ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2023 р. Справа№ 910/465/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсака В.А.

суддів: Євсікова О.О.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Заборовської А.О.,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Розпаченюк А.С.

від відповідача: Братищенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2023, повний текст якого складено та підписано 16.06.2023

у справі № 910/465/23 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ"

до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС"

про стягнення 2 584 649,25 грн,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

В січні 2023 оку Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" про стягнення заборгованості у розмірі 2 584 649,25 грн, з яких: 1 844 828,50 грн основного боргу, 222 617,78 грн 3% річних, 517 202,97 грн інфляційної складової боргу.

31.03.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про зміну предмета позову, в якій позивач просив стягнути 1 844 828,50 грн основного боргу. Вказана заява прийнята судом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є правонаступником прав АТ "К.Енерго" за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 521304 від 06.11.2017 внаслідок придбання майна банкрута на аукціоні за лотом № 71, відповідно заборгованість, яка виникла через неналежне виконання відповідачем умов цього договору, а тому має бути сплачена на користь позивача.

Доводи та заперечення відповідача

02.03.2023 відповідач - КП "ЖИТЛО-СЕРВІС" подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов не визнає, просить відмовити у його задоволенні. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що позивач не надав первинних документів бухгалтерського обліку на підтвердження факту надання послуг на суму боргу. Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних відповідач не мав жодних грошових зобов`язань перед позивачем до моменту придбання ним прав вимоги на аукціоні, ці вимоги виходять за межі суми дебіторської заборгованості по договору постачання, право на яку позивач придбав на аукціоні.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" 1 844 828,50 грн основного боргу, 22 137,94 грн судового збору.

Місцевий господарський суд, встановивши, що матеріали справи не містять жодних належних, допустимих, достовірних та вірогідних доказів у розумінні статей 76, 77, 78, 79 ГПК України на підтвердження сплати відповідачем грошових коштів ТОВ "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" в рахунок погашення заборгованості за Договором № 521304 від 06.11.2017 становить 1 844 828,50 грн, дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з цим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить це рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції неповно дослідив обставини справи, надав їм неналежну правову оцінку. Рішення прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального права.

А саме апелянта посилається на те, що:

- позивач не є новою стороною і новим постачальником по договору на постачання теплової енергії від 06.11.2017 № 521304, оскільки АТ «К.Енерго» не передавало ТОВ «Київенерго-борг» свої права та обов`язки за договором на підставі правочину, який передбачено для заміни сторони у зобов`язанні у п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України;

- позивач не надав доказів, які підтверджують розмір боргу, а саме рахунків-фактур, актів приймання - передавання товарної продукції, облікових карток фактичного споживання за попередній період та актів звіряння, хоча цей обов`язок належить позивачу;

- суд прийняв недопустимі докази (дублікати облікових карток про обсяги споживання та рахунки-фактури, довідку про стан розрахунків) на підтвердження факту поставки товару за спірним договором;

- суд безпідставно прийняв надану позивачем копію листа на адресу приватного виконавця від 08.05.2019 № 110/905-766, яка містить відомості про поточну заборгованість станом на 10.05.2019, у той же час права вимоги визначені станом на 25.08.2021;

- відповідач є посередником між теплопостачальником та власниками квартир у будинку. На даний час постачання теплової енергії у будинки забезпечує інший виконавець комунальних послу, а тому відповідач не має право кошти споживачів направляти на погашення боргу перед позивачем за відсутності підтверджуючих документів, оформлених належним чином;

- щодо вірогідності доказів, позивач повинен самостійно нести відповідальність за наслідки своєї недбалості і не отримання доказів у ліквідатора ПАТ «Киїенерго» після придбання права вимоги на електронних торгах під час процедури банкротства.

Доводи та заперечення позивача

У своєму відзиві на апеляційну скаргу від 04.09.2023 позивач зазначив, що суд першої інстанції повно дослідив обставини справи, надав належну правову оцінку поданим доказам, правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення а оскаржене рішення без змін.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 постановлено витребувати у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/465/23. Відкладено вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги до надходження матеріалів справи з Господарського суду першої інстанції.

