ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" жовтня 2023 р. Справа№ 873/409/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Поляков Б.М.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалог"

про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого Третейського суду при корпорації "Радник" від 12.05.2023 у справі №04/07-2023

за позовом Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалог"

про стягнення боргу

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання від 02.10.2023

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Черкаського обласного постійно діючого Третейського суду при корпорації "Радник" від 12.05.2023 у справі №04/07-2023 позов задоволено, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалог" на користь Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" грошові кошти у розмірі 2 051 813, 39 грн.

ТОВ "Діалог" звернулося до Північного апеляційного господарського суду із заявою про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого Третейського суду при корпорації "Радник" від 12.05.2023 у справі №04/07-2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справа №873/409/23 передана на розгляд судді Поляков Б.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 прийнято до розгляду заяву ТОВ "Діалог" про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого Третейського суду при корпорації "Радник" від 12.05.2023 у справі №04/07-2023. Розгляд справи №873/409/23 призначено на 25.09.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 розгляд справи № 873/409/23 відкладено на 02.10.2023. Явку представника Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" визнано обов`язковою.

Предметом судового розгляду у цій справі є заява ТОВ "Діалог" про скасування рішення третейського суду.

Відповідно до частини першої статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи, а також адміністратор за випуском облігацій, який діє в інтересах власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до частин першої, шостої - сьомої статті 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною.

У пункті 10.2 договору поставки №Д-ВА-22-00163 від 13.10.2021 сторони встановили, що на вимогу будь-якої зі сторін, спір по даному договору може бути переданий на вирішення до Черкаського обласного постійно діючого Третейського суду при корпорації "Радник". Сторони погоджуються з тим, що в процесі розгляду і вирішення спору буде застосовуватися Регламент Черкаського обласного постійно діючого Третейського суду при корпорації "Радник", а розгляд спорів буде здійснюватися одноособово суддею Черкаського обласного постійно діючого Третейського суду при корпорації "Радник" Стадником П.В.

Отже умовами пункту 10.2 договору поставки №Д-ВА-22-00163 від 13.10.2021 сторони погодили третейське застереження предметом якого є вирішення будь-якого спору пов`язаного з цими договорами.

За частинами третьою, четвертою статті 349 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. Суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.

Виключний перелік підстав для скасування рішення третейського суду визначений положеннями частини третьої статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статтею 350 ГПК України, у зв`язку з чим заявнику при зверненні до компетентного суду з відповідною заявою необхідно довести їх наявність.

Згідно з частиною першою статті 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі (частина друга статті 350 ГПК України).

Аналогічні положення містяться також і у статті 51 Закону України "Про третейські суди", пунктом 3 частини третьої якої визначено, що рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване у разі якщо склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 -19 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України "Про третейські суди" в Україні можуть утворюватися та діяти постійно діючі третейські суди та третейські суди для вирішення конкретного спору (суди ad hoc).

Згідно із частиною четвертою статі 10 Закону України "Про третейські суди" порядок та правила розгляду справ у постійно діючих третейських судах встановлюється цим Законом та регламентом третейського суду.

Відповідно до висновку зробленому Верховним Судом у постанові 23.02.2023 (справа № 873/88/22) Регламент третейського суду повинен визначати, зокрема, порядок формування складу третейського суду. Регламент третейського суду може містити положення, які хоча і не передбачені цим Законом, але не суперечать принципам організації та діяльності третейського суду, визначеним цим Законом, і є необхідними для належного здійснення третейським судом повноважень з третейського вирішення спорів (частина п`ята статті 10 Закону України "Про третейські суди").

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 16 Закону України "Про третейські суди" склад третейського суду формується шляхом призначення чи обрання третейських суддів (третейського судді). У постійно діючому третейському суді кількісний та персональний склад третейського суду визначається за правилами, встановленими регламентом третейського суду. У третейському суді для вирішення конкретного спору сторони на свій розсуд можуть домовитися про кількісний і персональний склад третейського суду.

Отже, вимога щодо розгляду справи судом, встановленим законом, яка, застосовна до розгляду справ третейським судом, окрім іншого, передбачає дотримання вимог щодо призначення складу суду у конкретній справі, а, отже, вимагає перевірки легітимності участі судді у розгляді відповідної справи (див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.02.2021 у справі № 870/89/20).

