч. 2, 3 вказаної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як визначено ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 4.17. ПРРЕЕ, за несвоєчасну оплату передбачених договором (комерційною пропозицією) платежів понад обумовлений термін споживач сплачує неустойку (пеню) та інші платежі згідно з законодавством та договором.

Згідно пп. 8 п. 5.2.1. ПРРЕЕ електропостачальник має право на стягнення пені та застосування інших санкцій за несвоєчасну оплату спожитої електричної енергії відповідно до вимог законодавства.

Також в комерційній пропозиції "Індивідуальна", в розділі "Розмір пені" встановлено, що в разі порушення Споживачем строків оплати передбачених даною комерційною пропозицією (розділами: "Спосіб оплати" та "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк Його оплати") Споживач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (НБУ) від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а також 3% річних та інфляційні.

Відповідно до правил обрахунку строків (ст. 253 Цивільного кодексу України) період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в яку зобов`язання з оплати мало бути виконано.

Як передбачено ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Як уже зазначалось вище, згідно поданого позивачем розрахунку за неналежне виконання умов договору відповідачу нараховано за період з 17.02.2023 по 14.06.2023 - 625 776,50 грн пені.

При цьому, матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем - Комунальним підприємством "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради (Водоканал) строків оплати за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу № 110 від 21.01.2020.

Так, як уже зазначалось вище, відповідно до умов обраної Відповідачем комерційної пропозиції "Індивідуальна", у розділі "Спосіб оплати" передбачено оплату за фактично відпущену електричну енергію в розрахунковому періоді відповідно до даних комерційного обліку і наданих рахунків за спожиту електричну енергію. У розділі "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та строк його оплати" вищезазначеної комерційної пропозиції передбачено, що остаточний рахунок за спожиту електричну енергію надається Постачальником та отримується Споживачем не пізніше сьомого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. надані Постачальником рахунки підлягають оплаті Споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Як вбачається із наявних у справі рахунків за спожиту електричну енергію за січень, лютий, березень, квітень 2023 року, останні містять відмітку Відповідача про те, що рахунки ним отримано. Тоді як, дата отримання Відповідачем не зазначена.

В той же час, враховуючи умови комерційної пропозиції "Індивідуальна", суд вважає, що рахунки за спожиту електричну енергію Споживач отримав протягом семи робочих днів з дати завершення розрахункового періоду.

При цьому, суд вважає безпідставним та необґрунтованим посилання Відповідача на те, що рахунки за січень, лютий, березень 2023 року ним було отримано тільки 26.04.2023 разом з претензією № 1853 від 25.04.2023, оскільки як вбачається із долученої відповідачем до відзиву означеної претензії, у ній не зазначено про додатки - рахунки за січень, лютий, березень 2023, а інших доказів, які б підтверджували цю обставину відповідачем не надано.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що відповідно до умов обраної Відповідачем комерційної пропозиції "Індивідуальна" у позивача виникло право вимагати сплати відповідачем пені за порушення строків виконання грошового зобов`язання. При цьому, правомірним є нарахування позивачем відповідачу пені з 17.02.2023 (наступний день, після останнього дня для оплати рахунків за січень2023) по 14.06.2023 (день перед днем подання позовної заяви).

Разом з тим, суд враховує положення пп. 16 п. 1 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 25.02.2022 № 332 Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану, яким встановлено, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено в Україні воєнний стан з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

В подальшому відповідними Указами Президента України воєнний стан неодноразово був продовжений та триває по теперішній час.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 12.05.2015 "Про правовий режим воєнного стану", воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 цього Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Статтею 17 вказаного Закону визначено, що органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Згідно з ч. 1 ст. 20 наведеного Закону, правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 22.09.2016 "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Згідно з ч. 1 ст. 3 цього Закону, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 6 Закону України "Про ринок електричної енергії", до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Отже, НКРЕКП (Регулятор) прийняв постанову № 332 від 25.02.2022 в межах своїх повноважень, тому вказана постанова має застосовуватись, у тому числі, підпункт 16 пункту 1 цієї постанови, відповідно до якого зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 14 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 вказаного Закону, для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Як вбачається з тексту Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, її прийнято відповідно до законів України "Про ринок електричної енергії", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду з метою забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25.02.2022.

Отже, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язковими до виконання.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 26.07.2023 у справі № 922/1948/22.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність твердження позивача про те, що положення пп. 16 п. 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 не можуть бути застосовані до правовідносин, що склались між сторонами у даній справі, зокрема, що вказаний вище пункт постанови не поширює свою дію на відповідача.

На підставі викладеного, перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позивачем з порушенням вимог пп. 16 п. 1 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332 було нараховано відповідачу пеню в розмірі 625 776,50 грн за період дії воєнного стану в Україні - з 17.02.2023 по 14.06.2023, тому суд відмовляє в задоволенні вимог в цій частині.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у сумі 37 546,59 грн та інфляційних збитків у сумі 22 348,72 грн за загальний період прострочення з 17.02.2023 по 14.06.2023, нарахованих у зв`язку порушенням виконання грошового зобов`язання щодо сплати заборгованості за спожиту електричну енергію.

Порядок нарахування 3% річних та інфляційних втрат регулюється ст. 625 ЦК України.

Частиною 1 ст. 625 ЦК визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, з аналізу ст. 625 ЦК України вбачається, що право на звернення з позовними вимогами про стягнення коштів на підставі ч. 2 зазначеної статті виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання.

За змістом ч. 3 ст. 11, ч. 1 ст. 13 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 4 ЦК України передбачено, що цей Кодекс є основним актом цивільного законодавства України.

Відповідно до правового висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду, зокрема в постановах: від 09.02.2021 у справі № 520/17342/18, від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц та від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не мають характеру штрафних санкцій і є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та річних.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та проценти річних відповідно до ст. 625 ЦК України входять до складу грошового зобов`язання та є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки носять компенсаційний характер та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

З урахуванням зазначеного, враховуючи, що матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем строків оплати за спожиту електричну енергію за договором про постачання електричної енергії споживачу № 110 від 21.01.2020, з огляду на положення ст. 625 ЦК України та умови обраної Відповідачем комерційної пропозиції "Індивідуальна", суд дійшов висновку, що у позивача виникло право вимагати сплати відповідачем 3% річних та інфляційних втрат.

При цьому, оцінюючи фактичні обставини цієї справи, які стали підставою для допущення несвоєчасного виконання зобов`язань відповідачем та безпосередньо пов`язані із обставинами повномасштабного вторгнення Російської Федерації на територію України, ураховуючи майнові інтереси обох сторін, перевіривши надані позивачем розрахунки інфляційних збитків та 3% річних, суд вважає правомірним нарахування відповідачу 3% річних у сумі 37 546,59 грн та інфляційних збитків у сумі 22 348,72 грн, оскільки нарахування та стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат у значній мірі компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору, а відмова у задоволенні позовних вимог у частині стягнення з відповідача пені узгоджується із приписами прийнятої постанови НКРЕКП №332 від 25.02.2022, відповідно до пункту 16 якої на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування - зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії".

Щодо посилання Комунального підприємства "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради (Водоканал) на обставини непереборної сили, які засвідчені листом Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0.7.1, суд відзначає таке.

За приписами частини першої статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Під форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) сторони договору розуміють зовнішні й надзвичайні події, які не існували під час підписання договору, виникли поза волею сторін, настанню і дії яких сторони не могли перешкодити за допомогою засобів, застосування яких у конкретній ситуації справедливо вимагати й очікувати від сторони, що була піддана дії непереборної сили. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести.

Частиною другою статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

У постановах Верховного Суду від 15.06.2018 зі справи № 915/531/17, від 26.05.2020 зі справи № 918/289/19, від 17.12.2020 зі справи № 913/785/17 викладено висновок щодо застосування статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", відповідно до якого: статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифіката про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання; доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Торгово-промисловою палатою України було оприлюднено лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), які є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стаю неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Разом з тим, суд зазначає, що введення воєнного стану на території України може бути підставою для звільнення від відповідальності за порушення умов договору, однак, між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник господарських правовідносин.

Одне лише передбачене законом віднесення введення воєнного стану до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що відповідна обставина унеможливлює виконання конкретного договору.

Відповідач, у даному випадку, посилаючись на скрутне фінансове становище Комунального підприємства "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради (Водоканал), не надає жодних доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між введенням в Україні воєнного стану та невиконанням підприємством грошових зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 110 від 21.01.2020.

Крім того, відповідно до пункту 12.4 Договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс мажорні обставини та протягом 14 днів з дати їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до чинного законодавства. Всупереч умовам Договору відповідачем цього зроблено не було.

Враховуючи викладене, у суду відсутні підстави для звільнення Комунального підприємства "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради (Водоканал) від відповідальності за порушення умов Договору.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем договірних зобов`язань з своєчасної оплати поставленого товару, свідчать про порушення відповідачем прав позивача, на підставі чого позовні вимоги про стягнення 22 348, 72 грн інфляційних збитків та 37 546, 59 грн 3% річних є законними, ґрунтуються на положеннях укладеного між сторонами договору та нормах чинного законодавства України, а тому підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Пунктами 1, 2 ст. 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Інші докази та пояснення учасників справи судом до уваги не приймаються, оскільки не спростовують вищевикладені висновки суду.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладається на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи викладене керуючись ст. ст. 73, 74, 79, 86, 129, 233, 236-238, 240, 242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Чортківське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Чортківської міської ради (Водоканал) (, вул. Сонячна, буд. 7, м. Чортків, Тернопільська область, 48500) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач" (ідентифікаційний код: 42145798, проспект Злуки, буд. 2В, м. Тернопіль, 46007):

- 22 348 (двадцять дві тисячі триста сорок вісім) грн 72 коп. інфляційних збитків на банківський рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_1 у TBБB № НОМЕР_2 філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк";

- 37 546 (тридцять сім тисяч п`ятсот сорок шість) грн 59 коп. річних нарахувань на банківський рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_1 у TBБB № НОМЕР_2 філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк";

- 898 (вісімсот дев`яносто вісім) 43 коп. судового збору на банківський рахунок у форматі IBAN: НОМЕР_1 у TBБB № НОМЕР_2 філії Тернопільське обласне управління АТ "Ощадбанк".

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Відмовити позивачу у стягненні пені в сумі 625 776 (шістсот двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят шість) грн 50 коп.

5. Копію рішення надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення:

- Товариству з обмеженою відповідальністю "Тернопільелектропостач", п-т Злуки, буд. 2 В, м. Тернопіль, 46007;

- Комунальному підприємству "Чортківське виробниче управління водопровідно каналізаційного господарства" Чортківської міської ради (Водоканал), вул. Сонячна, буд. 7, м. Чортків, Тернопільська область, 48500.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано (ч.1 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст.ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб - адресою: https://te.court.gov.ua/sud5022.

Повне рішення складено та підписано 04.10.2023.

Суддя Н.В. Охотницька