СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 905/908/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Соляник Н.В.

за участю представників сторін:

позивача Філіпчук Н.М.

представники інших учасників справи не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ "Зав-Агро" (вх.№1378Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 31.05.2023 у справі № 905/908/22 (повний текст якого складено та підписано 12.06.2023 суддею Лободою Т.О. у приміщенні господарського суду Донецької області)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг", м. Київ, код 33880354

до 1: товариства з обмеженою відповідальністю "Зав-Агро", м. Ковель Волинської області/с. Єлизаветівка Донецької області, код 38434908

2: ОСОБА_1 , с. Калинове Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1

про стягнення 945 225,33 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зав-Агро" та ОСОБА_1 про стягнення боргу за Договором фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021 в сумі 945 225,33 грн, з якої 662 664,06 грн прострочена заборгованість за лізинговими платежами, 104 162,51 грн пеня, 104 162,51 грн проценти річних, 22 813,25 грн штраф за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна. Також просить стягнути 14 178,40 грн витрат на оплату судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем-1 своїх зобов`язань за укладеним з позивачем Договором фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021 в частині повних та своєчасних розрахунків, неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна. Позовні вимоги до відповідача-2 ґрунтуються на договорі поруки № 210122-1/П від 22.01.2022, за умовами якого відповідач-2 зобов`язався відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-1 усіх грошових зобов`язань за договором лізингу в повному обсязі, а тому позивач вимагає виконання зобов`язання як з відповідача-1, так і з відповідача-2, як солідарних боржників.

Рішенням господарського суду Донецької області від 31.05.2023 у справі № 905/908/22 позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Зав-Агро" (45002, Волинська область, м. Ковель, вул. Миколайчука, буд. 48, код 38434908) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера "Б", код 33880354) прострочену заборгованість за лізинговими платежами за Договором фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021 в сумі 662 664,06 грн, пеню в сумі 31 248,75 грн, проценти річних у сумі 104 162,51 грн, інфляційне збільшення в сумі 22 813,25 грн, штраф за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна у сумі 5 142,30 грн.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Зав-Агро" (45002, Волинська область, м. Ковель, вул. Миколайчука, буд. 48, код 38434908) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера "Б", код 33880354) витрати по сплаті судового збору в сумі 5 573,90 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера "Б", код 33880354) витрати по сплаті судового збору в сумі 5 573,90 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

ТОВ "Зав-Агро" із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 31.05.2023 у справі № 905/908/22 та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що прострочення лізингових платежів прямо співпадає з початком повномасштабного вторгнення та агресією РФ проти України та окупації відповідної території України. Зазначає, що відповідно до п.8.1 договору фінансового лізингу сторони звільняються від відповідальності у разі затримки чи невиконання своїх обов`язків за договором, які виникли внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Вважає, що збройний конфлікт, війна, загальна мобілізація, військові дії, введення комендантської години є форс-мажорними обставинами, наявність яких підтверджується листом Торгово-промислової палати України за вих. № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022. Стверджує, що про настання таких обставин позивача було повідомлено листом № 9 від 04.07.2022. Також вказує, що повномасштабне вторгнення РФ, як обставина непереборної сили, унеможливлює сплату лізингових платежів, оскільки ТОВ "Зав-Агро" зазнала нищівних матеріальних збитків. Про вказані обставини було повідомлено позивача при особистій зустрічі, що відбулась 07.09.2022, та було запропоновано тимчасово призупинити дію договору за техніку, що залишилась на окупованій території, але дійти згоди щодо врегулювання питання не вдалось. Крім того, посилається на положення ч. 6 ст. 762 ЦК України у відповідності до якої наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає та вважає, що звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Щодо нарахування пені та штрафних санкцій посилається на ст. 617 ЦК України, за якою особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Зав-Агро" (вх.№1378Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 31.05.2023 у справі № 905/908/22. Розгляд справи призначено на 03.10.2023.

02.10.2023 від представника позивача надійшли пояснення, в яких він просить в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ЗАВ-АГРО» відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити змін.

В судове засідання, призначене на 03.10.2023, з`явився представник позивача, представники інших учасників справи не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання.

Так ухвала про відкриття апеляційного провадження була направлена на апелянта та отримана ним 31.08.2023 у відповідності до повідомлення про вручення поштового відправлення, долученого до матеріалів справи.

