ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023м. ДніпроСправа № 904/4156/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток", м. Добропілля, Донецька обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Коре Сервіс", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про стягнення збитків у сумі 447 583,33 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Добропіллявугілля-видобуток" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 447 583,33 грн., що складають суму завданих збитків внаслідок порушення зобов`язання щодо реєстрації податкової накладної.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не виконав вимог статті 201 Податкового кодексу України, пункту 2.1.8. договору № 294-21СЦ про надання послуг № UA-2021-02-12-002155-а від 24.03.2021, Порядку про зупинення та Порядку про прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призвело до відмови у реєстрації податкової накладної № 32 від 31.03.2021 на загальну суму 2 685 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 447 583,33 грн. в Єдиному реєстрі податкових накладних з сумами податку на додану вартість, які були оплачені позивачем за надані відповідачем послуги за вказаним договором, у зв`язку з чим позивач позбавлений права на зменшення податкового зобов`язання шляхом віднесення суми податку на додану вартість у розмірі 447 583,33 грн. до складу податкового кредиту.

Правовими підставами позову позивач зазначає, серед іншого, статтю 22 Цивільного кодексу України, статтю 224 Господарського кодексу України.

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що умовами спірного договору передбачено відповідальність за порушення порядку реєстрації податкової накладної у вигляді штрафу у розмірі суми податкового кредиту з ПДВ, в той час, як позивачем пред`явлено до стягнення збитки, що, на думку відповідача, є неналежним способом захисту.

До того ж, відповідач у відзиві на позовну заяву вказує на те, що в його діях відсутня вина та протиправна поведінка, оскільки останній, належним чином виконуючи свої зобов`язання, зокрема подав до ГУ ДПС у Дніпропетровській області пояснення та первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції з позивачем на суму 2 685 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 447 583,33 грн. Крім того, ТОВ "Коре Сервіс" зазначає, що його підприємством оскаржено в порядку адміністративного судочинства рішення комісії ГУ ДПС у Дніпропетровській області № 3585135/35230781 від 29.12.2021, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 32 від 31.03.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також, відповідачем зазначено про те, що ДП "Добропіллявугілля-видобуток" не надало доказів, які б підтверджували понесення ним реальних збитків в розмірі суми, яку останнє не змогло зарахувати до податкового кредиту з ПДВ у зв`язку з відсутністю реєстрації податкової накладної на товар в ЄРПН.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2023 відкрито провадження у справі № 904/4156/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

24.08.2023 від відповідача електронним засобом зв`язку через канцелярію суду надійшла заява про продовження строку для надання відзиву на позовну заяву, яка задоволена господарським судом, про що постановлено ухвалу від 30.08.2023.

Крім того, вказаною ухвалою господарським судом здійснено заміну найменування відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпусгруп Комтек" на Товариство з обмеженою відповідальністю "Коре Сервіс" (ідентифікаційний код 35230781).

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо наявності/відсутності підстав для стягнення збитків, завданих позивачу в результаті порушення відповідачем податкового законодавства, яким передбачено обов`язок останнього зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24.03.2021 Державним підприємством "Добропіллявугілля-видобуток" (далі - Замовник, позивач у даній справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Корпусгруп Комтек", яке в подальшому змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Коре Сервіс" (далі - Виконавець, відповідач у даній справі) укладено договір № 294-21СЦ про надання послуг № UA-2021-02-12-002155-а, відповідно до пункту 1.1. якого Виконавець приймає на себе зобов`язання за завданням Замовника своїми силами та засобами надати Замовнику такі послуги (далі - Послуги):

- послуги з прибирання службових, виробничих приміщень АПК, прибирання, озеленення і благоустрою прилеглої території, обслуговування сатураторних, камер зберігання для об`єктів, перерахованих у Додатку № 1 до Договору, який додається і є невід`ємною частиною Договору;

- прання та ремонт спецодягу та текстильних виробів для об`єктів згідно з Додатком № 1.

