УХВАЛА

м. Київ

05.10.2023Справа № 910/6871/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

За заявою Моторно (транспортного) страхового бюро

про стягнення судових витрат

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс. Капітал»

до Моторно (транспортного) страхового бюро

про стягнення 12715,52 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс. Капітал» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Моторно (транспортного) страхового бюро про стягнення 12715,52 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.09.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до Моторно (транспортного) страхового бюро України стягнення 12715,52 грн залишено без розгляду.

29.09.2023 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторно (транспортного) страхового бюро надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, у якій відповідач просить суд стягнути з позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов висновку про те, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частиною 2 статті 226 ГПК України передбачено, що про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до частини 5 статті 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Задоволення заяви про компенсацію здійснених витрат відповідача відповідно до частини 5 статті 130 ГПК України не є усуненням судом неповноти судового рішення, а залежить виключно від волевиявлення самого відповідача, не передбачає дискреційних повноважень та власної ініціативи суду щодо розгляду вказаного питання, на противагу приписам статті 244 ГПК України.

Ухвала суду про компенсацію судових витрат після закриття провадження у справі чи залишення позову без розгляду є судовим рішенням про розподіл судових витрат, яке приймається за наслідком розгляду відповідного клопотання відповідача з урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Згідно з частиною 6 статті 130 ГПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

Положеннями абзацу 1 частини 8 статті 129 ГПК України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що відповідачем у відзиві на позовну заяву ставилося питання про покладення на позивача витрат на правову допомогу в сумі 2000 грн та було надано документи на підтвердження вказаних витрат.

Згідно з абзацом другим частини 2 статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу відповідачем додано до матеріалів справи: копії довіреностей №6-01/52 від 06.12.2022 та №3-02/10 від 06.12.2022, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №9406/10 від 18.09.2020, копію Договору №4.1/12-10/2021 про надання послуг в сфері права від 12.10.2021 (далі - Договір), копію Додаткової угоди від 21.12.2021 до Договору та копію Додаткової угоди №923 від 04.05.2023 до Договору.

Відповідно до пункту 1.1 Договору позивач як Замовник доручив, а адвокат Проц А.В. як Виконавець за винагороду прийняв на себе зобов`язання надавати послуги у сфері права (далі - послуги). Послуги, що надаються на підставі Договору, складаються з комплексу дій та/чи самостійних операцій, необхідних і достатніх для досягнення мети, визначеної Замовником, за конкретними дорученнями Замовника.

Підпунктом 5.2.4 пункту 5.2 Договору передбачено, що вартість послуг, що надаються Виконавцем у справах, у яких Замовник є відповідачем та в яких ціна позову складає 10000 грн і більше становить 2000 грн.

Згідно з п. 5.3 Договору оплата здійснюється Замовником шляхом перерахування суми винагороди на рахунок Виконавця на підставі Акта приймання-передачі наданих послуг, який складається Виконавцем раз на місяць та передається Замовнику у місяці, наступному за звітним.

Відповідно до Додаткової угоди №923 від 04.05.2023 до Договору Замовником передано, а Виконавцем прийнято завдання на ведення від імені Замовника, зокрема, даної судової справи, а також визначено вартість цієї послуги у розмірі 2000 грн.

Пунктом 2 цієї Додаткової угоди передбачено, що оплата послуг Виконавця в сумі, яка визначена цією угодою, здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця протягом п`яти банківських днів з дати підписання сторонами Акту виконаних робіт.

Отже, за умовами Договору та Додаткової угоди сума гонорару адвокату є фіксованою та не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, а умови щодо його оплати містять відкладальну обставину, і у разі завершення розгляду справи (зокрема і шляхом залишення позову без розгляду) є неминучими, і підлягають розподілу за результатами розгляду справи, враховуючи положення частини 8 статті 129 ГПК України, незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено чи тільки має бути сплачено.

Частиною 3 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання (організаційні форми адвокатської діяльності).

Договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частиною 5 статті 129 ГПК України передбачено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно з частиною 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Судом встановлено, що розмір заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу підтверджений належними та допустимими доказами, є обґрунтованим та відповідає критеріям розумності, співмірності із ціною позову.

Також, суд зазначає, що звернення позивача до суду із позовом та відкриття провадження у справі вимагає від іншого учасника справи - відповідача вчинення дій на захист своїх інтересів та спонукає до здійснення певних дій, які б не були реалізовані за відсутності відкриття провадження у справі: вивчення позовної заяви, її мотивів і доводів, за необхідності - підготовки відзиву на позов, інших заяв по суті справи чи заяв з процесуальних питань, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Тому і у випадку залишення позовної заяви без розгляду мають бути враховані судові витрати, які понесли інші учасники справи у зв`язку зі зверненням позивача із позовом та відкриттям провадження у судовій справі.

Відтак, у межах цієї справи суд вбачає наявність правових підстав для покладення на позивача обов`язку в порядку частини 5 статті 130 ГПК України з компенсації понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 126, 129, ст.ст.232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву Моторно (транспортного) страхового бюро про стягнення судових витрат задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (36023, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Колективна, буд. 10; ідентифікаційний код 37686922) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8; ідентифікаційний код 21647131) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в передбаченому законом порядку.

Дата підписання: 05.10.2023.

Суддя Я.В. Маринченко