Щодо повідомлення 2-го відповідача ( ОСОБА_1 ) колегія суддів зазначає, що відповідно до наявної інформації ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Колегія суддів зазначає, що місцезнаходженням відповідача 2 ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 . Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022, вся територія Хлібодарівської сільської територіальної громади (до якої відноситься с. Калинове) включена до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, дата початку тимчасової окупації - 06.03.2022. З огляду на тимчасову окупацію та припинення направлення поштової кореспонденції до деяких відділень Укрпошти, в тому числі до с. Калинове, направлення 2-му відповідачу ухвали апеляційного суду у встановлений чинним законодавством спосіб є неможливим, а тому 23.08.2023 у зв`язку з неможливістю направлення ухвали Східного апеляційного господарського суду від 22.08.2023 у справі № 905/908/22 на адресу 2-го відповідача на офіційному сайті Судової влади за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/ було розміщено повідомлення у справі № 905/908/22, в якому повідомлено про те, що розгляд даної справи відбудеться 03.10.2023 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132.

З опублікуванням такого оголошення, судом апеляційної інстанції вжито всіх необхідних заходів щодо належного повідомлення 2-го відповідача про розгляд апеляційної скарги ТОВ "Зав-Агро" на рішення господарського суду Донецької області від 31.05.2023 у справі № 905/908/22.

Відповідно до частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи, що учасники судового процесу були повідомлені належним чином, явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, а наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та поясненнях на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Зав-Агро" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (покупець) укладено Контракт № 210122-8/КП купівлі - продажу, відповідно до умов якого покупець приймає у власність та сплачує продавцю загальну вартість наступного товару комбайн зерновий New Holland CX8.80, об`єм двигуна 8700см.куб., потужність двигуна 260.00кВт, маса 17400кг, заводський №311987009, 2017 року випуску, вартістю 4 285 250,00 грн без ПДВ, у кількості 1 одиниці.

Пунктом 2.1 вказаного контракту сторони погодили, що враховуючи, що сторонами передбачена сплата покупцем продавцю авансу за цим контрактом, оплата покупцем коштів за контрактом здійснюється двома частинами в наступному порядку:

- не пізніше 22 січня 2021 року покупець зобов`язаний сплатити продавцю першу частину оплати - аванс у розмірі 1 903 771,00 грн разом з ПДВ (п. 2.1.1 контракту);

- протягом 2 робочих днів з моменту повного та належного виконання продавцем умов пунктів 3.1.1.-3.1.2. цього контракту, але не раніше моменту проведення відповідним уповноваженим на це державним органом державної реєстрації товару на ім`я продавця, зняття з обліку та передачі повного і належного пакету документів покупцю (що оформлюється відповідним актом приймання-передачі товару), покупець сплачує продавцю другу частину оплати - загальну вартість товару в розмірі 3 238 529,00 грн разом з ПДВ (2.1.2 контракту).

Відповідно до п. 1.4 вказаного контракту покупець купує товар з метою його подальшої передачі у фінансовий лізинг ТОВ "Зав-Агро".

22.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зав-Агро" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № 210122-1/ФЛ-Ю-С, відповідно до п п. 4.1, 4.2, 5.1-5.6 якого предметом лізингу є комбайн зернозбиральний, детальний опис якого вказано в специфікації (комбайн зерновий New Holland CX8.80, об`єм двигуна 8700 см куб., потужність двигуна 260.00 кВт, маса 17400 кг, заводський № 311987009, 2017 року випуску), загальною вартістю 5 142 300,00 грн з ПДВ 20%, строк лізингу 23 місяці, адреса базування (зберігання) предмету лізингу Хмельницька область, Новоушицький р-н, с. Отроків, гранична дата сплати авансового лізингового платежу 22.01.2021.

Додатком до договору № 210122-1/ФЛ-Ю-С фінансового лізингу від 22.01.2021 сторони узгодили загальні умови договору, які не обмежують договір, а лише доповнюють його.

Лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування вживаний предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, номер шасі (кузова, рами), рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в додатку Специфікація, а лізингоодержувач зобов`язується прийняти предмет та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно умов та на підставі цього договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг (п. 1.1 загальних умов).

Строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в додатку Графік сплати лізингових платежів до договору та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу, але в будь-якому випадку не може бути менше одного року (п. 1.2 загальних умов).

Числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання акту. В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці, платіж сплачується в останній робочий день відповідного календарного місяця (пп. 2.1.7.1 п. 2.1 загальних умов).

Усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у число сплати, в національній валюті України (гривні) відповідно до графіку та загальних умов, а також інших положень цього договору (зокрема, з врахування коригування згідно п. 2.2.1 загальних умов) та/або чинного законодавства шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості предмета лізингу (з врахуванням коригування, вказаного в п. 2.5, 2.6 загальних умов) винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий у лізинг предмет лізингу з врахуванням коригування, вказаного в пунктах 2.2.1, 2.7-2.9, 3.5 загальних умов (винагорода). При цьому сторони погодили, що такі лізингові платежі за цим договором не містять покупної ціни, передбаченої цим договором і, у сукупності, є платою за користування предметом лізингу (п. 2.2 загальних умов).

У разі, якщо лізингоодержувач прострочить оплату лізингових платежів, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України сторони погодили, що лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплачувати проценти річних, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості. Сторони домовились, що такі проценти в бухгалтерському обліку відносяться на винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу, у зв`язку із чим розмір винагороди (комісії) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу збільшується на суму таких сплачених процентів (п. 2.7 загальних умов).

Лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою додатком Довідка до договору. В разі настання з предметом лізингу подій, які мають ознаки страхового випадку, лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-кому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком Довідка до договору (пп. 5.2.1 п. 5.2 загальних умов).

Згідно п. 7.1.1 загальних умов передбачено, що за порушення обов`язку з своєчасної сплати платежів передбачених даним договором та/або чинним законодавством України - лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, та відшкодувати всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування такої пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

Відповідно п.7.1.3 загальних умов договору лізингоодержувач за порушення, зокрема, п.5.2 загальних умов договору сплачує лізингодавцю договірну санкцію (штраф) у розмірі 1 (один) відсоток остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок зазначеного порушення. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмету лізингу) протягом строку дії договору та для зручності сторін визначається як 1 відсоток від розміру остаточної загальної вартості предмету лізингу.

Сторони звільняються від відповідальності у разі затримки виконання зобов`язання або невиконання своїх обов`язків за договором, якщо вказані затримки чи невиконання виникли внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). До обставин непереборної сили належать: війна, страйки, пожежі, вибухи, повені чи інші стихійні лиха, дії чи бездіяльність органів влади та/або управління України чи інших країн, які безпосередньо впливають на виконання сторонами їх обов`язків за договором (п. 8.1 загальних умов).

Сторони зобов`язані письмово, не пізніше 10 діб з моменту настання обставин непереборної сили, повідомити одна одну про настання таких обставин, якщо вони перешкоджають належному виконанню цього договору. Підтвердженням настання обставин непереборної сили є виключно офіційне підтвердження таких обставин Торгово-промисловою палатою України (п. 8.2 загальних умов).

Даний договір набирає чинності (вважається укладеним) після його підписання сторонами (в т.ч. обов`язкового підписання сторонами додатків Загальні умови договору, Специфікація, Довідка, Страхування, Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на Предмет лізингу, Графік сплати лізингових платежів, Технічний асістанс, Поняття нормального зносу, Акт огляду до договору). Якщо цей договір посвідчується нотаріально, то він набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення. Зобов`язання сторін за цим договором діють до їх повного і належного виконання (п. 10.1 загальних умов).

Так, договір підписано уповноваженим представниками сторін та скріплено печатками підприємств, що свідчить про набрання ним чинності.

До договору фінансового лізингу № 210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021 сторонами підписано та скріплено печатками наступні додатки:

- Графік сплати лізингових платежів, відповідно до якого відповідач-1 повинен внести 24 платежі (1 авансовий та 23 чергових) в загальному розмірі 5 642 321,98 грн (в тому числі ПДВ 20% та винагорода (комісія) лізингодавцю).

- Специфікація, відповідно до якої предметом лізингу є комбайн зерновий New Holland CX8.80, об`єм двигуна 8700см.куб., потужність двигуна 260.00кВт, маса 17400кг, заводський №311987009, 2017 року випуску, вартістю 5 142 300,00 грн з ПДВ. Також в специфікації зазначено, що предмет лізингу на момент укладення цього договору є: вживаним (бувшим у використанні) понад один рік, придатним для подальшого користування у незмінному стані, не перший раз реєструється в Україні/або був раніше зареєстрований в інших державах, має напрацювання в км/мотогодинах, гарантія відсутня.

