ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/508/23

Господарський суд Івано-Франківської області у складі:

судді Рочняк О.В.

секретар судового засідання Михайлюк А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Комунального підприємства "Адміністративно-технічне управління"

пл. Міцкевича, 6/7, м. Львів, 79005

ел. пошта:

до відповідача: фізичної особи-підприємця Гурей Аліни Сергіївни

АДРЕСА_1

ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення 962 104 грн 38 коп. заборгованості

за участю представників:

від позивача Паращак Ірина Вікторівна;

від відповідача: Галайський Орест Вікторович;

відповідач: Гурей Аліна Сергіївна

ВСТАНОВИВ: комунальне підприємство "Адміністративно-технічне управління" звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Гурей Аліни Сергіївни про стягнення 962 104 грн 38 коп. заборгованості (пеня, інфляційні втрати та 3% річних) за прострочення поставки товару.

Згідно з ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2023, суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі; постановив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; встановив сторонам строк для надання відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечення.

27.06.2023 до відділу документального забезпечення, канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №1 від 19.06.2023 (вх.№9523/23).

04.07.2023 до відділу документального забезпечення, канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області від позивача надійшла відповідь на відзив №2410-10-2115 від 30.06.2023 (вх.№9861/23).

31.07.2023 до відділу документального забезпечення, канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив №1 від 24.07.2023 (вх.№11105/23).

Відповідно до ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 02.08.2023, суд призначив справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 22.08.2023.

14.08.2023 до відділу документального забезпечення, канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області від позивача надійшли додаткові пояснення №2410-10-2544 від 11.08.2023 (вх.№11726/23).

22.08.2023 до відділу документального забезпечення, канцелярії Господарського суду Івано-Франківської області від відповідача надійшло клопотання №1 від 21.08.2023 (вх.№12161/23) про приєднання доказів до матеріалів справи.

28.08.2023 до господарського суду від позивача надійшло клопотання №2410-10-2648 від 23.08.2023 (вх.№12422/23) про приєднання доказів до матеріалів справи.

29.08.2023 до господарського суду електронною поштою від відповідача надійшло клопотання, підписане КЕП, №2 від 23.08.2023 (вх.№12527/23) про зменшення розміру штрафних санкцій та додаткові пояснення №1 від 24.08.2023 (вх.№12528/23), примірники яких надішли поштою 30.08.2023 (вх.№12561/23), (вх.№12563/23).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, давши оцінку доказам у відповідності до ст.86 Господарського процесуального кодексу України, які мають значення для справи, суд встановив таке.

ПОЗИЦІЇ СТОРІН

Позиція позивача. В судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала, просила стягнути з відповідача штрафні санкції за прострочення поставки товару, три відсотки річних та інфляційні втрати, проти клопотання відповідача щодо зменшення розміру штрафних санкцій заперечила.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що за умовами укладених з відповідачем договорів поставки відповідач повинен був не пізніше 20.11.2022 поставити йому товар, обумовлений договорами, а саме: штормовий одяг. Однак, відповідач поставив товар пізніше обумовлених договорами строків, а саме: 16.12.2022, 26.12.2022 та 27.12.2022. В зв`язку з викладеним, позивачем за період прострочки нараховано пеню, 3% річних та інфляційні втрати та надіслано позивачу лист-вимогу про стягнення. Однак, відповідач сплачувати нараховані штрафні санкції відмовився з посиланням на існування обставин непереборної сили. Позивач зазначає, що відповідач не повідомив його своєчасно про настання обставин непереборної сили та не надав відповідні докази їх існування, а тому це не звільняє його від відповідальності за порушення взятого на себе зобов`язання щодо своєчасної поставки товару.

Позиція відповідача. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили. В спростування позовних вимог зазначили, що недотримання строків поставки товару позивачу згідно з укладеними між ними договорами, спричинене форс-мажорними обставинами, що полягали у відключенні електроенергії за адресою, де здійснювалось виробництво товару, про які відповідач неодноразово повідомляв позивача. На підтвердження доводів про існування форс-мажорних обставин надано сертифікати про форс-мажорні обставини, видані Івано-Франківською торгово-промисловою палатою від 20.04.2023. Просили у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, а у разі якщо суд знайде підстави для задоволення позову - зменшити розмір штрафних санкцій на 95%.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

07.11.2022 за результатами проведення відкритих торгів на закупівлю товару (штормового одягу) між фізичною особою-підприємцем Гурей Аліною Сергіївною (постачальник) та комунальним підприємством "Адміністративно-технічне управління" (замовник) укладено два договори поставки, а саме: договір поставки № 07/11/22/1 (а.с. 16-21) та договір поставки № 07/11/22/2 (а.с.10-15 т.1).

Відповідно до п.п.1.1, 1.2 укладених договорів постачальник зобов`язується поставити, а замовник - прийняти і оплатити такий товар: комплекти: куртка вітровологозахисна зимова та куртка утеплювач, штани вітровологозахисні зимові та утеплювач штанів вітровологозахисних зимових (ДК 021:20-7 штормовий одяг). Найменування, кількість, ціна та розміри товару вказані в специфікаціях до договорів (додаток №1 до договорів).

В специфікаціях до договорів сторони узгодили кількість, розміри, ціну та загальну вартість товару. Згідно специфікації до договору поставки № 07/11/22/1 поставці підлягає 1300 комплектів на загальну суму 8 811 400 грн, а згідно специфікації до договору поставки № 07/11/22/2 - 1200 комплектів на загальну суму 8 220 000 грн.

Згідно з п.2.2 договорів поставка товару здійснюється транспортом та коштом постачальника, в розмірах та в кількості відповідно до специфікацій не пізніше 20.11.2022.

В пунктах 3.1 договорів передбачено, що загальна ціна договорів складає 8 811 400 грн та 8 220 000 грн без ПДВ. Вартість товару включає в себе всі податки, збори, транспортні витрати на доставку товару за адресою замовника.

Строк поставки (передачі) товару - не пізніше 20.11.2022. Місце поставки - м. Львів, площа Міцкевича, 6/7 (п. п. 5.1, 5.2 договору).

Відповідно до п.п.6.3.1 п.6.3 договорів, постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки, встановлені цим договором.

Згідно з п.7.1 договорів у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законом та цим договором.

Пунктом 7.2 договорів передбачено, що у разі несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів постачальник сплачує на вимогу замовника штрафні санкції (неустойка, штраф, пеня) у розмірі податної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення.

Відповідно до п.7.4 договорів у разі невиконання постачальником своїх зобов`язань за договором у строки, передбачені п.2.2, замовник має право ініціювати розірвання цих договорів. Договір вважається розірваним на 10 день від дати скерування замовником на юридичну адресу постачальника додаткової угоди про розірвання договору.

В розділі VIII договорів сторони визначили обставини непереборної сили.

- п.8.1 - сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за ним договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо);

- п.8.2 - сторона, що не може виконувати зобов`язання за даним договором внаслідок дії обставин непереборної сили, повинна протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі на юридичну адресу;

- п.8.3 - доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні, документи, які видаються уповноваженим органом постраждалій стороні за даним договором;

- п.8.4 - у разі коли строк дії обставин непереборної сили продовжується більше ніж 10 днів, кожна із сторін в установленому порядку має право розірвати цей договір.

Згідно з п.9.1 договорів спори, які виникають з цих договорів, вирішуються сторонами шляхом переговорів та прийняттям відповідних рішень, у разі недосягнення сторонами згоди зі спірних питань, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку.

Ці договори набирають чинності з моменту його підписання та діють до 31.12.2022. Строк дії договорів, строк поставки товару може були продовжено у випадку непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника або інших обставин, за домовленістю сторін, шляхом підписання додаткової угоди (п.п.10.1, 10.2 договорів).

На виконання умов договору №07/11/22/1 від 07.11.2022 відповідач поставив, а позивач прийняв товар на загальну суму 8 220 000 грн, про що свідчать накладні № 16/12 від 16.12.2022 на суму 1507000 грн та № 27/12 від 27.12.2022 на суму 6 713 000 грн (а.с.22-23 том 1).

За договором 07/11/22/2 від 07.11.2022 відповідач поставив, а позивач прийняв товар на суму 8 811 400 грн, що підтверджується накладними № 26/12 від 26.12.2022 на суму 2 711200 грн та № 26/12-2 від 26.12.2022 на суму 6 100 200 грн (а.с.24-25 том 1).

Враховуючи, що 20.11.2022 припало на вихідній день, відповідно строк поставки товару переноситься на наступний робочий день (понеділок) - 21.11.2022. Таким чином, прострочення поставки товару настало 22.11.2023. Отже, прострочення поставки товару за договором поставки №07/11/22/1 на суму 1507000 грн становить 24 дні, а на суму 6 713 000 грн - 35 днів, а прострочення поставки товару за договором поставки №07/11/22/2 на суму 8811400 грн - 34 дні.

В зв`язку з простроченням строку поставки товару КП "Адміністративно-технічне управління" надіслано ФОП Гурей А.С. листи-вимоги № 2410-10-876 та № 2410-10-877 від 29.03.2023 про стягнення штрафних санкцій в розмірах 382 661 грн 64 коп та 422 464 грн 38 коп. (т.1, а.с.28 -29).

У відповідях на претензії, направлених позивачу на офіційну електронну адресу позивача () №1 від 24.04.2023 та №2 від 24.04.2023 ФОП Гурей А.С. вимоги КП "Адміністративно-технічне управління" про стягнення штрафних санкцій не визнала, зазначила про наявність форс-мажорних обставин, які стали причиною порушення строків поставки товару з наданням сертифікатів Торгово-промислової палати по договорах (а.с. 99-114, т.1).

На підтвердження своїх доводів надала суду:

- копії сертифікатів №2600-23-1913 та №2600-23-1914 від 20.04.3023 Івано-Франківської торгово-промислової палати, виданих ФОП Гурей А.С., в яких зазначено, що невиконання зобов`язань ФОП Гурей А.С. перед КП "Адміністративно-технічне управління" щодо своєчасної поставки товару спричинене виникненням в період з 10.11.2022 по 26.12.2022 форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що виразились з пошкодженні енергетичної системи України та періодичному вимкненні електроенергії через постійні масовані ворожі атаки іноземного ворога;

- копії виписок з електронної пошти , в яких зазначено про надсилання на електронну пошту відповідей на претензії (а.с.106, 114 том 1);

- копію листа-звернення №1 від 11.11.2022, адресованого КП "Адміністративно-технічне управління" із проханням щодо продовження строку поставки товару та повідомлення про настання форс-мажорних обставин по договорах № 07/11/22/1 та №07/11/22/2, копію накладної № 4236652 про надіслання 11.11.2022 цього листа на юридичну адресу позивача (м.Львів, площа Міцкевича, 6/7) службою кур`єрської доставки ФОП Іваненко Д.М. та його повернення 14.11.2023 з відміткою "по вказаній адресі адресат відсутній" (а.с.74 т.1),

- копію квитанції про оплату послуг доставки (а.с.21 т.2),

- лист № 19/07/ЛП від 19.07.2023 ФОП Іваненка Д.М., в якому зазначено, що дата (14.11.2023) в накладній № 4236652 є технічною помилкою під час заповнення, так як доставка кур`єрською службою відправлення № 4236652 відбулася 14.11.2022, у зв`язку із цим вірною датою на накладній кур`єрсько-поштового сервісу №4236652 слід вважати 14.11.2022. В листі також зазначено, що ФОП Іваненко Д.М. здійснює господарську діяльність без використання печатки, а тому її відсутність на накладній кур`єрсько-поштового сервісу № 4236652 не має наслідку нікчемності/недійсності цієї накладної (а.с. 172 т.1);

- копію листа-звернення №1 від 18.11.2022, адресованого КП "Адміністративно-технічне управління", із проханням щодо продовження строку поставки товару та повідомлення про настання форс-мажорних обставин по договорах № 07/11/22/1 та №07/11/22/2 та докази надсилання цього листа 22.11.2022 на електронну пошту - (а.с.90-92 том1);

- лист-звернення №1 від 18.11.2022, адресований КП "Адміністративно-технічне управління", щодо продовження строку поставки товару та повідомлення про настання форс-мажорних обставин по договорах № 07/11/22/1 та № 07/11/22/2 та докази надсилання його 22.11.2022 позивачу Укрпоштою на юридичну адресу позивача (м.Львів, площа Міцкевича, 6/7) (а.с. 93-97 том 1), яке отримано відповідачем 07.12.2022;

- копію довідки АТ "Прикарпаттяобленерго" № 12389/128 від 07.04.2023, яка видана Гурей А.С. , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про те, що з 07.11.2022 по 27.12.2022 згідно ГПВ було відсутнє електропостачання ТП-481 впродовж 28 982 хв. та копії доданого до неї виписки з журналу фіксування відключень (а.с.75-89 том 1);

- копію витягу з Коломийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 05.04.2005 про реєстрацію за Гурей А.І. права власності на будинок за АДРЕСА_2 , копію договору оренди приміщення № 15 за адресою: АДРЕСА_2 та рухомого майна в ньому (столи прасувальні, швейні машинки, краєоверложувальні машинки, розпошивальні та закріпочні машинки тощо), від 01.01.2022, укладеного між ФОП Гурей А.І. та Гурей А.С., копію акту прийому-передачі майна від 01.01.2022, копію договору оренди № 102 рухомого майна (столи прасувальні, швейні машинки, краєоверложувальні машинки, розпошивальні та закріпочні машинки тощо), укладеного 10.07.2021 між ТОВ "Гурей.Груп" та ФОП Гурей А.І., копію Меморандуму про співпрацю, укладеного 01.11.2022 між ФОП Гурей А.С. та ФОП ГурейА.І. (а.с.170-181 том 1);

- довідку АТ "Прикарпаттяобленерго" № 12389/329 від 18.08.2023, видану ФОП Гурей А.С. про те, що з 25.10.2022 по 07.11.2022 вимкнень електроенергії за адресою: АДРЕСА_2 не було (а.с.242 том 1);

- копії виписок з АТ "Райффайзен Банк" та повідомлення з АТ "Креді Агріколь Банк" з зазначенням дат надходжень оплат за поставлений товар (а.с. 23-25 том 2).

КП "Адміністративно-технічне управління", заперечуючи проти існування форс-мажорних обставин та повідомлення його відповідачем про їх існування, надає суду:

- фотокопію статті з невідомого джерела про запровадження на Прикарпатті з 25.10.2022 графіку аварійних вимкнень електроенергії, фотокопію виписки з сайту Прикарпаттяобленерго про зміну графіків вимкнень від 01.11.2022 (а.с.214-216 том 1);

- копію виписки з сайту youcontrol.com.ua, в якій зазначено, що місцезнаходженням Іваненка Д.М. , який надає послуги з кур`єрської доставки, є м.Харків (а.с.218-219 том 1);

- копію наказу КП "Адміністративно-технічне управління" № 254/к від 07.12.2022 про звільнення з роботи ОСОБА_4 з 07.12.2022 (а.с. 3 том 2).