Замовник приймає на себе зобов`язання своєчасно оплачувати надані та прийняті Послуги в порядку та на умовах, передбачених даним Договором (пункт 1.2.).

Відповідно до пункту 1.3. Договору обсяги та види наданих Послуг, періодичність надання Послуг, вимоги до надання кожного виду Послуг, а також вартість Послуг вказуються Сторонами в Додатках №№ 1, 2, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Згідно з пунктом 2.1. Договору Виконавець зобов`язався, зокрема, на дату виникнення податкових зобов`язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) скласти податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі та зареєструвати в ЄРПН в означені законодавством терміни (підпункт 2.1.8.).

Відповідно до пункту 3.2. Договору Замовник має право, зокрема, вимагати від Виконавця відшкодування збитків, завданих Замовнику під час надання послуг (підпункт 3.2.5.).

Виконавець надає послуги відповідно до погодженого Сторонами Обсягу і складу послуг (Додаток № 1 до Договору). Термін надання послуг: з 01.03.2021 по 31.03.2021 відповідно до п. 3 ст. 631 ЦК України (пункти 4.1., 4.3. Договору).

У пункті 5.1. Договору Сторонами встановлено, що вартість Послуг складається з вартості Послуг за кожним видом, погодженої в Додатку № 2 до даного Договору, з огляду на фактичний обсяг наданих послуг, заявлений у Додатку № 2 до даного Договору.

Калькуляція щомісячної фіксованої вартості Послуг вказана в Додатку №4.

Орієнтовна загальна варстість наданих Послуг за даним Договором становить 2 685 500,00 грн. з урахуванням ПДВ.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі, якщо надання Послуг почалося не з першого числа відповідного місяця або закінчилося не в останній день відповідного календарного місяця, вартість Послуг розраховується пропорційно кількості днів неповного календарного місяця (пункт 5.2. Договору).

Згідно з пунктом 5.3. Договору Замовник оплачує надані Виконавцем Послуги щомісяця шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця протягом 45 календарних днів з моменту підписання Сторонами відповідного Акта приймання-передачі наданих Послуг і отримання відповідного рахунку від Виконавця.

Під здійсненням оплати Сторони розуміють дату списання коштів із поточного рахунку Замовника (пункт 5.4. Договору).

Відповідно до пункту 6.1. Договору приймання Послуг підтверджується підписанням уповноваженими представниками Сторін Акта приймання-передачі наданих Послуг за звітний місяць, у якому Виконавець надавав Послуги, водночас в Акті приймання-передачі наданих послуг окремо вказують обсяг і вартітсь наданих Виконавцем Послуг. До Акту приймання-передачі наданих послуг складається Розшифровка вартості наданих послуг згідно Додатку № 5 до договору. Розшифровка вартості наданих послуг надається по кожному ВП окремо (згідно зразка).

Замовник приймає надані Виконавцем за даним Договором Послуги упродовж 3 робочих днів після отримання Акта приймання-передачі наданих Послуг шляхом підписання Акта приймання-передачі наданих Послуг (пункт 6.2.).

Відповідно до пункту 9.1. Договору останній набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та повинен бути скріплений печатками Сторін. Сторони дійшли згоди, що в разі належного виконання обома Сторонами своїх зобов`язань, термін дії Договору встановлюється до 31.03.2021 включно.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (стаття 901 Цивільного кодексу України).

На виконання умов спірного договору відповідач у березні 2021 надав позивачеві послуги з комплексного прибирання службових, виробничих і санітарно-побутових приміщень на загальну суму 2 685 500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 20% - 447 583,33 грн.), що підтверджується залученим до матеріалів справи Актом № AZ-0000016 від 31.03.2021 (а.с. 35).

Позивач, виконуючи умови спірного договору, здійснив оплату вказаних вище послуг на загальну суму 2 685 500,00 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями платіжних доручень № 943 від 22.06.2021 на суму 1 000 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 20% - 166 666,67 грн.), № 948 від 25.06.2021 на суму 1 000 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ 20% - 166 666,67 грн.), № 989 від 30.06.2021 на суму 685 500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 20% - 114 250,00 грн.) (а.с. 38-40).