- Страхування;

- Технічний асістанс;

- Довідка (типова форма) про технічний стан предмета лізингу та фактичну адресу базування (зберігання);

- Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на предмет лізингу (зразок);

- Поняття нормального зносу;

- Акт огляду (типова форма).

22.01.2021 ТОВ "Бест Лізинг" (сторона 1) та ТОВ "Зав-Агро" (сторона 2) підписано акт про зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, відповідно до п. 1 якого сторона 1 має перед стороною 2 заборгованість з оплати першої частини загальної вартості товару в розмірі 1 903 771,00 грн, в т.ч. ПДВ, за укладеним між сторонами договором Контрактом № 210122-8/КП купівлі-продажу від 22.01.2021, строк сплати якої наступив 22.01.2021. Сторона 2 має перед стороною 1 заборгованість з авансового лізингового платежу в загальному розмірі 1 903 771,00 грн, в т.ч. ПДВ 20%, згідно Додатку "Графік сплати лізингових платежів" до договору фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021, строк сплати якої настав 22.01.2021.

Враховуючи наявність у сторін зустрічних однорідних грошових вимог та подільність зобов`язання, сторони дійшли згоди про їх зарахування та припинення вищеназваних грошових зобов`язань наступним чином:

Вимоги сторони 2 до сторони 1 по оплаті заборгованості, вказаної в пункті 1 цього Акту, зараховуються в рахунок погашення вимог сторони 1 до сторони 2 з оплати по Договору фінансового лізингу авансового лізингового платежу, вказаної в пункті 2 цього Акту.

Після зарахування зазначених зустрічних однорідних грошових вимог: 1. Грошові вимоги сторони 2 до сторони 1 з оплати заборгованості з оплати першої частини вартості товару по договору купівлі-продажу, вказаної в пункті 1 цього Акту, вважаються погашеними, а грошові зобов`язання в цій частині вважаються припиненими; 2. Грошові вимоги сторони 1 до сторони 2 по оплаті заборгованості з оплати авансового лізингового платежу по договору фінансового лізингу, вказаної в пункті 2 цього Акту, вважаються погашеними, а грошові зобов`язання в цій істині вважаються припиненими (п.3 - п.5 Акту).

28.01.2021 на виконання умов контракту № 210122-8/КП від 22.01.2021 ТОВ "Бест Лізинг" сплатило ТОВ "Зав-Агро" 2-гу частину вартості товару (комбайну зернового) у розмірі 3 238 529,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5006 від 28.01.2021.

22.01.2022 між ТОВ "Бест Лізинг" (кредитор), ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) та ТОВ "Зав-Агро" (боржник, відповідач-1) укладено договір поруки № 210122-1/П, за яким поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за контрактом в повному обсязі, а саме: сплати кредитору лізингових платежів у встановлені контрактом строки; сплати кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень контракту та/або чинного законодавства України (п. 2 договору поруки).

Згідно визначення термінів у цьому договорі поруки (п.1), контракт це чотири договори фінансового лізингу, в тому числі № 210122-1/ФЛ-Ю-1 від 22.01.2021.

Пунктом 3 договору поруки сторони погодили, що при невиконанні або неналежному виконанні боржником зобов`язань за контрактом, виконання яких забезпечується цим договором, поручитель і боржник будуть відповідати перед кредитором солідарно, тобто кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов`язань за контрактом як від боржника, так і від поручителя окремо, так і від боржника та поручителя одночасно, як в повному обсязі, так і в частині.