Судом з`ясовано, що електронна пошта - ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку відповідач направляв 22.11.2022 листа-звернення №1 від 18.11.2022, була вказана на сайті публічних закупівель, за результатами яких укладено договори, як засіб зв`язку з уповноваженою особою замовника, яка проводила закупівлі - ОСОБА_4 , яка станом на 22.11.2022 працювала у позивача. Разом з тим, позивач зазначає, що вказана електронна адреса не є офіційною адресою позивача.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД ТА МОТИВИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Як вбачається з аналізу ст.ст.173, 174, 175 Господарського кодексу України цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є майново-господарськими зобов`язаннями, які регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Підставою виникнення господарських зобов`язань, є, зокрема, господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч.7 ст.179 ГК України та ст.181 ГК України господарські договори укладаються в порядку, встановленому ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Предмет, ціна та строк дії договору є істотними умовами господарського договору (ч.3 ст.180 ГК України).

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За приписами ч.1 та ч.2 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч.6 ст.265 ГК України).

Як визначено в ст.663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно ч.2 ст.217 Господарського кодексу України застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Як визначено в ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ч.4 ст.231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

В п.7.2 договорів поставки, укладених між сторонами, передбачено відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язання у вигляді сплати штрафних санкцій у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленого товару за кожен день прострочення.

Разом з тим, в п.8.1 укладених договорів погоджено, що сторона звільняються від відповідальності у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо). Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії у відповідності до п.8.3 договорів поставки є відповідні документи, які видаються уповноваженим органом постраждалій стороні за даним договором.

При цьому, в п.8.2 договорів поставки, укладених між сторонами, встановлено обов`язок сторони, що не може виконувати свої зобов`язання за цими договорами внаслідок дії обставин непереборної сили, повідомити про це іншу сторону протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту їх виникнення.

Відповідно до ч.2 ст.141-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб здійснює Торгово-промислова палата України згідно п.п.2 ч.3 ст.14 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні".

Масштабні військові дії, які вчиняються російською федерацією з 24.02.2022, спрямовані на знищення державності України, спричинили загибель людей, пошкодження та знищення житла, іншого майна, інфраструктури населених пунктів, зумовили проведення загальної мобілізації, а отже і величезні зміни в економіці, правовому регулюванні, зайнятості населення, житті громадянського суспільства України, а тому безумовно відносяться до переліку обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), а отже за умови доведення безпосереднього впливу цих обставин на можливість виконання стороною договору своїх зобов`язань, звільняють таку сторону від господарсько-правової відповідальності.

Разом з тим, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку".

Судом встановлено, що договори поставки від 07.11.2022 сторонами було укладено вже в період дії воєнного стану в країні, введеного 24.02.2022 в зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а отже приймаючи на себе зобов`язання за договорами сторони (як постачальник, так і замовник) розуміли чи мали розуміти всі ризики, які можуть виникнути у них в процесі виконання цих договорів.

Відповідно до сертифікатів № 2600-23-1913 та № 2600-23-1914 від 20.04.2023 Івано-Франківської торгово-промислової палати, невиконання ФОП Гурей А.С. своїх зобов`язань перед КП "Адміністративно-технічне управління" щодо своєчасної поставки товару спричинене виникненням в період з 10.11.2022 по 26.12.2022 форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що виразились в пошкодженні енергетичної системи України внаслідок постійних масованих ворожих атак іноземного ворога та періодичному вимкненні в зв`язку з цим електроенергії, що стало перешкодою для належного здійснення ФОП Гурей А.С. виробничих процесів.

Позивач стверджує, що станом на момент укладення між сторонами договорів поставки було відомо про можливі відключення електроенергії на Прикарпатті, адже АТ "Прикарпаттяобленерго" було оприлюднено графіки можливих аварійних вимкнень електроенергії. Однак, слід звернути увагу позивача на те, що оприлюднення графіків відключень електроенергії ще не означає здійснення таких відключень. В умовах перебування країни у стані війни як державні, так і приватні установи з метою попередження можливих негативних наслідків від дій російської федерації, розробляють окрім іншого і превентивні механізми, впровадження яких здійснюється в залежності від обставин, які настають в майбутньому.

За інформацією, наданою АТ "Прикарпаттяобленерго", в період з 25.10.2022 по 07.11.2022 (до укладення між сторонами договорів поставки) вимкнень електроенергії за адресою здійснення ФОП Гурей А.С. своєї діяльності не було. Вперше аварійне вимкнення електроенергії за місцезнаходженням відповідача в зв`язку з пошкодженням енергетичної системи відбулося 10.11.2022.

За встановлених вище обставин, господарський суд вважає доведеним факт існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) в період існування договірних правовідносин між сторонами.

На підтвердження виконання обов`язку, встановленого п.8.2 договорів, відповідачем подано лист-звернення щодо продовження строку поставки товару та повідомлення про настання форс-мажорних обставин по договорах № 1 від 11.11.2022 (а.с.70-73 т.1), копію накладної кур`єрської служби № 4236652 (а.с.74 т.1) та фотокопію квитанції про оплату послуг доставки (а.с.21 т.2).

Як визначено в ст.13 Закону України "Про поштовий зв`язок", який діяв на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. У договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. Договір про надання послуги поштового зв`язку вважається укладеним після оплати користувачем вартості цієї послуги, якщо інше не передбачене відповідними договорами.

Розрахунковим документом у відповідності до ч.2 зазначених Правил є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

Згідно з ч.6 Правил надання послуг поштового зв`язку оператор поштового зв`язку для оформлення приймання, перевезення, доставки та вручення поштових відправлень, поштових переказів та здійснення інших пов`язаних з цим виробничих операцій повинен мати штампувальні поштові пристрої, інші засоби поштового зв`язку, перелік і порядок застосування яких установлюється Мінінфраструктури. Оператори поштового зв`язку під час надання послуг поштового зв`язку застосовують штампувальні поштові пристрої, відбитки яких відмінні від відповідних пристроїв національного оператора поштового зв`язку.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи копії накладної № 4236652, наданої відповідачем в якості доказу відправки позивачу 11.11.2022 повідомлення про настання форс-мажорних обставин, на ній взагалі відсутні будь-які відбитки штампувальних пристроїв, які могли б свідчити про прийняття поштового відправлення; не зазначено ні об`єкту поштового зв`язку, який надає послуги, ні прізвища відповідальної особи, яка прийняла повідомлення до відправки. Графа накладної "Квитанція на оплату послуги доставки" взагалі пуста, не містить жодних відомостей. Таким чином, подана накладна не є належним доказом відправки повідомлення позивачу засобами поштового зв`язку, оскільки є лише заповненим бланком накладної, а тому не береться судом до уваги. Що стосується поданої відповідачем копії квитанції, то як вбачається з її форми, це лише заповнений рукописним текстом відривок від накладної, що містить підпис невстановленої особи за відсутності будь-яких штампувальних чи ідентифікуючих пристроїв. Крім того, повідомлення про існування зазначеної квитанції та подання її до суду відбулося уже після початку розгляду справи по суті; причин, які унеможливлювали її подання (за наявності) разом з відзивом на позов чи запереченнями на відзив відповідачем не подано, а тому ця квитанція не може бути прийнята судом до розгляду у відповідності до ч.8 ст.80 ГПК України.

Відповідно до умов укладених між сторонами договорів поставки (п.8.2) визначено обов`язок повідомлення про наявність форс-мажорних обставин у письмовій формі на юридичну адресу. Належним чином оформлене повідомлення про настання форс-мажорних обставин ФОП Гурей А.С. надіслала КП "Адміністративно-технічне управління" на його юридичну адресу 22.11.2022, що підтверджується квитанціями та описом вкладення до цінного листа від 22.11.2022, виданими АТ "Укрпошта". Позивач отримав таке повідомлення 07.12.2022.

Отже, ФОП Гурей А.С. прострочено виконання свого обов`язку щодо повідомлення іншої сторони про наявність форс-мажорних обставин протягом трьох днів з моменту їх виникнення.

Докази існування обставин непереборної сили, тобто сертифікати № 2600-23-1913 та №2600-23-1914 від 20.04.2023 Івано-Франківської торгово-промислової палати, були надані ФОП Гурей А.С. уже після отримання претензії від позивача про нарахування штрафних санкцій.

Разом з тим, як зазначає Верховний Суд у постанові від 31.08.2022 у справі №910/15264/21, потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання. Через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин. Саме ж повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні якнайшвидше. Хоча й форс-мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належне виконання.

У п.50 та п.52 вищевказаної постанови від 31.08.2022 Верховний Суд зазначає, що неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор). Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі. Подібний за змістом правовий висновок міститься і у п.5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі № 904/5328/21, а також в постанові Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 920/505/22.

Судом з`ясовано, що умовами укладених між сторонами договорів поставки №07/11/22/1 та № 07/11/22/2 від 07.11.2022 не передбачено юридичних наслідків прострочення чи невиконання обов`язку однією із сторін щодо повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин (із посиланням на відповідний сертифікат ТПП чи без нього). Також умовами договорів не встановлено строку на подання доказів існування форс-мажорних обставин під час виконання договорів, а лише зазначено, що такі докази повинні бути надані постраждалій стороні уповноваженим органом.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що порушення ФОП Гурей А.С. передбачених договорами строків повідомлення КП "Адміністративно-технічне управління" про настання форс-мажору означає автоматичну втрату нею права посилатись на форс-мажорні обставини, які мали місце.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 та постанові Верховного Суду від 12.07.2023 у справі № 922/2720/21 вказано, що загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Одним з принципів цивільного права є компенсація майнових втрат особи, що заподіяні правопорушенням, вчиненим іншою особою. Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за неналежне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію майнових втрат кредитору. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Загалом зміст цих принципів (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону. Добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Судом встановлено, що незважаючи на виникнення форс-мажорних обставин, відповідач у повному обсязі виконав взяті на себе згідно укладених між сторонами договорів поставки зобов`язання щодо виготовлення та поставки штормового одягу позивачу. Позивач, отримавши з простроченням на 8 днів повідомлення від відповідача про настання форс-мажорних обставин не відмовився від виконань зобов`язань за договорами та не розірвав їх, а прийняв поставлений відповідачем товар з простроченням встановлених договорами термінів без будь-яких претензій та зауважень; здійснив оплату за отриманий товар з простроченням більше, ніж 30 днів.

Відповідно до ст. 73, 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію ст. 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Трофимчук проти України" вказав, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін; Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа "Руїс Торіха проти Іспанії").

Враховуючи вищевикладене в сукупності, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача штрафних санкцій за несвоєчасну поставку товару у зв`язку з наявністю форс -мажорних обставин.

Не підлягають задоволенню також вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних з огляду на таке.

Обов`язок боржника сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, встановлено в ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України. При цьому, такий обов`язок виникає у боржника у разі прострочення виконання саме грошового зобов`язання.

Згідно висновків, сформульованих, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справі № 646/14523/15-ц, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (пункт 8.35) нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Оскільки, в даному випадку у відповідача відсутні грошові зобов`язання перед позивачем, а нарахування інфляційних втрат та 3% річних здійснено за прострочення поставки товару, підстави для їх стягнення відсутні.

Що стосується поданого відповідачем клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, то суд зазначає таке.

Статтею 169 Господарського процесуального кодексу України передбачено право учасників справи викладати свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Статтею 170 ГПК України, якою встановлено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, не передбачено обов`язку заявника надавати докази надіслання поданої заяви чи клопотання іншим учасникам справи, окрім подачі заяв чи клопотань, що подаються на стадії виконання судового рішення.

З огляду на викладене, не заслуговують на увагу доводи позивача про те, що подане клопотання не може бути прийнято судом, у зв`язку з неподанням доказів його надіслання позивачу.

Разом з тим, враховуючи, що підстави для задоволення позову у даній справі відсутні, клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій не розглядалося судом.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 20, 13, 73, 74, 76 -78, 129, 232 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Судовий збір покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 02.10.2023.

Суддя О.В. Рочняк