Звертаючись з даним позовом до суду позивач посилається на те, що відповідачем було складено податкову накладну № 32 від 31.03.2021 на суму 2 685 000,00 грн., у тому числі ПДВ 447 583,33 грн., яка відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте, 29.12.2021 комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення № 3585135/35230781 про відмову відповідачу у реєстрації вказаної податкової накладної в ЄРПН через ненадання ним копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Так, позивач зазначає про те, відповідачем були порушені вимоги Податкового кодексу України в частині складання та своєчасної реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим позивач був позбавлений права включити суму ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом зменшення податкового зобов`язання на загальну суму 447 583,33 грн., тому вважає, що є прямий причинно-наслідковий зв`язок між бездіяльністю постачальника щодо виконання визначеного законом обов`язку зареєструвати податкову накладну та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту покупця, а також, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками останнього. Нормативно позовні вимоги обґрунтовані посиланням на статтю 22 Цивільного кодексу України, статтю 224 Господарського кодексу України, статті 14, 201 Податкового кодексу України. Вказані обставини стали причиною виникнення спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У частині 1 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вже було зазначено вище, відповідачем повністю виконані зобов`язання за спірним договором в частині надання послуг на загальну суму 2 685 500,00 грн. (у т.ч. ПДВ 20% - 447 583,33 грн.), у свою чергу, позивач у повному обсязі також виконав свої зобов`язання за договором та оплатив надані відповідачем послуги в повному обсязі.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом "а" пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За змістом статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права та законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. За відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність не настає.

Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, суди повинні встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення.

Необхідним елементом доказування наявності збитків є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення боржником зобов`язання є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такого порушення. Так, відшкодуванню підлягають збитки, які стали безпосереднім і невідворотнім наслідком порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань, тобто мають бути прямими.

Отже, при пред`явленні вимог про стягнення збитків позивачем повинно бути доведено факт порушення відповідачем зобов`язань, наявність та розмір збитків, а також наявність причинного зв`язку між ними. У свою чергу, відповідач має довести відсутність його вини у заподіянні збитків позивачу.

Так, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України є порушення зобов`язання.

При цьому, хоча обов`язок продавця (підрядника) зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем (замовником), невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації належним чином податкових накладних.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 908/1568/18, від 01.03.2023 у справі № 925/556/21, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 925/1196/18.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної в ЄРПН покупцем послуг. Тому суд приходить до висновку, що з огляду на положення статті 201 Податкового кодексу України, саме на Товариство з обмеженою відповідальністю "Коре Сервіс" (як виконавця за договором) покладено обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні.

Вказаним зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту. Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 925/17/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі № 925/556/21 зазначила, що з 01.01.2015 Податковий кодекс України не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.

З огляду на це, виникнення права на податковий кредит залежить від реєстрації податкової накладної в ЄРПН, і відсутній механізм, який би дозволяв покупцю (замовникку) включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати.

Оскільки саме від продавця (виконавця, підрядника), який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем (замовником) майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (продавець, виконавець, підрядник) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

Судом встановлено, що ТОВ "Коре Сервіс" 31.03.2021 склало та 14.12.2021 направило на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну № 32 від 31.03.2021.

В подальшому, 14.12.2021 Державною податковою службою України реєстрацію податкової накладної № 32 від 31.03.2021 зупинено та запропоновано відповідачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

24.12.2021 відповідачем надано до ДПС письмові пояснення (та копії документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено) вих. № 24/32, проте, як вбачається з матеріалів справи, рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3585135/35230781 від 29.12.2021, яке на момент розгляду данної справи є чинним, у реєстрації вказаної податкової накладної ДПС України відмовлено (а.с. 41), що підтверджує факт неналежного виконання відповідачем вимог податкового законодавства щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Отже, податкова накладна № 31 від 31.03.2021 на загальну суму 2 685 500,00 грн., у томі числі ПДВ 20% - 447 583,33 грн., станом на день прийняття рішення у даній справи не зареєстрована; доказів зворотного матеріали справи не містять та відповідачем суду не повідомлено.