У випадку невиконання або неналежного виконання боржником зобов`язання, виконання якого забезпечується цим договором, поручитель окремо, повинен виконати таке зобов`язання перед кредитором за боржника протягом 3 робочих днів з дня отримання відповідної вимоги/вимог від кредитора. Сторони досягли згоди про те, що в разі неотримання поручителем вимоги кредитора (в т.ч., але цим не обмежуючись, якщо: поручитель змінив адресу зазначену в договорі та письмово не повідомив про це кредитора, або вимога кредитора повернута кредитору (в т.ч., але цим не обмежуючись, у зв`язку з зазначенням неповної адреси (якщо адреса у такому вигляді була зазначена поручителем у цьому договорі або у подальшому письмовому повідомленні поручителя про зміну адреси), або відсутністю поручителя за адресою направлення вимоги, або відмовою від отримання вимоги; або закінченню терміну зберігання поштовим відділенням поштового відправлення тощо), вважається, що строк виконання поручителем свого обов`язку за цим договором настав протягом 10 календарних днів з моменту направлення кредитором відповідної вимоги на адресу поручителя, зазначену в цьому договорі (якщо про іншу адресу в подальшому поручитель письмово цінним листом або нарочно не повідомив кредитора) (п. 4 договору).

Поручитель за цим договором буде залишатися зобов`язаним нарівні з боржником до моменту виконання всіх зобов`язань боржника за контрактом в повному обсязі (п. 5 договору).

Порука за цим договором припиняється: після виконання боржником в повному обсязі усіх грошових зобов`язань за контрактом; переведенням на іншу особу боргу за контрактом, якщо поручитель не дав кредитору згоди відповідати за нового боржника, за виключенням передбачених цим договором випадків; в інших випадках, передбачених договором та чинним законодавством України (п. 6 договору).

Договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами зобов`язання за цим договором (п. 11 договору).

Сторони погодили, що в разі несвоєчасної сплати поручителем грошових коштів за цим договором, поручитель на вимогу кредитора сплачує йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який нараховується пеня, від простроченої грошової суми за кожен день прострочки. Окрім того, поручитель несе відповідальність за прострочку виконання своїх обов`язків за договором відповідно до положень чинного законодавства України, зокрема, сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за кожен день та/або за весь час прострочення, а також сплачує на підставі статті 625 Цивільного кодексу України проценти річних від простроченої суми. При цьому сторони погодили, що поручитель сплачує: 10 процентів річних якщо прострочення не перевищує 30 днів; 20 процентів річних якщо прострочення триває від 31 дня, але не перевищує 60 днів; 30 процентів річних якщо прострочення триває від 61 дня, але не перевищує 90 днів; 50 процентів річних якщо прострочення поручителя перевищує 90 днів. Момент виконання поручителем обов`язку за даним договором є момент зарахування грошових коштів на банківський рахунок кредитора (п. 21 договору).

Вказаний договір поруки підписано уповноваженими представниками всіх його сторін та посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коліжук О.О.

На виконання умов договору фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021 ТОВ "Бест Лізинг" передало предмет лізингу, а саме: б/в Сільськогосподарська техніка Комбайн зерновий New Holland CX8.80, 2017 року випуску, номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_2 , а ТОВ "Зав - Агро" прийняло його у користування разом з ключами до предмету лізингу, що підтверджується актом прийому-передачі предмета лізингу в користування від 28.01.2021 за договором фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021.

Крім того, 28.01.2021 ТОВ "Бест Лізинг" передало, а ТОВ "Зав - Агро" прийняло свідоцтво про Державну реєстрацію ОМ 088601 від 28.01.2021, видане на предмет лізингу, а також комплект державних реєстраційних номерів 78154АА, що підтверджується актом прийому-передачі від 28.01.2021 за договором фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021.

13.07.2022 позивачем направлена на адресу ТОВ "Зав - Агро" повідомлення вих. № 2150 від 13.07.2022 про розірвання (відмову від) договору фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021 через наявність заборгованості за цим договором більше 30 днів, в якому позивач також вимагав в строк до 21.07.2022 включно повернути йому отримане за договором фінансового лізингу майно (Сільськогосподарська техніка Комбайн New Holland CX8.80, 2017 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_2 з усіма приналежностями) (арк. справи 70 т. 1).

Неналежне виконання відповідачем умов договору фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021 в частині сплати лізингових платежів відповідно до Графіку, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 662 664,06грн стало підставою для нарахування штрафних санкцій та звернення позивача до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, які виникли з договору фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021, колегія суддів дійшла висновку про те, що даний договір за своє правовою природою є договором фінансового лізингу.

У відповідності до ч. 1 ст. 292 ГК України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 1 Закону України Про фінансовий лізинг передбачено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу (ч.1 ст.16 Закону України Про фінансовий лізинг).

Відповідно до п.2.1.7.1 п. 2.1 Загальних умов договору лізингу числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання акту. В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці, платіж сплачується в останній робочий день відповідного календарного місяця.

Враховуючи, що акт приймання-передачі предмета лізингу підписаний 28.01.2021, то авансовий платіж сплачується 17.02.2021, 1-й черговий платіж сплачується 17.03.2021, наступні чергові платежі - 17 числа кожного наступного місяця, останній 23-й черговий платіж сплачується 17.01.2023.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, у відповідача-1 виникла заборгованість за договором фінансового лізингу в розмірі 662 664,06грн за період з 18.02.2022 по 22.07.2022, а саме за: 14-й період лізингу з 17.03.2022 в розмірі 12 667,10 грн.; 15-й період лізингу з 15.04.2022 в розмірі 13 103,20 грн.; 16-й період лізингу з 17.05.2022 в розмірі 12 957,84грн; 17-й період лізингу з 17.06.2022 в розмірі 13 103,20грн; 18-й період лізингу з 15.07.2022 в розмірі 12 957,84 грн; 19-й період лізингу з 21.07.2022 в розмірі 597 874,88грн (в т.ч. сума, що відшкодовує частину вартості майна 453 610,61 грн).

Сторонами не надавалось до матеріалів справи жодних доказів, які б свідчили, що лізингоотримувачем проводились будь-які оплати за спірним договором.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), спричинені військовою агресією Російської Федерації проти України з 24 лютого 2022 року, що унеможливило виконання ним зобов`язань за договором фінансового лізингу. Також зазначає, що позивачем вказано період часу, який не співпадає з періодом заборгованості, оскільки відповідно до п. 8.1 сторони звільняються від відповідальності у разі затримки чи невиконання своїх обов`язків за договором, які виникли внаслідок обставин непереборної сили, наявність яких підтверджується листом Торгово-промислової палати України за вих. №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

З аналізу вказаної норми, а також умов договору фінансового лізингу вбачається, що обставини непереборної сили є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання, а тому відповідач помилково вважає, що такі обставини звільняють його від виконання самого зобов`язання.

Враховуючи викладене, а також відсутність спростувань щодо своєчасного виконання основного зобов`язання з боку відповідача 1, колегія суддів вважає доведеним факт наявності та обґрунтованості заборгованості зі сплати лізингових платежів у сумі 662 664,06 грн, у зв`язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню.

В цій частині колегія суддів звертає увагу учасників спору, що відповідно до приписів ст. 617 ЦК України та одноманітної позиції ВС у численних справах, наявність форс-мажорних обставин не звільняє від обов`язку виконання зобов`язання, якщо інше не передбачено угодою сторін.

Також, як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути проценти річних в розмірі 104 162,51 грн та інфляційні втрати в розмірі 22 813,25 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом п. 2.7 загальних умов до договору фінансового лізингу сторони погодили, що у разі, якщо лізингоодержувач прострочить оплату лізингових платежів, то лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплачувати проценти річних, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, протягом всього періоду існування простроченої заборгованості. Сторони домовились, що такі проценти в бухгалтерському обліку відносяться на винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу, у зв`язку із чим розмір винагороди (комісії) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу збільшується на суму таких сплачених процентів.

Колегія суддів зазначає, що незважаючи на визначення річних як нарахування пені, фактично методологія нарахування річних не змінена та річні визначені на рівні подвійної облікової ставки НБУ за відповідний період.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок нарахованих процентів річних та інфляційних втрат, колегія суддів встановила, що такі нарахування відповідають вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склались між сторонами, арифметично обчислення здійснені вірно, а отже позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.

Щодо позовних вимог про стягнення пені у розмірі 104162,51 грн. та штрафу у розмірі 51 423,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 7.1.1 загальних умов договору лізингу за порушення обов`язку з своєчасної сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України - лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочки, та відшкодувати всі збитки, завдані цим лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування даної пені за прострочення сплати платежів, передбачених даним договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

Підпунктом 5.2.1 п. 5.2 загальних умов договору передбачено, що лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування об`єкта лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі встановленою додатком Довідка до договору

Відповідно п. 7.1.3 загальних умов договору лізингоодержувач за порушення п. 5.2 загальних умов договору лізингоодержувач сплачує лізингодавцю договірну санкцію (штраф) у розмірі 1 (один) відсоток остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок зазначеного порушення. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення остаточної загальної вартості предмету лізингу) протягом строку дії договору.