Водночас суд враховує, що 18.06.2015 наказом Міністерства юстиції України № 1000/5 затверджені Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях (далі - Правила № 1000/5), які регламентують порядок та правила ведення діловодства, в тому числі вимоги щодо створення та оформлення ними організаційно-розпорядчих документів.

Відповідно до пункту 1 розділу І Правил № 1000/5 ці Правила встановлюють єдині вимоги щодо створення управлінських документів і роботи зі службовими документами, а також порядок їх архівного зберігання в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності (далі - установи). Ці Правила є нормативно-правовим актом, обов`язковим для виконання всіма установами.

За пунктом 2 розділу І, пунктом 4 глави 1 розділу ІІ Правил № 1000/5 організаційно-розпорядча документація - уніфікована підсистема управлінської документації, що забезпечує організацію процесів управління та управлінської праці. Право на видання певного виду розпорядчого документа (постанови, рішення, наказу, розпорядження) закріплюється у положенні (статуті) установи і зумовлюється правовим статусом установи та порядком прийняття управлінських рішень (на підставі єдиноначальності або колегіальності).

Відповідно до пункту 11 глави 1 розділу ІІ Правил № 1000/5 оформлення реквізитів організаційно-розпорядчої документації та порядок їх розташування здійснюються з урахуванням вимог Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. ДСТУ 4163-2020", прийнятого наказом Державного підприємства "Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" від 01.07.2020 № 144 (далі - ДСТУ 4163-2020).

Пунктом 1.2. ДСТУ 4163-2020 визначено, що цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту та місця розташування реквізитів у документах; вимоги до бланків та оформлення документів; вимоги до виготовлення документів.

За пунктом 4.4. ДСТУ 4163-2020 документи, що їх створюють юридичні особи, обов`язково повинні мати такі реквізити: найменування юридичної особи (04), назва виду документа (09) (не зазначають на листах), дата документа (10), реєстраційний індекс документа (11), заголовок до тексту документа (19), текст документа (20), підпис (для електронних документів - електронний підпис або електронна печатка в разі відсутності електронного підпису) (22).

Отже, Верховний Суд акцентував увагу на тому, що діловодство третейського суду має відповідати зазначеним вище стандартам, тобто передача позовної заяви на розгляд конкретному судді має бути оформлена відповідним документом (актом), зокрема, розпорядженням голови суду щодо передачі справи конкретному судді, якого визначили сторони у третейському застереженні або якщо сторони не обрали конкретного суддю, то розпорядженням голови суду, яким такий суддя визначений.

Таким чином, суд наголошує на тому, що Верховний Суд у постанові від 23.02.2023 (справа № 873/88/22) підкреслив те, що правила діловодства, зазначенні вище, поширюються і на третейські суди.

Як вбачається з надісланої третейським судом справи, в матеріалах останньої відсутній акт передачі позовної заяви ТОВ "Діалог" на розгляд судді, відповідно до зазначених Верховним Судом правилам діловодства, тобто відсутнє відповідне розпорядження Голови третейського суду про передачу справи конкретному судді.

За цих умов, склад суду, яким здійснено розгляд третейського спору за наявності відповідних обставин не може бути визнано таким, що відповідає вимогам статей 16 - 19 Закону України "Про третейські суди".

Таким чином суд прийшов до висновку, що заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалог" про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого Третейського суду при корпорації "Радник" від 12.05.2023 у справі №04/07-2023 слід задовольнити, а Рішення Черкаського обласного постійно діючого Третейського суду при корпорації "Радник" від 12.05.2023 у справі №04/07-2023 - скасувати.

Керуючись ст. ст. 234, 352, 354-356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Діалог" про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого Третейського суду при корпорації "Радник" від 12.05.2023 у справі №04/07-2023 задовольнити.

2. Рішення Черкаського обласного постійно діючого Третейського суду при корпорації "Радник" від 12.05.2023 у справі №04/07-2023 скасувати.

3. Матеріали третейської справи №04/07-2023 повернути постійно діючому Третейському суду при корпорації "Радник".

Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції (ч.ч.4,5 ст. 351, ч.ч.5,6 ст. 356 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції, до Верховного Суду на підставі ч. 3 ст. 351, ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Суддя Б.М. Поляков