Оскільки відповідач не виконав вимог податкового законодавства, що призвело до відмови у реєстрації податкоої накладної, позивач був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 447 583,33 грн.

Очевидним є прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку реєстрації податкової накладної та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Згідно з частиною 2 статті 1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У частині 1 статті 614 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 753/7281/15-ц, від 21.02.2021 у справі № 904/982/19, від 21.07.2021 у справі № 910/12930/18, від 21.09.2021 у справі № 910/1895/20, від 18.10.2022 у справі № 922/3174/21.

Отже, наявність вини презюмується, тобто не підлягає доведенню позивачем. Водночас відповідач для звільнення від відповідальності може доводити відсутність протиправності дій та вини, зокрема, шляхом оскарження рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в адміністративному порядку або в суді (відсутність вини буде підтверджуватися рішенням, ухваленим на користь платника податку, яке набрало законної сили і фактом реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН на виконання такого рішення).

Отже, якщо відповідач не виконав встановлений законом обов`язок з реєстрації податкових накладних чи виконав його неналежним чином, що підтверджується рішенням про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, то це викликає неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, неможливість зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками позивача. Подібні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, від 01.03.2023 у справі № 925/556/21, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі № 917/877/17, Верховного Суду від 03.12.2018 у справі № 908/76/18, від 10.01.2022 у справі № 910/3338/21, від 31.01.2023 у справі № 904/72/22.

Посилання відповідача на те, що у його діях відсутня вина та протиправна поведінка, оскільки ним на виконання вимог закону щодо реєстрації спірної податкової накладної № 32 від 31.03.2021 вчинялись дії 14.12.2021 щодо такої реєстрації та в подальшому після зупинення реєстрації податковим органом останньому подавались пояснення та первинні документи для підтвердження реальності здійснення господарської операції на суму 2 685 500,00 грн., у т.ч. ПДВ 447 583,33 грн., не заслуговують на увагу, оскільки вказані обставини не звільняють його від відповідальності.

Так, матеріали справи свідчать про те, що відповідач не виконав встановлений законом обов`язок з реєстрації податкової накладної чи виконав його неналежним чином, що підтверджується рішенням про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних № 3585135/35230781 від 29.12.2021.

Доказів, які б свідчили про відсутність протиправних дій та вини відповідача, яка б була підтверджена рішенням суду, яке набрало законної сили, та в подальшому фактом реєстрації податкової накладної (на виконання такого рішення), до матеріалів справи залучено не було.

Позов до адміністративного суду, копія якого залучена до відзиву на позов, таким доказом бути не може.

Безпідставним є і посилання відповідача про недоведеність розміру збитків та наявності причинного зв`язку між ними з огляду на таке.

Як вже неодноразово зазначалось та було встановлено при розгляді даної справи, відповідач не виконав вимог податкового законодавства, що призвело до відмови у реєстрації податкової накладної, позивач, в свою чергу, був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та відповідно скористатись правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 447 583,33 грн.

Отже, очевидним є прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача щодо виконання обов`язку з реєстрації податкової накладної та неможливість включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на вказану суму, яка фактично є збитками цієї особи.

З огляду на викладене, вимоги позивача слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що доводи сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Коре Сервіс" (50069, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, буд. 4, ) на користь Державного підприємства "Добропіллявугілля-видобуток" (85001, Донецька область, м. Добропілля, проспект Шевченка, 2, ) 447 583,33 грн. - збитків, завданих внаслідок порушення відповідачем обов`язку щодо реєстрації податкової накладної, та 6 713,74 грн. - судового збору.

Загальна сума, що підлягає до стягнення, складає 454 297,07 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 05.10.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко