ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" вересня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2072/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

розглянувши у порядку справу за позовом: Публічного акціонерного товариства МТБ Банк (пр. Миру, 28, м. Чорноморськ, Одеська обл., 68003)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Фінбізнесгруп (вул. Церковна, буд. 29/1, оф. 302, м. Одеса, 65003)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю М-БУД Груп (вул. Нова, буд. 31-Б, оф. 126, м. Бориспіль(з), Київська обл., 08301) 2) Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (вул. Бориса Грінченка, 1, м. Київ, 010010)

про стягнення 16184000,00 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: Черкасова О. О.;

від відповідача: Шульга Ю.І.;

від третьої особи-1: не з`явився;

від третьої особи-2: Бережна А. О.

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство МТБ Банк звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Фінбізнесгруп, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № К08027/2021 від 12.03.2021 у загальному розмірі 16184000,00 грн, з яких: 16000000,00 грн основного боргу за кредитом, 184000,00 грн прострочених процентів за користування кредитними коштами.

Позиції учасників справи

Підставою позову позивач визначив обставину неналежного виконання ТОВ "М-Буд Груп" своїх зобов`язань за вищевказаним договором в частині повернення кредитних коштів, а також сплати процентів за користування кредитом в повному обсязі та у визначені договором строки, за виконання яких поручився відповідач, уклавши з позивачем договір поруки від 12.03.2021 № К08027/2021/S-1.

21.09.2022 позивачем була подана до суду заява про залишення позову без розгляду (а.с. 137-138, т.1), яка в подальшому була відкликана позивачем.

24.10.2023 відповідачем було подано суду клопотання про притягнення позивача до відповідальності за зловживання процесуальними правами (а.с. 159-161, т.1).

Також, 24.10.2022 позивачем було подано суду письмові пояснення (а.с. 162-165, т.1), в яких він відзначив, що подання позову повторно відбулось внаслідок технічної помилки.

29.11.2022 відповідачем був поданий до суду відзив на позовну заяву (а.с. 26-35, т.2), в якому він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, наголосивши, що: відповідач не отримував від банку вимоги про погашення заборгованості; рішенням Ради національної безпеки України від 15.04.2021, введеним в дію указом Президента України від 21.04.2021 № 169/2021, до відповідача та третьої особи застосовано обмежувальні заходи строком на три роки, зокрема, у виді зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, у зв`язку з чим виконання зобов`язань за договором є неможливим; відповідач зазначає, що банк сам зупинив виконання економічних зобов`язань та розрахункових операцій за рахунком відповідача, а тому у спірних відносинах має обставина неможливості виконання зобов`язання боржника з вини кредитора.

У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 14.12.2022 (а.с. 61-74, т.2), позивач наголосив про таке: відповідач та третя особа не здійснювали жодних дій, направлених на погашення заборгованості перед банком, а тому посилання відповідача на фактичну відмову кредитора від прийняття виконання зобов`язання за кредитним договором не заслуговують на увагу; застосування санкцій рішенням РНБО не передбачають звільнення юридичних осіб від виконання зобов`язань за укладеними угодами; відповідачу, як поручителю, були відомі всі істотні умови кредитного договору, зокрема, строки повернення коштів; банк направляв відповідачу повідомлення за адресою, вказаною у договорі поруки, при цьому відповідач про її зміну позивача не повідомляв.

19.07.2023 позивачем були подані до суду письмові пояснення (а.с. 105-112, т.3), в яких останній відзначив, що: у зв`язку з невиконанням боржником та поручителем умов кредитного договору у банка виникло право вимагати повернення грошових коштів в повному обсязі у судовому порядку від відповідача та третьої особи як разом, так і окремо; вимоги про стягнення нарахованої суми відсотків є правомірними; введення санкцій не може розглядатись як обставина, за яку відповідач не відповідає, адже їх застосування обумовлене певними діями відповідача, при цьому санкційні обмеження не звільняють відповідача від виконання зобов`язань перед банком.

У поданих до суду 19.07.2023 письмових поясненнях відповідач наголосив, що господарська діяльність відповідача та третьої особи повністю зупинена, внаслідок чого останні втратили можливість виконувати свої зобов`язання за укладеними раніше господарськими договорами. За цих обставин відповідач вважає, що задоволення позову судом призведе до порушення прав відповідача, зобов`язання у якого наразі не виникли та призведе до обходу обмежень, застосованих рішенням Ради національної безпеки України.

20.09.2023 до суду надійшли письмові пояснення третьої особи - Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів (а.с. 154-167, т.3), в яких останній пояснив, що станом 28.08.2023 відсутні випадки доручення Кабінетом Міністрів України здійснення АРМА заходів, пов`язаних із тимчасовим управлінням активами, які підлягають стягненню в дохід держави як санкції, передбаченої п. 1-1 частини 1 статті 4 Закону України «Про санкції». При цьому, як наголошує третя особа, у Єдиному державному реєстрі активів, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, інформація щодо активів ТОВ «Фінбізнесгруп» відсутня, а отже активи відповідача до АРМА не було передано.

Під час розгляду справи по суті у судових засіданнях представник позивача заявлені до відповідача вимоги повністю підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити позивачу у його задоволенні. Представник третьої особи-1 під час розгляду справи у судові засідання не з`являвся, пояснень по суті спору суду не подав, при цьому про час та місце розгляду справи останній був повідомлений належним чином. Представник третьої особи-2 вирішення справи по суті спору залишив на розсуд суду.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 29.08.2022 позовну заяву Публічного акціонерного товариства МТБ Банк було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків.

Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 13.09.2023 позовну заяву Публічного акціонерного товариства МТБ Банк було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2072/22; ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом учасників справи; призначено у справі підготовче засідання на 06 жовтня 2022 року о 15:30. Крім цього, вказаною ухвалою суду залучив Товариство з обмеженою відповідальністю «М-БУД Груп» до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача.

06.10.2022 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у цій справі на 24.10.2022 16:00.

Судове засідання 24.10.2022 о 16:00 не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 24.10.2022 судом було призначено підготовче засідання у цій справі на 07.11.2022 о 15:00.

У судовому засіданні 07.11.2022 позивачем було відкликано подану ним 21.09.2022 заяву про залишення позову без розгляду, у зв`язку з чим суд, враховуючи, що дана заява судом не була розглянута, а її подання є правом позивача, ухвалив вважати дану заяву відкликаною. При цьому судом було залишено на розгляді заяву відповідача про зловживання позивачем процесуальними правами, а у судовому засіданні 07.11.2022 судом було проголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 24.11.2022 о 16:00.

Ухвалою суду від 21.11.2022 судом було задоволено клопотання відповідача про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Судове засідання, призначене судом на 24.11.2022 о 16:00, не відбулось, у зв`язку з відсутністю електропостачання в будівлі суду. Ухвалою суду від 28.11.2022 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та призначено підготовче засідання у цій справі на 13.12.2022 о 16:00.

Судове засідання, призначене судом на 13.12.2022 о 16:00, не відбулось, у зв`язку з відсутністю електропостачання в будівлі суду. Ухвалою суду від 14.12.2022 судом було призначено підготовче засідання у цій справі на 17 січня 2023 року о 12:30, в яке викликано представників учасників справи.

Під час проведення судового засідання 17 січня 2023 року та виходу судді в нарадчу кімнату для вирішення питання щодо заяви відповідача про визнання дій позивача зловживанням процесуальними правами, відбулось вимкнення електропостачання, у зв`язку з чим подальше проведення судового засідання та здійснення технічного запису судового засідання та відеоконференцзв`язку виявилось неможливим. З огляду на зазначене, судом було проголошено про вихід з нарадчої кімнати, повернення до судового засідання з одночасним призначенням засідання на іншу дату - 30 січня 2023 року о 10:45.

Ухвалою суду від 30.01.2023 судом було застосовано до Публічного акціонерного товариства МТБ Банк захід процесуального примусу у вигляді штрафу та стягнуто з позивача в дохід Державного бюджету штраф у сумі 8052,00 грн. Крім цього, 30.01.2023 суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання у цій справі на 10.02.2023 о 11:15.

Судове засідання 10 лютого 2023 року об 11:15 не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одесі та Одеській області повітряної тривоги. Ухвалою суду від 10.02.2022 судом було призначено підготовче засідання у цій справі на 02 березня 2023 року о 15:30.

Ухвалою суду від 21.02.2023 було зупинено провадження у цій справі до повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області після розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства МТБ Банк на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.01.2023.

Постановою Південно-Західного апеляційного господарського суду від 04.05.2023 у справі № 916/2072/22 ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.04.2023 залишено без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою суду від 29.05.2023 судом було поновлено провадження у справі №916/2072/22 з 15.06.2023 та призначено у справі підготовче засідання на 15 червня 2023 року о 15:00.

15.06.2023 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 03.07.2023 о 14:00.

Під час розгляду справи по суті суд оголошував перерви у засіданнях суду: 03 липня 2023 року - до 12.07.2023 об 11:00; 12 липня 2023 року - 19.07.2023 о 14:00; 19 липня 2023 року до 29.08.2023 о 14:00; 29 серпня 2023 року - до 21.09.2023 о 14:00.

Крім цього, протокольною ухвалою від 19.07.2023 суд залучив до участі у справі на стороні відповідача Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів. Мотиви залучення судом були оголошені в засіданні суду, які зводяться до того, що рішення суду може вплинути на права і обов`язки Агентства, враховуючи застосування Указом Президента України від 21.04.2021 № 169/2021 згідно з Законом України "Про санкції" санкцій щодо відповідача, які стосуються блокування активів, обмеження торговельних операцій, запобігання виведенню капіталів за межі України, зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань та інші санкції, а також обсяг повноважень Агентства, передбачений ст. 10 Закону України "Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів" та ст. 5-1 Закону України "Про санкції".

У судовому засіданні 21.09.2023 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи

12.03.2021 між Публічним акціонерним товариством МТБ Банк (далі банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю М-БУД Груп (позичальник) був укладений кредитний договір № К08027/2021 (а.с. 11-22, т.1; далі - договір), на умовах якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у вигляді поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості 16000000,00 грн, а позичальник зобов`язався прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути банку кредит, сплатити за користування кредитом 18,0% річних, комісії, пені і штрафи та інші платежі, що будуть нараховані відповідно до умов цього договору.

Пунктом 1.3. договору передбачено, що банк відкриває позичальнику кредитну лінію з 12 березня 2021 року по 11 березня 2022 року включно, з урахуванням умов підп. 1.3.1., 2.5., 2.5.1.-2.5.3. даного договору, згідно з якими кінцевий термін погашення кредиту може бути продовжений по 09 вересня 2022 року включно, у відповідності до графіку, передбаченого п. 2.5. кредитного договору. Погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку погашення, передбаченого п. 2.5. цього договору.

За умовами підп. 1.3.1. п. 1.3. договору щорічне продовження строку дії кредиту здійснюється виключно за умови: відсутності простроченої заборгованості за кредитом, процентами та комісіями, пені/штрафу, що передбачені цим договором; надання актуальної оцінки майна, яке є забезпеченням виконання зобов`язань позичальника за цим договором, згідно з п. 4.1. цього договору, виконаної суб`єктом оціночної діяльності, акредитованим у банку; страхування майна, яке є забезпеченням виконання зобов`язань позичальника за цим договором, згідно з п. 4.1. цього договору, на наступний період кредитування в акредитованій банком страховій компанії за базовими тарифами ризиками та франшизою.

Відповідно до підп. 2.5.1. п. 2.5. договору позичальник зобов`язаний повністю повернути кредит до дати, зазначеної в п. 1.3. даного договору, при цьому залишок заборгованості за кредитною лінією зменшується відповідно до наступного графіку: 30.06.20,00 грн; 30.07.20,00 грн; 31.08.20,00 грн; 30.09.20,00 грн; 29.10.20,00 грн; 30.11.20,00 грн; 31.12.2,00 грн; 31.01.2,00 грн; 28.02.2,00 грн; 11.03.2022 0,00 грн. При цьому позичальник зобов`язаний погашати транші, надані на оплату комісій та гарантіями позичальника, протягом 10-ти календарних днів.

Згідно з підп. 2.5.2. п. 2.5. договору сторони домовились, що за умови відсутності, станом на 10 березня 2022 року, порушень позичальником умов п. 1.3.1., термінів та строків повернення кредиту, та/або сплати процентів, та/або комісій у відповідності до підп. 2.5.1., п. 2.6., 2.7. даного договору, термін погашення кредиту за даним договором автоматично продовжується по 09 вересня 2022 року включно, при цьому залишок заборгованості за кредитною лінією змінюється відповідно до наступного графіку: 30.06.20,00 грн; 30.07.20,00 грн; 31.08.20,00 грн; 30.09.20,00 грн; 29.10.20,00 грн; 30.11.20,00 грн; 31.12.2,00 грн; 31.01.2,00 грн; 28.02.2,00 грн; 31.03.2,00 грн; 29.04.2,00 грн; 31.05.2,00 грн; 30.06.2,00 грн; 29.07.2,00 грн; 31.08.2,00 грн; 09.09.2022 - 0,00 грн.

Відповідно до підп. 2.5.3. п. 2.5. договору у разі порушення позичальником умов підп. 1.3.1., 2.5.1., п. 2.6., 2.7. даного договору, термін погашення кредиту встановлюється по 11 березня 2022 року включно з дотриманням умов підп. 2.5.1. даного договору.

За змістом п. 2.6. договору сплата нарахованих банком процентів за користування кредитом здійснюється позичальником на транзитний рахунок, зазначений у п.2.2. цього договору. Нарахування банком процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дати виникнення фактичної заборгованості на позичковому рахунку, зазначеному у п. 2.2. цього договору, до дати повного погашення кредиту. Проценти нараховуються на фактичний залишок заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 (триста шістдесят) днів у році. Проценти сплачуються позичальником щомісяця в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня місяця, що передує поточному, до передостаннього робочого дня поточного місяця включно. В день повного погашення кредиту сплаті підлягають проценти, нараховані за період з останнього робочого дня попереднього місяця по попередній календарний день включно, який передує дню погашення кредиту в останній робочий день поточного місяця, і в день фактичного повного погашення кредиту. У випадку не сплати позичальником процентів у останній робочий день поточного місяця, вони вважаються простроченими у перший наступний за ним календарний день поточного місяця. Після закінчення передбаченого цим договором строку кредитування проценти, нараховані за період прострочення до фактичного погашення кредиту, позичальник сплачує в тому ж розмірі, що визначений п. 1.1. цього договору та у тому ж порядку, який визначений цим пунктом, а у разі дострокового повного погашення заборгованості за цим договором - в день фактичного погашення кредиту. У випадку надходження грошових коштів на погашення процентів у день, відмінний від дня, передбаченого цим пунктом для сплати процентів, вони направляються у повному обсязі на погашення заборгованості за основним боргом за кредитом.

Згідно з п. 4.1. договору виконання позичальником зобов`язань за цим договором забезпечується заставою транспортних засобів у кількості 15 одиниць, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінбізнесгруп» () та порукою вказаного товариства.

Пунктом 9.1. договору передбачено, що він набирає сили з моменту його підписання обома сторонами. При цьому сторони домовились, що підписи їх представників на договорі мають бути скріплені печатками сторін. Кредитний договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань, про що сторони укладають окрему відповідну угоду про виконання зобов`язань за кредитним договором, що є невід`ємною частиною даного договору. Не укладення вказаної угоди про виконання з вини позичальника, не вважається простроченням банку та не тягне за собою настання негативних правових наслідків для банку.

12.03.2021 між Публічним акціонерним товариством МТБ Банк (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінбізнесгруп (поручитель) був укладений договір поруки № К08027/2021/S-1 (а.с. 20-22, т.1), у відповідності до п. 1.1. якого поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником ТОВ «М-Буд Груп» та його правонаступника зобов`язань за кредитним договором від 12.03.2021 № К08027/2021 зі всіма додатковими угодами до нього.

Пунктом 2.1. договору поруки визначено, що забезпечене порукою зобов`язання боржника поручитель повинен виконати протягом 5-ти календарних днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора.

Відповідно до п. 2.5. договору поруки про зміну місцезнаходження, внесення змін в установчі та реєстраційні документи або про зміну інших даних, які можуть істотно вплинути на виконання цього договору, поручитель зобов`язаний повідомити кредитора протягом 3-х календарних днів та надати документи, які підтверджують зміни.

Згідно з п. 5.1. договору поруки він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє 120 місяців з дати набуття ним чинності. При цьому сторони домовились, що підписи їх представників на договорі мають бути скріплені печатками.

У розділі «Реквізити і підписи сторін» вказане місцезнаходження ТОВ «Фінбізнесгруп»: вул. Церковна, 29/1, офіс 302, м. Одеса, 65003.

Також, 12.03.2021 між позивачем та відповідачем був укладений договір застави транспортних засобів (майнова порука) № 767 (а.с. 23-32, т.1).

23.02.2021 ТОВ «М-Буд Груп» звернулось до позивача з листом за вих. № 23/01 (а.с. 39, т.1), в якому просило відкрити відновлювальний кредитний ліміт в сумі 16000000,00 грн на строк 18 місяців зі ставкою 18%, графік зниження ліміту з червня 2021рівними частинами з коригуванням платежу в останньому місяці. 12.03.2021 ТОВ «М-Буд Груп» звернулось до позивача з листом за вих. № 12/03/01 (а.с. 40, т.1) про надання траншу в сумі 16000000,00 грн.

Відповідно до наявного у справі меморіального ордеру від 12.03.2021 № 7683920 та виписки по рахунку, позивач на підставі договору перерахував на рахунок ТОВ «М-Буд Груп» грошові кошти у розмірі 16000000,00 грн.

26.03.2021 між ПАТ «МТБ Банк» та ТОВ «М-Буд Груп» була укладена додаткова угода № 1 (а.с. 19, т.1), якою останні за взаємною згодою доповнили кредитний договір підп. 3.2.10. наступного змісту: «Призупинити нарахування процентів за користування кредиту, комісій, встановлених цим договором, тощо у випадках застосування до позичальника санкцій на підставах та у порядку, визначених чинним законодавством України. Таке призупинення здійснюється банком з дня застосування до позичальника санкцій.».

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021, яке введено в дію Указом Президента України від 21.04.2021 (а.с. 30-34, т.2), застосовано, зокрема, до ТОВ «М-Буд Груп» та ТОВ «Фінбізнесгруп» строком на три роки спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи, а саме:

1) блокування активів - тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном;

2) обмеження торговельних операцій (повне припинення);

3) обмеження, часткове чи повне припинення транзиту ресурсів, польотів та перевезень територією України (повне припинення);

4) запобігання виведенню капіталів за межі України;

5) зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань;

6) анулювання ліцензій та інших дозволів, одержання (наявність) яких є умовою для здійснення певного виду діяльності, зокрема, анулювання чи зупинення дії спеціальних дозволів на користування надрами;

7) заборона участі у приватизації, оренді державного майна резидентами іноземної держави та особами, які прямо чи опосередковано контролюються резидентами іноземної держави або діють в їх інтересах;

8) заборона здійснення публічних та оборонних закупівель товарів, робіт і послуг у юридичних осіб - резидентів іноземної держави державної форми власності та юридичних осіб, частка статутного капіталу яких знаходиться у власності іноземної держави, а також публічних та оборонних закупівель у інших суб`єктів господарювання, що здійснюють продаж товарів, робіт, послуг походженням з іноземної держави, до якої застосовано санкції згідно з цим Законом;

9) заборона або обмеження заходження іноземних невійськових суден та військових кораблів до територіального моря України, її внутрішніх вод, портів та повітряних суден до повітряного простору України або здійснення посадки на території України;

10) повна або часткова заборона вчинення правочинів щодо цінних паперів, емітентами яких є особи, до яких застосовано санкції згідно з цим Законом (повна заборона);

11) заборона видачі дозволів, ліцензій Національного банку України на здійснення інвестицій в іноземну державу, розміщення валютних цінностей на рахунках і вкладах на території іноземної держави;

12) припинення видачі дозволів, ліцензій на ввезення в Україну з іноземної держави чи вивезення з України валютних цінностей та обмеження видачі готівки за платіжними картками, емітованими резидентами іноземної держави;

13) заборона збільшення розміру статутного капіталу господарських товариств, підприємств, у яких резидент іноземної держави, іноземна держава, юридична особа, учасником якої є нерезидент або іноземна держава, володіє 10 і більше відсотками статутного капіталу або має вплив на управління юридичною особою чи її діяльність;

14) запровадження додаткових заходів у сфері екологічного, санітарного, фітосанітарного та ветеринарного контролю;

15) припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони;

16) заборона передання технологій, прав на об`єкти права інтелектуальної власності;

17) інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом.

26.04.2021 ПАТ «МТБ Банк» направило відповідачу лист за вих. 01/ОВ12/44-01/ОВ12 (а.с. 29 зворотна сторінка, т.2), в якому відповідача повідомлено, що на підставі вищевказаних Указу та рішення банком застосовані обмеження, зокрема, такі як: блокування активів, зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, у зв`язку з чим зупинено будь-які операції за всіма рахунками ТОВ «Фінбізнесгруп».

В цей же час, відповідно до виписки по рахунку ТОВ «М-Буд Груп» та розрахунків позивача (а.с. 41-44, т.1; а.с. 107-146, т.2) у банку за ТОВ «М-Буд Груп» рахується прострочена заборгованість по тілу кредиту, починаючи з 01.07.2021 та по процентам у розмірі 184000,00 грн з 05.05.2021, які нараховані банком за період з 31.03.2021 по 29.04.2021.

13.04.2022 банк звернувся до ТОВ «М-Буд Груп» з вимогою/претензією щодо погашення заборгованості за вих. № 01/229-0/56.3 (а.с. 45-48, т.1), в якій позивач вимагав погасити заборгованість за кредитом у розмірі 16000000,00 грн та процентами у розмірі 184000,00 грн у строк протягом 30-ти календарних днів. Вказана вимога повернулась позивачу неврученою із відміткою на довідці пошти причин повернення «за закінченням терміну зберігання».

01.07.2022 позивач направив аналогічну вимогу/претензію щодо погашення заборгованості відповідачу на адресу: вул. Церковна, 29/1, кв. 302, м. Одеса, 65003. Вказана вимога не була отримана відповідачем із зазначенням працівником служби кур`єрської доставки причин повернення «адресат за адресою відсутній» (а.с. 49-51, т.1).

Крім цього, позивач звертався до приватного нотаріуса із заявою про направлення відповідачу та третій особі-1 вимоги про усунення порушень (а.с. 64-66, т.2), в якій позивач попередив, що випадку несплати достроково усієї суми заборгованості за кредитом, позивач буде вимушений реалізувати право звернення стягнення на заставне майно на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказана вимога була направлена приватним нотаріусом рекомендованим листом на адресу відповідача та повернулась неврученою із зазначенням причин повернення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 72-73, т.2).

Між цим, наполягаючи на тому, що застосування до відповідача та третьої особи санкцій не впливає на зобов`язання останніх перед банком за кредитним договором, позивач посилається, зокрема, на лист Національного банку України від 25.08.2021 № 8239-25/08, адресований Незалежній асоціації банків України, в якому викладені рекомендації щодо практичного застосування банками вимог щодо реалізації персональних економічних та інших обмежувальних заходів (а.с. 66-71, т.2). Так, щодо питання: Який повинен бути порядок дій банку в разі отримання банком розрахункових документів на примусове списання або стягнення коштів з рахунків клієнтів (наприклад, за рішенням суду), до яких застосовано санкції блокування активів або зупинення виконання економічних і фінансових зобов`язань ? Чи може банк відмовитися від виконання платіжного доручення на примусове списання або стягнення коштів з рахунків клієнтів - санкційних осіб з посиланням на статтю 15 Закону України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення (в частині встановлення клієнту неприйнятно високого рівня ризику)? Національний банк надав, зокрема, такі роз`яснення: відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: судових наказів; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди (підпункти 1-1 та 5 частини першої статті 3 Закону про виконавче провадження). Ураховуючи вищевикладене, на думку Національного банку, норми Закону про санкції спрямовані на обмеження прав конкретної особи (порушника) самостійно розпоряджатися власними активами на свою користь та/або з метою виконання своїх зобов`язань перед іншими особами, та не містять заборони щодо примусового виконання судових рішень стосовно клієнтів-боржників, до яких застосовано санкції блокування активів та/або зупинення фінансових операцій, особами, на яких законом покладено такі функції.

Законодавство, застосоване судом до спірних відносин

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У відповідності до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 2 статті 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України.

Положеннями п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно положень ч. 1 та ч. 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1, 2 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За умовами ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Стаття 554 ЦК України встановлює, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу. Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про санкції» з метою захисту національних інтересів, національної безпеки, суверенітету і територіальної цілісності України, протидії терористичній діяльності, а також запобігання порушенню, відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави можуть застосовуватися спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (далі - санкції).

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про санкції» видами санкцій згідно з цим Законом є, зокрема: блокування активів - тимчасове позбавлення права користуватися та розпоряджатися активами, що належать фізичній або юридичній особі, а також активами, щодо яких така особа може прямо чи опосередковано (через інших фізичних або юридичних осіб) вчиняти дії, тотожні за змістом здійсненню права розпорядження ними; запобігання виведенню капіталів за межі України; запобігання виведенню капіталів за межі України; зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань; припинення дії торговельних угод, спільних проектів та промислових програм у певних сферах, зокрема у сфері безпеки та оборони; інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України «Про санкції» передбачені цим Законом санкції не поширюються на: сплату податків, зборів та інших обов`язкових платежів до державного та/або місцевих бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань; погашення (стягнення) податкового боргу, недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та сплати розстрочених (відстрочених), у тому числі за рішенням суду, грошових зобов`язань або податкового боргу платника податків та/або сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

За змістом ч. 3 ст. 5 Закону України «Про санкції» рішення щодо застосування, скасування та внесення змін до санкцій щодо окремих іноземних юридичних осіб, юридичних осіб, які знаходяться під контролем іноземної юридичної особи чи фізичної особи-нерезидента, іноземців, осіб без громадянства, а також суб`єктів, які здійснюють терористичну діяльність (персональні санкції), передбачених пунктами 1, 2-21, 23-25 частини першої статті 4 цього Закону, приймається Радою національної безпеки та оборони України та вводиться в дію указом Президента України. Відповідне рішення набирає чинності з моменту видання указу Президента України і є обов`язковим до виконання.

Постановою Правління Національного банку України від 01.10.2015 № 654 «Про забезпечення реалізації і моніторингу ефективності персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» (в редакції, станом на 01.07.2021), зокрема, було доручено Банкам України: зупинити фінансові операції осіб, зазначених у санкційних списках, до яких застосовано санкцію "зупинення фінансових операцій"; зупинити виконання фінансових зобов`язань на користь осіб, зазначених у санкційних списках, до яких застосовано санкцію "зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань", - у повному обсязі, а на користь осіб, до яких застосовано санкцію "зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань (заборона надавати кредити, позики, фінансову допомогу, гарантії; заборона здійснювати кредитування через купівлю цінних паперів; заборона придбання цінних паперів)", - в частині переліку заходів, визначених санкцією: надання кредитів, у тому числі через купівлю цінних паперів, позик, фінансової допомоги, гарантій; придбання цінних паперів; заблокувати кошти/зупинити фінансові операції осіб, зазначених у санкційних списках, у тому числі банк зобов`язаний відмовити клієнту у виконанні розрахункового документа по фінансових зобов`язаннях з надання кредиту, у тому числі через купівлю цінних паперів, позики, фінансової допомоги, гарантії, з купівлі цінних паперів на користь особи, зазначеної в санкційних списках, до якої застосовано санкцію "зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань (заборона надавати кредити, позики, фінансову допомогу, гарантії; заборона здійснювати кредитування через купівлю цінних паперів; заборона придбання цінних паперів)".

Відповідно до п. 9 Положення про реалізацію спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 11.05.2023 № 65, суб`єкти реалізації санкцій зобов`язані: 1) відмовитися від установлення ділових відносин із санкційними особами, до яких застосовано санкцію інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України Про санкції (заборона на встановлення ділових контактів); 2) зупинити фінансові операції санкційних осіб, до яких застосовано санкцію інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України Про санкції (зупинення фінансових операцій) (далі - зупинення фінансових операцій), та фінансові операції, що здійснюються від імені/на користь таких санкційних осіб; 3) зупинити фінансові операції за рахунками санкційних осіб, до яких застосовано санкції інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України Про санкції (зупинення операцій за рахунками фізичної особи) (далі - зупинення операцій за рахунками фізичної особи) або інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України Про санкції (зупинення операцій за рахунками юридичної особи) (далі - зупинення операцій за рахунками юридичної особи); 4) ужити заходів щодо запобігання виведенню за межі України капіталу санкційними особами, до яких застосовано санкцію запобігання виведенню капіталів за межі України; 5) зупинити виконання економічних та фінансових зобов`язань на користь санкційних осіб, до яких застосовано санкцію: зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань, - у повному обсязі; інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом України Про санкції [зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань (заборона надавати кредити, позики, фінансову допомогу, гарантії; заборона здійснювати кредитування через купівлю цінних паперів; заборона придбання цінних паперів)] [далі - зупинення виконання економічних та фінансових зобов`язань (заборона надавати кредити, позики, фінансову допомогу, гарантії; заборона здійснювати кредитування через купівлю цінних паперів; заборона придбання цінних паперів)], - у частині надання кредитів, позик, фінансової допомоги, гарантій, кредитування через купівлю цінних паперів, придбання цінних паперів.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною 1 статті 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позиція суду