Заперечуючи проти нарахування пені та штрафу, відповідач 1 посилається на те, що порушення строку оплати зобов`язання сталося внаслідок виникнення обставин непереборної сили, а саме військової агресії з боку Російської Федерації.

В підтвердження наявності обставин непереборної сили відповідач посилається на лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, яким засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Колегія суддів зазначає, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами (ч.1 ст.617 ЦК, ч.2 ст.218 Господарського кодексу та ст.14-1 Закону "Про ТПП в Україні").

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президент України видав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на підставі якого в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 введено воєнний стан.

ТПП України листом від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 засвідчила, що військова агресія російської федерації проти України стала підставою для введення воєнного стану та є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили).

Вказаний лист ТПП України адресований "Всім, кого це стосується", тобто необмеженому колу суб`єктів, його зміст носить інформаційний характер та констатує абстрактний факт наявності форс-мажорних обставин без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні.

Верховний Суд у постанові від 07.06.2023 у справі №906/540/22 зазначив, що лист ТПП від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 не є безумовною підставою вважати, що форс-мажорні обставини настали для всіх без виключення суб`єктів. Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

У постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №910/8580/22 зазначено про те, що наявність сертифікату Торгово-промислової палати України про форс-мажор суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

В обґрунтування наявності форс-мажорних обставин апелянт посилається на повномасштабне вторгнення російської федерації, яке унеможливлює виконання зобов`язань, оскільки ТОВ «Зав-Агро» зазнала катастрофічних матеріальних збитків. Розташування головної територіальної бази підприємства: село Калініно Волноваського району, юридична адреса: село Єлизаветівка Мар`їнського району. З перших днів повномасштабного вторгнення армії російської федерації та бандитських угрупувань ніким не визнаних ДНР найжорстокіші та найзапекліші бої велись на цих двох напрямках. Волноваський район перший зазнав нищівних руйнувань та попав під окупацію ворогом. Вивезти техніку та комплектуюче обладнання, що є фундаментом економічної основи та заробітку ТОВ «Зав-Агро» не було можливості. Задля збереження життя, після окупації цієї території України, робочий колектив, а також керівництво евакуювалось до підконтрольної території України, а дехто взагалі за її межі, лишивши зруйноване майно, домівки та звичний спосіб життя. Отримати будь-яку інформацію щодо цілісності підприємства та його майна не виявляється можливим.

Так, апелянт зазначає, що всі матеріальні цінності, офісна техніка, бухгалтерська документація та документація були знищенні у наслідок військової агресії країною агресором, у зв`язку з чим у ТОВ «Зав-Агро» були відсутні навіть реквізити, на які необхідно було сплачувати лізингові платежі.

Крім того, як зазначає апелянт, директор ТОВ «Зав-Агро» звернувся до Кам?янець-Подільського РУП ГУ НП в Хмельницькій області із заявою про вивчення злочину невстановленими особами із числа представників підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, в порушення вимог ст.53 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, що умисно посягаючи на територіальну цілісність та недоторканість України, із застосуванням зброї, здійснили збройний напад на об`єкти інфраструктури та шляхом артилерійського обстрілу умисно пошкодили майно, що знаходиться у власності ТОВ «Зав-Агро» та в подальшому незаконно заволоділи об`єктами сільськогосподарського призначення, що також належить ТОВ «Вав-Агро».

За вищевикладеними обставинами відкрито кримінальне провадження № 0000892 про, що внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, відповідач на даний час позбавлений можливості користуватись своїм майном та здійснювати свою господарську діяльність у повній мірі, що є наслідком військової агресії Російської Федерації на територію України.

На думку колегії суддів, окупація тієї території, на якій перебувало підприємство, є загальновідомим фактом, що в розумінні норм процесуального законодавства не потребує доведення.

Як вбачається з умов договору, відповідач мав повідомити позивача про виникнення форс-мажорних обставин протягом 10 діб днів з дня їх виникнення та надати підтверджуючі документи про їх настання, що своєчасно здійснено не було.

Однак про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення, має бути прямо зазначено в договорі (подібний за змістом правовий висновок міститься у п.5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21).

