ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2023 р. Справа №909/225/23

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді О.С. Скрипчук

суддів О.І. Матущака

Г.Г. Якімець,

секретар судового засідання В.Б. Лагутін,

матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель" за № 20/06-02 від 20.06.2023 (вх. № 01-05/2046/23 від 26.06.2023)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.05.2023 (повний текст рішення складено 07.06.2023, м. Івано-Франківськ, суддя І.М. Скапровська)

у справі № 909/225/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель", смт. Єзупіль Івано-Франківського району Івано-Франківської області

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна", м. Київ

про продовження дії договору.

за участю представників:

від позивача: Шемрай С.Б.;

від відповідача: Перехрестенко С. Д.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про визнання договору оренди приміщення №10/19 від 01.10.2019 продовженим до 30.09.2023 на умовах, передбачених таким договором.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до вимог ЦК України та ГК України позивач вважає договір оренди приміщення №10/19 від 01.10.2019 продовженим до 30.09.2023, оскільки поведінка відповідача у спірних правовідносинах свідчить про зловживання ним своїм правом на дострокове розірвання договору.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 25.05.2023 у справі № 909/225/23 товариству з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель" у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Рішення мотивоване тим, що умовами спірного договору обумовлено право сторін достроково розірвати договір, а відповідно, власник майна, який передав його в оренду має правомірні очікування на повернення орендованого майна, за умови дотримання ним умов договору в частині повернення об`єкта оренди, попередивши іншу сторону не пізніше як за два місяці до планової дати припинення орендних відносин, відтак, суд першої інстанції встановив, що вимога позивача про визнання договору оренди приміщення №10/19 від 01.10.2019 продовженим до 30.09.2023, є безпідставною, оскільки відповідач виконав належним чином вказані умови договору про дострокове розірвання такого

Не погоджуючись з даним рішенням суду товариство з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель" подало апеляційну скаргу за № 20/06-02 від 20.06.2023 (вх. № 01-05/2046/23 від 26.06.2023), в якій просить рішення Господарського Івано-Франківської області від 25.05.2023 скасувати, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що головний інженер ТОВ "БК Цитадель" - Пасічник В. М, не є особою уповноваженою приймати кореспонденцію позивача, а тому, суд першої інстанції дійшов хибного висновку про те, що правовідносини між сторонами у справі припинились в зв`язку з направленням позивачу повідомлення про їх припинення, оскільки апелянт такого повідомлення не отримував.

Разом з тим, позивач в апеляційній скарзі вказує на те, що судом про винесені оскаржуваного рішення враховано тільки сума, яка була повернута відповідачу у розмірі 32 000, 00 грн, однак не взято до уваги решту суми, яка була сплачена на виконання договору і не повернута.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Івано-Франківської області без змін.

Відзив на апеляційну скаргу мотивований тим, що апеляційна скарга є необґрунтованою та висновків місцевого господарського суду не спростовує.

У судове засідання 25.09.2023 з`явився представник позивача, надав пояснення, доводи апеляційної скарги підтримав.

У судове засідання 25.09.2023 з`явився представник відповідача, надав пояснення, проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

Відповідно до п. 4 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Між приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" (відповідач, орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель" 01.10.2019 було укладено Договір №10/19 оренди нежилого приміщення (далі-Договір) в рамках якого орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду (найм) нежиле приміщення за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Пилипа Орлика, 8 для використання з метою здійснення діяльності, не забороненої законодавством України.

Згідно з п. 2.1 Договору об`єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 201,0 кв.м., згідно з викопіювання з поверхового плану технічного паспорта на будівлю.

Відповідно до п. 3.1. Договору розмір плати за користування Об`єктом оренди орендар сплачує у розмірі 16 000,00 грн.

Відповідно до п. 7.6. Договору якщо сторона в термін один місяць до закінчення дії Договору не заявить про намір його розірвати, договір автоматично пролонгується, при цьому, він вважається продовжений на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Відповідно до п.8.1 Договору цей договір вступає в силу щодо конкретних частин Об`єкту оренди з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі (додаток №2) і діє протягом одного року з дати прийому-передачі.

Згідно з актом приймання - передачі від 01 жовтня 2019 року приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Універсальна" передало, а товариство з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель" прийняло об`єкт оренди за адресою - м. Івано-Франківськ, вул. Пилипа Орлика, 8.