24.07.2023 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 поновлено Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" пропущений строк на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 у справі № 910/465/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунальному підприємству з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 у справі № 910/465/23. Закінчено проведення підготовчих дій. Повідомлено учасників справи про призначення апеляційної скарги до розгляду на 13.09.2023. Роз`яснено учасникам справи право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі до 06.09.2023. Встановлено учасникам справи строк для подачі всіх заяв та клопотань в письмовій формі до 06.09.2023. Явка учасників справи не визнана обов`язковою. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 у справі №910/465/23 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Розгляд клопотань та заяв учасників справи

Від відповідача надійшло клопотання про приєднання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у цій справі, а саме: акт виконаних робіт від 30 червня 2023 та додаток №01 «Вартість послуг за червень 2023» (представництво в суді першої інстанції 12.06.2023); акт виконаних робіт від 31 липня 2023; додаток №01 «Вартість послуг за липень 2023» (підготовка і подання апеляційної скарги); виписка за 12.07.2023 та виписка за 22.08.2023.

Колегія суддів, розглянувши заявлене клопотання, відмовляє в прийнятті доказів що стосуються витрат надавання правничої допомоги в суді першої інстанції, як такі, що подані з порушенням строків унормованих ч. 8 ст. 129 ГПК України. Тоді як, в силу приписів ч. 3 ст. 269 ГПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним господарським судом лише у виняткових випадках за обґрунтуванням неможливості їх подання під час розгляду справи в суді першої інстанції, чого заявником не було здійснено.

Явка представників сторін

Представник позивача в судовому засідання 13.09.2023 заперечив проти доводів апелянта з підстав, викладених у відзиві та просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.09.2023 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове про відмову в позові.

Межі перегляду справи судом апеляційної інстанції

Згідно із ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Статтею 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення присутніх учасників справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку апеляційну скаргу слід залиши без задоволення, а оскаржене рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

06.11.2017 року між Публічним акціонерним товариством "КИЇВЕНЕРГО" (далі - постачальник) (перейменоване з 01.01.2019 в АТ "КИЇВЕНЕРГО", з 09.08.2019 - в АТ "К.ЕНЕРГО") та Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" (далі - споживач) був укладений Договір (тимчасовий) на постачання теплової енергії у гарячій воді № 521304 (далі - Договір або Договір № 521304 від 06.11.2017), відповідно до умов пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується виробити та поставити теплову енергію споживачу для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання, а споживач зобов`язується отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в цьому договорі (а.с. 27-34 т. 1).

Згідно з пп. 2.2.1 п. 2.2 Договору постачальник зобов`язався безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із споживачем (Додатки 3, 4) для потреб опалення - в період опалювального сезону; для гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими споживачем величинами приєднаного теплового навантаження, зазначеними в Додатку 1.

Відповідно до пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору постачальник зобов`язався щомісячно оформляти для споживача: - величину фактично спожитої теплової енергії, визначену в Гігакалоріях (облікову картку) та її вартість за кожним особовим рахунком споживача за розрахунковий період (місяць); - рахунок-фактуру, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця з урахуванням кінцевого сальдо розрахунків на його початок; - акт звіряння розрахунків; - акт приймання-передавання товарної продукції.

Згідно з пп. 2.3.1 п. 2.3 Договору споживач зобов`язався дотримуватись кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у Додатку 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначеними у Додатку 2.

Згідно з п. 4.1 Договору, цей Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15.06.2018.

У Додатку 2 до Договору ("Тарифи та порядок розрахунків"), який в силу п. 5.5 Договору є невід`ємною частиною Договору, сторони визначили порядок розрахунків за теплову енергію, зокрема узгодили такі умови:

- споживач щомісяця з 12 по 15 число отримує в ЦОК за адресою: просп. Голосіївський, 30Б, оформлену постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання - передавання товарної продукції, облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання (пункт 9 Додатку 2 до Договору);

- споживач на розрахунковий рахунок постачальника, відкритий у філії - Головному управлінні по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк"(код банку 322669), щомісячно: - забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунком, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на поточний рахунок постачальника ….; - до 25 числа поточного місяця, сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок постачальника згідно з його розрахунком за кожною тарифною групою окремо … (пункт 10 Додатку 2 до Договору).

25.08.2021 відбувся електронний аукціон з продажу майна банкрута - АТ "К.ЕНЕРГО" за лотом № 71, предметом якого було право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги (послуги теплової енергії, послуги центрального опалення, послуги гарячої води, послуги надання конденсату, послуги надання хімічно очищеної води) на суму 241 900 394 грн, за результатами якого переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОРТСЕРВІС-СТМ", що підтверджується Протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3 від 25.08.2021 (а.с. 24-25 т. 1).

Згідно з Актом про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 (а.с. 9 т. 1), АТ "К.ЕНЕРГО" передано, а покупцем (Товариством з обмеженою відповідальністю "СПОРТСЕРВІС-СТМ") прийнято майно, що є предметом продажу на аукціоні № UA-PS-2021-08-10-000016-3 по лоту № 71, а саме: право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги (послуги теплової енергії, послуги центрального опалення, послуги гарячої води, послуги надання конденсату, послуги надання хімічно очищеної води) на суму 241 900 394 грн, в тому числі заборгованість Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" (відповідач) за Договором № 521304 від 06.11.2017 у розмірі 1 844 828,50 грн, що підтверджується Витягом з Додатку №1 до Акту про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 (пункт 20) (а.с. 8 т. 1).

Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОРТСЕРВІС-СТМ" змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" (позивач) на підставі протоколу № 1/2021 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "СПОРТСЕРВІС-СТМ" від 14.09.2021 (а.с. 26 т. 1).

Позивач направив відповідачу Повідомлення про зміну кредитора від 09.11.2021, що підтверджується копією фіскального чеку від 10.11.2021 (а.с. 21-22 т. 1). Позивач повідомив відповідача, що ТОВ "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" (до перейменування - ТОВ "СПОРТСЕРВІС-СТМ") є правонаступником ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" (після перейменування - АТ "К.ЕНЕРГО") згідно з результатом торгів у процедурі банкрутства АТ "К.ЕНЕРГО" щодо заборгованості відповідача, зокрема за Договором № 521304 від 06.11.2017 у сумі 1 844 828,50 грн, позивач просив відповідача надалі сплачувати борг на банківський рахунок ТОВ "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ".

У відповідь на повідомлення позивача, відповідач листом №110/306-1774 від 13.12.2021 повідомив позивача про необхідність надання доказів набуття прав вимоги (а.с. 19 т. 1).

Листом від 29.12.2021 позивач направив відповідачу документи, які підтверджують набуття права вимоги боргів відповідача перед ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" (копії протоколу електронних торгів № UA-PS-2021-08-10-000016-3, акту про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021, витяг з додатку до акту придбання майна аукціоні (а.с. 20 т. 1).

У подальшому позивач направив відповідачу Вимогу № 23-К від 12.08.2022 про сплату заборгованості за договорами на постачання теплової енергії у гарячій воді, до складу якої входить і заборгованість відповідача за Договором №521304 від 06.11.2017 (а.с. 16-17 т. 1).

Оскільки відповіді на зазначену вимогу відповідач не надав, спірну заборгованість не оплатив, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" 1 844 828,50 грн основного боргу (з урахуванням заяви позивача про зміну предмета позову).

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач неналежним чином виконав зобов`язання по оплаті за Договором № 521304 від 06.11.2017, внаслідок чого за період з 01.11.2017 по 01.05.2018 виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 01.01.2023 становить 1 844 828,50 грн, що підтверджується доданою до позовної заяви Довідкою про стан розрахунків за спожиту від АТ "К.ЕНЕРГО" теплоенергію за Договором №521304 від 06.11.2017 (а.с. 18-19 т. 1), а також листом відповідача №11/905-766 від 08.05.2019 та Інформацією щодо заборгованості КП "ЖИТЛО-СЕРВІС" за послуги теплопостачання перед ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" станом на 10 травня 2019 року, яка є додатком до вказаного листа (а.с. 11-12 т. 1).

Відповідач проти позову заперечив з огляду на відсутність первинних документів бухгалтерського обліку, які б підтверджували факт надання послуг на суму боргу, при цьому зазначив, що на рахунку бухгалтерського обліку відповідача не обліковується кредиторська заборгованість перед АТ "К.ЕНЕРГО", що підтверджується бухгалтерською довідкою КП "ЖИТЛО-СЕРВІС" № 110/306-143 від 09.02.2023 (а.с. 80 т. 1). На думку відповідача, належним підтвердженням кількості та вартості поставленої теплової енергії за Договором і виникнення у відповідача обов`язку її оплати є документи, визначені у пп. 2.2.2 Договору, які в силу вимог ст. 517 ЦК України ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" зобов`язано було передати позивачу разом із передачею права вимоги на дебіторську заборгованість. Відповідач вважає, що довідка про стан розрахунків, складена позивачем та додана останнім до позовної заяви, не підтверджує факт поставки теплової енергії за Договором.

Позивач, заперечуючи доводи відповідача про відсутність первинних документів бухгалтерського обліку, визначених підпунктом 2.2.2 Договору, зазначив, що отримання первинних документів Договором покладено на відповідача, останній також був зобов`язаний повернути підписані ним документи. На підтвердження факту поставки товару за Договором та його споживання відповідачем позивач додатково долучив до матеріалів справи дублікати облікових карток (табуляграми) за період листопад 2017 - квітень 2018 (а.с. 122-127 т. 1).

На думку відповідача, додані позивачем дублікати облікових карток за листопад 2017 - квітень 2018 не можуть підтверджувати факт здійснення господарських операцій, оскільки вони складені через 5 років після їх здійснення неналежною особою (ТОВ "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ", яка не було учасником господарської операції і не є новою стороною Договору (оскільки позивач крім права вимоги суми боргу за Договором жодних інших прав за Договором не набув, у зв`язку з чим не має повноважень на виготовлення дублікатів первинних документів для бухгалтерського обліку господарських операцій по Договору).

Мотиви і джерела права, з яких виходить апеляційний суд при прийнятті судового рішення

Відповідно до частин 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з частинами 6, 7 статті 276 ГК України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що внаслідок укладення Договору на постачання теплової енергії у гарячій воді № 521304 від 06.11.2017 між Публічним акціонерним товариством "КИЇВЕНЕРГО" (далі - постачальник) (перейменоване з 01.01.2019 в АТ "КИЇВЕНЕРГО", з 09.08.2019 - в АТ "К.ЕНЕРГО") та Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

24.09.2020 постановою Господарського суду Донецької області у справі № 905/1965/19 визнано банкрутом боржника - АТ "К.Енерго", відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, призначено ліквідатором боржника - АТ "К.Енерго" арбітражного керуючого Паркулаба Володимира Григоровича.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ліквідатор банкрута АТ «К.ЕНЕРГО», , арбітражний керуючий Паркулаб Володимир Григорович на офіційному веб-сайті Прозорро.Продажі (https://prozorro.sale/auction/UA-PS-2021-08-10-000016-3/) розмістив оголошення про проведення 25.08.2021 другого повторного аукціону з продажу права вимоги на загальногосподарську дебіторську заборгованість, підтверджену бухгалтерськими довідками та/або службовими записками на суму 241 900 394,18 грн; лот № 71.

Згідно статті 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

До договору купівлі-продажу, що укладається на організованих ринках капіталу та організованих товарних ринках, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і договорів купівлі-продажу фінансових інструментів, укладених поза організованим ринком, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Особливості укладення договорів на організованих ринках капіталу, організованих товарних ринках, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами законодавства (стаття 650 Цивільного кодексу України).

Порядок продажу майна у справі про банкрутство визначено статтями 68-88 Розділу V Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до статті 68 Кодексу України з процедур банкрутства продаж майна боржника на аукціоні відбувається в електронній торговій системі. Порядок функціонування електронної торгової системи, організації та проведення електронних аукціонів, визначення розміру, сплати, повернення гарантійних внесків та сплати винагороди операторів електронних майданчиків затверджується Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 87 Кодексу України з процедур банкрутства придбане на аукціоні майно, майнове право передається, а право вимоги відступається покупцю після повної сплати запропонованої ним ціни. Про передачу майна складається акт про придбання майна на аукціоні.

Відповідно до статті 88 Кодексу України з процедур банкрутства в акті про придбання майна на аукціоні зазначаються: ім`я (назва) та місце проживання (місцезнаходження) продавця та покупця, а також оператора авторизованого електронного майданчика; відомості про майно, придбане на аукціоні, та його ціна; адреса веб-сторінки, на якій розміщено відомості про проведення аукціону; інформація про повну сплату ціни за придбання майна на аукціоні. Акт про придбання майна на аукціоні складається у простій письмовій формі та не потребує нотаріального посвідчення. Такий акт підписується продавцем та покупцем не пізніше трьох робочих днів після повної сплати переможцем запропонованої ним ціни.

Порядок організації та проведення аукціонів з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність) затверджено постановою кабінету Міністрів України від 02.10.2019 № 865 (далі - Порядок).

Розділом VІІІ Порядку унормовано питання оформлення результатів аукціону. Зокрема передбачено таке: Інформація про результати аукціону негайно після завершення аукціону оприлюднюється в системі у вигляді протоколу про проведення аукціону та відображається на веб-сайтах, у сформованому протоколі про проведення аукціону (пункти 81, 82). Протокол про проведення аукціону формується системою та надсилається всім учасникам та замовнику аукціону (пункт 83). Передача майна, майнових прав та відступлення права вимоги, а також складення акта про придбання майна на аукціоні здійснюються відповідно до статей 87 і 88 Кодексу (пункт 93). Після підписання замовником та переможцем аукціону акта про придбання майна на аукціоні замовник аукціону не пізніше ніж протягом п`яти календарних днів з дня підписання акта опубліковує його у системі та натискає електронну кнопку в інтерфейсі особистого кабінету, за результатом чого аукціону автоматично присвоюється статус "Аукціон завершено"(пункт 94).

Правова природа процедур реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто у вчиненні дій, спрямованих на виникнення в покупця зобов`язання зі сплати коштів за продане майно та передання права власності на майно банкрута, до покупця - учасника аукціону. З аналізу ч.1 ст. 650, ч.1 ст. 655 та ч.4 ст. 656 ЦК України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на прилюдних торгах (аукціонах) є різновидом договору купівлі-продажу.

25.08.2021 згідно з протоколом електронного аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3 Товариство з обмеженою відповідальністю "СПОРТСЕРВІС-СТМ", яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" (позивач), на аукціоні з придбання майна банкрута - АТ "К.ЕНЕРГО" за лотом № 71 придбало право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги на суму 241 900 394,00 грн.

Разом з тим, визнання переможця аукціону і сплати ним визначеної суми недостатньо для набуття переможцем аукціону права власності на реалізоване на електронному аукціоні права вимоги. Остаточним оформленням набуття такого права за результатами електронного аукціону є складання і підписання Акта про придбання майна на аукціоні, як це передбачено статтями 87, 88 Кодексу України з процедур банкрутства.