Такого застереження даний договір не має, тобто обставина несвоєчасного повідомлення не позбавляє відповідача права посилатись на форс-мажорні обставини і застосовувати наслідки їх наявності.

ТОВ "Зав -Агро" зазначає, що повідомляв позивача про неможливість виконання зобов`язання у зв`язку з настанням обставин непереборної сили листом від 23.03.2022, направленим на електронну адресу позивача, паперову копію такого доказу подано відповідачем 1 разом з запереченнями на відповідь на відзив.

Згідно з частиною 1 статті 96 Господарського процесуального кодексу України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу (частина друга статті 96 Господарського процесуального кодексу України).

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом (частина третя статті 96 Господарського процесуального кодексу України).

Ураховуючи вимоги процесуального законодавства та здійснивши аналіз положень законодавства, зокрема, статей 73, 77, 91, 96 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що учасник справи на обґрунтування своїх вимог і заперечень має право подати суду електронний доказ в таких формах: 1) оригінал; 2) електронна копія, засвідчена електронним цифровим підписом; 3) паперова копія, посвідчена в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 Господарського процесуального кодексу України), який, в свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 Господарського процесуального кодексу України). Таким чином, подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку, якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 29.01.2021 у справі №922/51/20.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для стягнення пені та штрафу з підстав наявності форс-мажорних обставин.

Також, як вже було встановлено колегією суддів, для забезпечення виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу № 210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021, між ТОВ "Бест Лізинг" (кредитор), ОСОБА_1 (поручитель, відповідач-2) та ТОВ "Зав-Агро" (боржник, відповідач-1) укладено договір поруки № 210122-1/П, за яким поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед кредитором за виконання боржником усіх грошових зобов`язань за контрактом в повному обсязі, а саме: сплати кредитору лізингових платежів у встановлені контрактом строки; сплати кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на боржника у відповідності до положень контракту та/або чинного законодавства України (п. 2 договору поруки).

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частинами 1, 2 статті 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, враховуючи встановлене вище, оскільки відповідач-2 є поручителем перед позивачем за виконання зобов`язань відповідача-1 за договором фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач-2 зобов`язаний солідарно відповідати перед позивачем за неналежне виконання умов вказаного договору, тому позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та з урахуванням наведених вище висновків суду підлягають задоволенню частково.

Щодо посилань апелянта на положення ч. 6 ст. 762 ЦК України колегія суддів зазначає, що зазначена глава Цивільного кодексу України стосується правовідносин, що склались за договором оренди, а не фінансового лізингу, тому не підлягає застосуванню у даній справі.

Відповідно до п. 2 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до п.п. 1-3 ч.1 ст. 277 ГПК України, є: нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи.

З огляду на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового скасування рішення господарського суду Донецької області від 31.05.2023 у справі № 905/908/22.

Керуючись ст. ст. 253-254, 269, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Зав-Агро" (вх.№1378Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 31.05.2023 у справі № 905/908/22 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 31.05.2023 у справі № 905/908/22 скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення пені у розмірі 31 248,75 грн., штрафу у розмірі 5142,30 грн. та в цій частині прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Викласти резолютивну частину рішення господарського суду Донецької області від 31.05.2023 у справі № 905/908/22 в такій редакції:

«Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зав-Агро" (45002, Волинська область, м. Ковель, вул. Миколайчука, буд. 48, код 38434908) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера "Б", код 33880354) прострочену заборгованість за лізинговими платежами за Договором фінансового лізингу №210122-1/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021 в сумі 662 664,06 грн, проценти річних у сумі 104 162,51 грн, інфляційне збільшення в сумі 22 813,25 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зав-Агро" (45002, Волинська область, м. Ковель, вул. Миколайчука, буд. 48, код 38434908) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера "Б", код 33880354) витрати по сплаті судового збору в сумі 4656,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера "Б", код 33880354) витрати по сплаті судового збору в сумі 4656,42 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.».

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бест Лізинг" (01054, м. Київ, вул. Ярославів Вал, буд. 13/2, літера "Б", код 33880354) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зав-Агро" (45002, Волинська область, м. Ковель, вул. Миколайчука, буд. 48, код 38434908) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 3500,67 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний тест постанови апеляційного суду складено 06.10.2023.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко