номер провадження справи 18/135/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
28.09.2023 справа № 908/1913/22
м.Запоріжжя Запорізької області
Господарський суд Запорізької області у складі судді: Левкут Вікторії Вікторівни,
при секретарі судового засідання Непомнящій Н.П.,
розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛЕВ-ІНВЕСТ про ухвалення додаткового судового рішення у справі
про стягнення 2274026,18 грн.
учасники справи:
від позивача: Вакуленко Д.О., ордер АР № 1097843 від 26.09.2022
від відповідача: Ніколенко М.М., довіреність № 18/230 від 16.12.2022
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2022 справу № 908/1913/22 передано на розгляд судді Левкут В.В.
Рішенням від 15.02.2023, повний текст якого складено та підписано 07.03.2023, позов задоволено, стягнуто з приватного акціонерного товариства ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ на користь товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛЕВ ІНВЕСТ" 2009400,00 грн. основного боргу, 30316,59 грн. 3% річних, 234309,59 грн. інфляційних втрат та 34110,39 грн. судового збору.

Від позивача 21.02.2023 (конверт від 17.02.2023) надійшла заява № 16-02-03 від 16.02.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, в якій позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20000,00 грн.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 908/1913/22 передано на розгляд судді Левкут В.В.

Ухвалою від 27.02.2023 заяву товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛЕВ-ІНВЕСТ про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/1913/22 прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 22.03.2023.

У зв`язку з перебуванням судді Левкут В.В. з 13.03.2023 по 27.03.2023 на лікарняному, судове засідання, призначене на 22.03.2023 о 09 год. 20 хв. не відбулось. Сторони телефонограмами повідомлені про неможливість проведення судового засідання 22.03.2023, про дату наступного судового засідання буде повідомлено додатково відповідною ухвалою.

У зв`язку зі зверненням приватного акціонерного товариства ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду Запорізької області від 15.02.2023 у справі № 908/1913/22, матеріали справи направлено до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою від 04.04.2023 зупинено розгляд заяви товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛЕВ-ІНВЕСТ про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 908/1913/22 до перегляду Центральним апеляційним господарським судом в порядку апеляційного провадження рішення Господарського суду Запорізької області від 15.02.2023 у справі № 908/1913/22 та повернення матеріалів справи.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 31.07.2023 рішення Господарського суду Запорізької області від 15.02.2023 у справі № 908/1913/22 залишено без змін.

Від відповідача до суду 02.08.2023 надійшла заява про добровільне виконання рішення суду, в якій відповідач просив долучити до матеріалів справи копії платіжних інструкцій від 01.08.2023 №№ 80065, 850624, 850623, 850622 щодо сплати визначених рішенням сум в повному обсязі.

Матеріали справи № 908/1913/22 повернулись до Господарського суду Запорізької області.

Ухвалою від 25.09.2023 поновлено розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1913/22, розгляд заяви призначено на 28.09.2023.

Представник позивача у судовому засіданні заяву підтримав в повному обсязі.

В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення з відповідача 20000,00 грн. на правову допомогу позивач, посилаючись на ч. 8 ст. 129 ГПРК України, вказав на надання доказів понесення цих витрат, зокрема, акта прийому-передачі виконаних робіт від 15.02.2023, детального опису робіт, рахунку фактури від 15.02.2023 та платіжної інструкції № 9757 від 17.02.2023.

Від відповідача шляхом застосування підсистеми Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи 27.09.2023 надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому відповідач не погодився із заявленим позивачем розміром витрат на професійну правничу допомогу та просив зменшити їх розмір на 75%. В обґрунтування клопотання відповідач вказав, що матеріали справи № 908/1913/22 не містять документів, які б вказували на значний обсяг витраченого часу для здійснення наданих правових послуг чи б іншим чином обґрунтовували їх заявлену вартість.

За змістом ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

У судовому засіданні 28.09.2023 оголошено вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛЕВ-ІНВЕСТ про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1913/22, господарський суд виходить наступного.

Відповідно до ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, відповідно до приписів ч. 5 ст. 129 ГПК України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Виходячи з аналізу вказаних статей, для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу задля надання такої допомоги.

Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Згідно з позовною заявою позивач, відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України зазначав про попередній орієнтовний розрахунок судових витрат, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу у сумі 20000,00 грн.

На підтвердження здійснення витрат на оплату послуг з надання правової допомоги представником позивача надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1097843, свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю ЗП 001310 від 29.06.2017, копію договору про надання правової допомоги № б/н від 09.09.2022, копію додатку № 1 до договору, Акт виконаних робіт від 15.02.2023, детальний опис робіт (надання правової допомоги), копію рахунку-фактури від 15.02.2023 та платіжну інструкцію № 9757 від 17.02.2023 на суму 20000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю ВОЛЕВ-ІНВЕСТ (Клієнт) та Адвокатським бюро «Вакуленко» (Виконавець) укладений договір про надання правової допомоги № б/н від 09.09.2022, за умовами якого Виконавець зобов`язався надавати Клієнту правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених договором, а саме: представляти інтереси Клієнта в Господарському суді Запорізької області як позивача у справі за позовом ТОВ ВОЛЕВ-ІНВЕСТ до ПрАТ ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ про стягнення заборгованості, а Клієнт зобов`язався оплатити надану правову допомогу у порядку та строки обумовлені сторонами.

Відповідно до п. 3.1 договору сторони дійшли взаємної згоди, що розмір та порядок сплати правової допомоги визначається між сторонами окремо у Додатку № 1 до цього договору, який є невід`ємною частиною цього договору.

Додатком № 1 до договору передбачено, що відповідно до договору про надання правової допомоги від 09.09.2022 виконавець надає Клієнту професійну правничу допомогу, вартість якої (гонорар за надання правової допомоги) обчислюється з урахуванням погодинної оплати роботи Виконавця в розмірі 1000,00 грн. за 1 (одну) годину його роботи (п. 1). В пункті 2 Додатку № 1 визначено, що вартість правової допомоги, що надається Виконавцем за домовленістю сторін складає 20000,00 грн., які перераховуються на поточний рахунок Виконавця після винесення судового рішення у справі за позовом ТОВ ВОЛЕВ-ІНВЕСТ до ПрАТ ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ про стягнення заборгованості на підставі виставленого рахунку.

На виконання умов договору Клієнтом та Виконавцем адвокатом Вакуленком Д.О. складений та підписаний акт виконаних робіт від 15.02.2023 на суму 20000,00 грн., до якого надано Детальний опис робіт (надання правової допомоги), виконаних адвокатом.

Позивачем надані послуги оплачені, що підтверджується платіжною інструкцією №9757 від 17.02.2023.

В акті виконаних робіт зазначено детальний опис робіт, здійснених адвокатом:

- зустріч з Клієнтом, ознайомлення з документами, консультація з виїздом поза робоче місце адвоката; аналіз судової практики та вироблення правової позиції (3000,00 грн.);

- зустріч з Клієнтом, консультація та узгодження правової позиції з Клієнтом з виїздом поза робоче місце адвоката (1000,00 грн.);

- підготовка, складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості до Господарського суду Запорізької області; підготовка відповіді на відзив на позовну заяву; підготовка заяви про залучення третьої особи; підготовка письмових пояснень по судовій справі (10000,00 грн.);

- участь в судових засіданнях Господарського суду Запорізької області (6000,00 грн.).

В акті зазначено, що правова допомога надана Виконавцем на суму 20000,00 грн.

Абзацами 1, 2 ч. 8 ст. 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. У зв`язку з цим суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач, надавши клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, не зазначив, в чому саме полягає неспівмірність заявленого розміру адвокатських витрат наданим адвокатом послугам у даній справі.

Згідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зазначені положення кореспондуються з європейськими стандартами, зокрема п. 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81) 7, в якому передбачено, що, за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла, відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Отже, суд дійшов висновку, що поданими та вказаними вище документами підтверджено статус Адвокатського бюро «Вакуленко» в особі керівника адвоката Вакуленка Дмитра Олександровича, а відтак правова природа зазначених витрат ТОВ ВОЛЕВ-ІНВЕСТ (позивача) є витратами на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розумінні статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Розмір наведених витрат на професійну правничу допомогу адвоката суд визнав співмірним заявленим у позові вимогам.

На підставі викладеного, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд визнав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язаних з розглядом справи № 908/1913/22.

Керуючись ст.ст. 119, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Заяву товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛЕВ-ІНВЕСТ про ухвалення додаткового рішення у справі №908/1913/22 задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства ЗАПОРІЖВОГНЕТРИВ (Північне шосе/вул. Теплична, буд 22-Б/1, м. Запоріжжя, 69106; ідентифікаційний код 00191885) на користь товариства з обмеженою відповідальністю ВОЛЕВ ІНВЕСТ (вул.Патріотів України, буд. 173/3, м. Нікополь, Дніпропетровська область, 53207; ідентифікаційний код 36452972) 20000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Додаткове рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст.ст. 240, 241, 244 ГПК України 04.10.2023.

Суддя В.В. Левкут