Як встановлено судом між позивачем та третьою особою-1 виникли договірні зобов`язання, за умовами яких позивач зобов`язався надати третій особі-1 у користування кредитні кошти, а третя особа-1, у свою чергу, зобов`язалась повернути кредит у строки, визначені договором, а також сплатити позивачу проценти за користування кредитом, в обумовлені договором терміни. Оскільки за виконання цих зобов`язань третьої особи-1 поручився відповідач, уклавши з банком відповідний договір, позивач виконання зобов`язання за кредитним договором вимагає від відповідача, як солідарного боржника.

Так, згідно статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, оскільки звернення особи до суду з позовною заявою полягає у реалізації права заявника на захист своїх вже порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів, позивач, як особа яка звертається до суду, має довести, що станом на час такого звернення, його права у конкретних спірних правовідносинах були порушені, не визнані чи оспорювані.

Як вбачається з умов кредитного договору, на час виникнення у третьої особи-1 зобов`язання з погашення кредитних коштів (30.06.2021) та на час винесення банком на прострочення суми несплачених відсотків (05.05.2021), до відповідача та третьої особи-1 строком на три роки були застосовані спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України від 15.04.2021, яке введено в дію Указом Президента України від 21.04.2021, зокрема: заблоковано активи - тимчасове обмежено право користуватися та розпоряджатися належним майном; зупинено виконання економічних та фінансових зобов`язань; введено запобігання виведенню капіталів за межі України; застосовано інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим цим Законом.

На час звернення позивача до суду з цим позовом вищевказані санкції і запроваджені обмежувальні заходи до відповідача та третьої особи-1 діяли і діють станом на даний час. Таким чином, станом на час виникнення у третьої особи-1 зобов`язань перед банком та направлення банком вимоги відповідачу, виконання відповідачем економічних та фінансових зобов`язань були зупинені, а активи відповідача заблоковані. При цьому позивачу вказані обставини були достеменно відомі, що підтверджується листом банку про зупинення операцій по рахункам відповідача.

У постанові від 19.03.2020 у справі № 824/146/19 Верховний Суд зробив висновок, що із системного аналізу положень Закону України «Про санкції» та Рішення РНБО, яке приймалося на підставі статті 5 вказаного закону, слідує, що спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції) встановлюються на певний строк, що свідчить про їх тимчасовий характер. У зв`язку з цим, застосування санкцій не звільняє особу від виконання зобов`язань, а є, за своєю правовою природою, відстроченням виконання певних зобов`язань, відкладенням здійснення певних дій на певний період на підставі спеціального нормативного акту (Рішення РНБО).

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що звернення позивача з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором при наявності обставин блокування активів відповідача та зупинення виконання економічних і фінансових зобов`язань відповідача згідно з рішенням РНБО, введеним в дію Указом Президента України від 21.04.2021 (крім випадків, передбачених ч. 4 ст. 4 Закону України «Про санкції»), яке є обов`язковим до виконання, є передчасним, при цьому позивачем не доведено, що застосовані до відповідача санкції не поширюються на виконання спірних зобов`язань.

Суд зауважує, що перерахування протягом дії санкції блокування активів та «зупинення виконання економічних і фінансових зобов`язань» боржником, до якого застосована така санкція, належних йому коштів та/або інших активів на користь банку як погашення таким клієнтом кредиту перед банком, сплата ним відсотків за користування кредитом, навіть у разі наявності в такого боржника невиконаних кредитних зобов`язань перед банком, порушуватимуть обмеження, застосовані такою санкцією, і фактично невілює запроваджені державою заходи з метою захисту національних інтересів, запобіганню порушень та відновлення порушених прав, свобод та законних інтересів громадян України, суспільства та держави тощо.

За вищевикладених обставин суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства МТБ Банк слід відмовити повністю.

Розподіл судових витрат

Згідно з ст. 129 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов позивача не підлягає задоволенню, понесені останнім судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. 129, 231, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати, понесені позивачем, покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2023 р.

Суддя Д.О. Бездоля