В подальшому Договір №10/19 оренди нежилого приміщення було пролонговано, про що сторони не заперечують, а саме: з 01.10.2020 до 30.09.2021 року; з 01.10.2021 до 30.09.2022 року; з 01.10.2022 до 30.09.2023 року.

Пунктом 8.3 Договору передбачено, що кожна із сторін може достроково розірвати договір, попередивши іншу сторону не пізніше за 2 календарні місяці до планової дати припинення орендних правовідносин.

Листом від 20.12.2022 за вих. № 756/10-019, отриманим головним інженером товариства з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель", відповідач, на підставі п. 8.3 договору, повідомив позивача про дострокове припинення цього договору оренди з 28.02.2023.

З матеріалів справи також встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель", згідно з платіжними дорученнями № 2062 від 17 лютого 2023 року на суму 16 000, 00 грн та № 1963 від 24 лютого 2023 року 16 000, 00 грн, здійснило оплату оренди приміщень за січень та лютий 2023 року, однак відповідно до виписки по рахунку відповідача кошти в розмірі 32 000, 00 грн були повернуті, з призначенням платежу: «повернення надлишково перерахованих коштів».

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зазначеною нормою встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однією зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Відповідно до частин 1 статті 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 ГК України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором (така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019 у справі № 916/1684/18 та постановах Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №922/3248/18, від 22.10.2019 у справі №922/3293/18, на які посилається скаржник у касаційній скарзі).

Судом встановлено, що умовами пункту 8.3 спірного Договору оренди нежилого приміщення сторони передбачили право сторін достроково розірвати договір, попередивши іншу сторону не пізніше за 2 календарні місяці до планової дати припинення орендних правовідносин.

Отже, сторони договору погодили право орендодавця припинити дію цього договору, а отже наявність відповідного волевиявлення орендодавця зумовлює дострокове припинення договору оренди за умови дотримання останнім встановленої вказаним пунктом договору процедури.

За встановленими обставинами позивач, реалізуючи право на дострокове розірвання договору, листом від 20.12.2022 за вих. № 756/10-019, отриманим головним інженером відповідача, повідомив про дострокове припинення цього договору оренди з 28.02.2023.

Колегія суддів вказує, що чинне законодавство не містить спеціальних вказівок щодо того, коли орендар вважається повідомленим чи способів такого повідомлення. У договорі сторони також не передбачили будь-які домовленості щодо того, коли вважається здійсненим повідомлення сторони про припинення чи зміну договору, відтак, відповідач реалізував своє право шляхом особистого повідомлення представника (головного інженера) позивача, про що послідній поставив відмітку про отримання 23.12.2022.

Враховуючи викладене та те, що умовами спірного договору обумовлено право сторін достроково розірвати договір, зважаючи на дотримання відповідачем умов договору в частині попередження позивача про дострокове припинення договору не пізніше як за два місяці до планової дати припинення орендних відносин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що вимога позивача про визнання договору оренди приміщення №10/19 від 01.10.2019 продовженим до 30.09.2023, є необгрунтованою.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відповідач повернув позивачу платежі за січень - лютий, що свідчить про суперечливу поведінку останнього, колегія судів вказує наступне.

Відповідач зазначає, що станом на 01 січня 2023 року сума переплати за спірним договором оренди становила 32 000, 00 грн. З врахуванням припинення договірних відносин сторін 28.02.2023, а також ставки орендної плати 16 000, 00 грн на місяць, зобов`язання позивача зі сплати орендної плати були виконані повністю. Відтак, платежі позивача від 17.02.2023 та 24.02.2023 були повернуті як надлишково перераховані кошти.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає в діях відповідача суперечливої поведінки, доказів зворотного суду не надано.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.1 ст.236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 276 ГПК України).

На підставі викладеного колегія суддів Західного апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.05.2023 у справі № 909/225/23 ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не обґрунтовані і не визнаються такими, що можуть бути підставою для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно з ст.129 ГПК України сплачений апелянтом судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Цитадель" за № 20/06-02 від 20.06.2023 (вх. № 01-05/2046/23 від 26.06.2023) залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 25.05.2023 у справі № 909/225/23 залишити без змін.

3. Судовий збір сплачений за апеляційну скаргу покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови складено 04.10.2023.

Головуючий суддя О.С. Скрипчук

Суддя О.І. Матущак

Суддя Г.Г. Якімець