Матеріалами справи підтверджується, що 30.08.2021 між АТ "К.ЕНЕРГО" в особі ліквідатора Паркулаба В.Г. та ТОВ "СПОРТСЕРВІС-СТМ" (зміна найменування на ТОВ "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ") підписано Акт про придбання майна на аукціоні, згідно якого АТ "К.ЕНЕРГО" передано, а покупцем прийнято майно, що є предметом продажу на аукціоні з придбання майна банкрута - АТ "К.ЕНЕРГО" за лотом № 71, а саме: право вимоги на дебіторську заборгованість за спожиту теплову енергію та супутні послуги на суму 241 900 394 грн, в тому числі заборгованість КП "ЖИТЛО-СЕРВІС" за Договором № 521304 від 06.11.2017 у розмірі 1 844 828,50 грн. За змістом п. 2 Акта на момент його підписання покупець сплатив продавцю ціну продажу майна.

Результати аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3, як слушно зауважено господарським судом попередньої інстанції, є чинними, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Отже у визначеному законом порядку права вимоги АТ "К.ЕНЕРГО" на загальногосподарську дебіторську заборгованість (лот № 71) були передані позивачу, як переможцю аукціону № UA-PS-2021-08-10-000016-3. Відповідно, у ТОВ "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" виникнуло право вимоги, зокрема, до КП "ЖИТЛО-СЕРВІС" за Договором № 521304 від 06.11.2017.

При цьому колегія зауважує, що протокол аукціону про визнання переможцем учасника торгів та акт про придбання майна на аукціоні є достатньою правовою підставою для набуття цих прав. Подальше оформлення та підписання договору купівлі-продажу як окремого документа ані Кодексом України з процедур банкрутства, ані Порядком не передбачене.

Купівля-продаж прав вимоги з урахуванням викладених в Акті про придбання майна на аукціоні від 30.08.2021 умов за своїми ознаками є правочином, за яким постачальник у зобов`язанні за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 521304 від 06.11.2017 змінений на ТОВ "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ" як новий кредитор. Товариство не набуло обов`язків із постачання теплоенергії, позаяк за змістом названого акта у нього виникло лише право вимагати виконання зобов`язань за Договором № 521304 від 06.11.2017.

Оскільки у процедурі ліквідації банкрута між сторонами має місце укладення договору купівлі-продажу права вимоги, на виконання якого здійснена цесія, а її сторонами можуть бути будь-які фізичні або юридичні особи, колегія суддів приходить до висновку, що таке відступлення права вимоги не суперечить закону. Відтак доводи апеляційної скарги про ненабуття позивачем права вимоги відхиляються за їх безпідставності.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач як в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи в апеляційній інстанції наполягав на тому, що в матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження існування заборгованості відповідача за Договором. В контексті наведених аргументів судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Так, у відповідності до пп. 2.2.2 п. 2.2 Договору постачальник зобов`язався щомісячно оформляти для споживача: - величину фактично спожитої теплової енергії, визначену в Гігакалоріях (облікову картку) та її вартість за кожним особовим рахунком споживача за розрахунковий період (місяць); - рахунок-фактуру, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця з урахуванням кінцевого сальдо розрахунків на його початок; - акт звіряння розрахунків; - акт приймання-передавання товарної продукції.

Пунктом 9 Додатку № 2 до Договору № 521304 від 06.11.2017 передбачено, що споживач (відповідач) щомісяця з 12 по 15 число отримує в ЦОК за адресою: просп. Голосіївський, 30Б, оформлену постачальником рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання - передавання товарної продукції, облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник постачальнику протягом двох днів з моменту їх одержання.

Виходячи із змісту вищенаведених положень договору, місцевим господарським судом вірно констатовано, що обов`язок з отримання рахунків-фактур, актів приймання-передавання товарної продукції, облікових карток фактичного споживання за попередній період та актів звіряння покладено саме на відповідача, який оформлює вказані документи і повертає один примірник постачальнику. Наведені висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовано.

В свою чергу, на дослідження суду до матеріалів справи позивачем було представлено Інформаційну довідку щодо заборгованості КП "ЖИТЛО-СЕРВІС" за послуги з теплопостачання перед ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" станом на 10.05.2019, яка підписана посадовими особами КП "ЖИТЛО-СЕРВІС" (головним бухгалтером Оксаною Степаненко, бухгалтером Лілією Зінченко) та скріплена печаткою КП "ЖИТЛО-СЕРВІС", зі змісту якої слідує, що за Договором № 521304 від 06.11.2017 сума заборгованості складає 1 845 983,75 грн (а.с. 12 т. 1).

Належних, допустимих та достовірних доказів в підтвердження обставин здійснення погашення визнаної відповідачем заборгованості станом на час вирішення спору відповідачем не надано. Зокрема, стороною не надано ані виписки по рахунку відповідача, ані платіжних доручень чи квитанцій про сплату грошових коштів на корить постачальника, тощо.

За наведеного, колегія суддів також погоджується з висновками суду попередньої інстанції про відхилення за необґрунтованості бухгалтерської довідки №110/306-143 від 09.02.2023 про відсутність в бухгалтерському обліку КП "ЖИТЛО-СЕРВІС" станом на 01.01.2023 кредиторської заборгованості перед ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" та ТОВ "КИЇВЕНЕРГО-БОРГ".

Разом з цим, як слушно зауважено місцевим господарським судом, заперечуючи проти наявності заборгованості за договором відповідач не надає суду жодних доказів того, що за період з 01.11.2017 по 01.05.2018 КП "ЖИТЛО-СЕРВІС" не отримував від ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" теплову енергію на межу балансової належності (Додатки 3, 4 до Договору), а відповідно не споживав теплову енергію у спірний період.

Натомість у відповідності до Довідки про стан розрахунків за спожиту від АТ "К.ЕНЕРГО" теплоенергію за Договором № 521304 від 06.11.2017 (а.с. 18-19 т. 1), що була долучена позивачем до позовної заяви, відповідачем у спірному періоді здійснювалась оплата в рахунок часткового погашення заборгованості за поставлену теплову енергію за Договором, зокрема, у січні, лютому 2018 року з призначенням платежу: "Оплата за теплову енергію для потр. нас. зг. Договору № 521304 від 06.11.2017", що не спростовано відповідачем, а відтак додатково підтверджується факт реальності поставки теплової енергії у спірний період відповідачу. Доводами апеляційної скарги факт отримання теплопостачання у спірний період не спростовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що із внесенням 17.10.2019 змін до ГПК України його статтю 79 ГПК України викладено у новій редакції, чим фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Зазначений стандарт підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надають позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію вказаного стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Іншими словами, тлумачення змісту статті 79 ГПК України свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Одночасно статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень, неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом висновок викладений у низці постанов Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17, від 08.07.2021 у справі 915/1889/19, від 15.07.2021 у справі №916/2586/20.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом" ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Колегія також зазначає, що у пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

Підсумовуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів як в цілому, так і кожного окремо, з урахуванням стандарту доказування «вірогідності доказів», приходить до висновку, що надані позивачем докази в підтвердження обставин наявності у відповідача заборгованості за Договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 521304 від 06.11.2017 видаються більш вірогідним, ніж протилежні бездоказові ствердження відповідача.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з вірним висновком місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позову позивача про стягнення з відповідача заборгованості з постачання теплової енергії у гарячій воді в заявленій у цій справі сумі.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Нормою ст. 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За встановлених обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва 12.06.2023 у справі № 910/465/23 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а тому передбачених законом підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення в розумінні приписів ст. 277 ГПК України не вбачається. Скаржником не наведено переконливих та достатніх аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції.

Апеляційна скарга Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "ЖИТЛО-СЕРВІС" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 підлягає залишенню без задоволення.

Судові витрати

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 129 ГПК України та, у зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги, покладаються на скаржника.

Керуючись Главою 1 Розділу IV Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2023 у справі № 910/465/23 залишити без змін.

Матеріали справи повернути до господарського суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано, після виходу судді Корсака В.А. та судді Євсікова О.О. з відпустки - 02.10.2023.

Головуючий суддя В.А. Корсак

Судді О.О. Євсіков

С.І. Буравльов