СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Харків Справа № 905/1728/14-908/4808/14

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Шутенко І.А.

за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.

розглянувши апеляційну скаргу ТОВ Метінвест Холдинг (вх.№2935Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2019 у справі № 905/1728/14-908/4808/14 (повний текст якої складено та підписано 17.07.2019 колегією суддів у складі: головуючого судді О.В. Чернової, суддів О.М. Шилової, Г.Є. Курило у приміщенні господарського суду Донецької області)

за позовом ТОВ Мако-Трейдінг, м. Донецьк

до ТОВ Метінвест Холдинг, м. Маріуполь Донецької області

про стягнення 203 872 161,60 грн., -

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Мако-Трейдінг з позовними вимогами про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Холдинг 203 872 161, 60 грн. за договором № ДУК-01/11-213п від 22.12.2011.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 позов Товариства з обмеженою відповідальністю Мако-Трейдінг про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Холдинг 203 872 161, 60 грн. заборгованості по укладеному між сторонами договору від 22.12.2011 № ЛУК-01/11-213п задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Холдинг на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Мако-Трейдінг 203 872 161 (двісті три мільйона вісімсот сімдесят дві тисячі сто шістдесят одна) грн. 60 коп. основного боргу та 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 (судді: Могилєвкін Ю.О., Потапенко В.І., Плужник О.В.) рішення господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 року залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2015 касаційну скаргу задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.05.2015 та рішення господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 у справі № 905/1728/14-908/4808/14 скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.08.2015 матеріали справи №905/1728/14-908/4808/14 направлено за територіальною підсудністю до господарського суду Донецької області.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.08.2015 справу № 905/1728/14-908/4808/14 прийнято до провадження.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.07.2019 у справі № 905/1728/14-908/4808/14 позовні вимоги ТОВ Мако-Трейдінг, м. Донецьк до ТОВ Метінвест Холдинг, м. Маріуполь Донецької області про стягнення 203 872 161,60 грн. задоволено повністю.

Стягнуто з ТОВ Метінвест Холдинг ( 87534, Донецька обл., місто Маріуполь, пр. Нахімова, буд. 116-А; ) на користь ТОВ Мако-Трейдінг (83015, м. Донецьк, пр. Б. Хмельницького, 102; ) борг у розмірі 203 872 161,60 грн. та витрати по сплаті судового збору 73 080,00 грн..

ТОВ Метінвест Холдинг із зазначеним рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Судові витрати покласти на позивача.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що в порушення ст. 316 ГПК України (обов`язковість вказівок суду касаційної інстанції), суд першої інстанції не здійснив огляд оригіналів документів, в тому числі оригіналів актів приймання-передачі вугільної продукції та оригінали коригування до актів приймання передачі вугільної продукції, в оскаржуваному судовому рішенні не зазначено про огляд оригіналів цих документів.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції лише зазначив, що позивач не є відправником товару, відсутність у позивача оригіналів залізничних накладних зумовлює неможливість їх надання до суду.

Отже, судом першої інстанції, в порушення норм процесуального права, не встановлено фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а саме не досліджено оригінали актів приймання-передачі вугільної продукції та оригінали коригувань до актів приймання передачі вугільної продукції.

Крім того, судом першої інстанції не виконано вказівок Вищого господарського суду України в частині надання оцінки обставинам: чи дотримувалися сторони при отриманні ресурсу вимог Інструкції № П-6, чи вимагав хтось із сторін її дотримання.

Вказані доводи, на думку відповідача, є підставою для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення в даній справі.

Крім того, апелянт зазначає, що в порушення умов п. 6.4. договору позивач не надав відповідачу комплект документів на товар, а тому не наступили зобов`язання по сплаті товару.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі № 905/1728/14-908/4808/14 до набрання законної сили судовим рішенням по справі в кримінальному провадженні № 0000369 від 08.05.2014 за підозрою ОСОБА_1 .

Так, за рішенням Ради ЄС від 05.03.2014 до ОСОБА_1 застосовано обмежувальні заходи, зокрема, за ст. 2 постанови Ради ЄС ніякі засоби або економічні ресурси не повинні стати доступними, прямо або опосередковано, цим особам.

Дія цього правового акту була продовжена до 06 березня 2020 року Рішенням Ради ЄС від 04 березня 2019 року № 2019/354. Зазначене Рішення на даний момент не скасовано та є чинним.

3 огляду на доволі широке формулювання статті 2 відповідного акту (наведеного вище), перерахування коштів позивачу, на думку апелянта, становитиме порушення обмежувальних заходів, впроваджених Радою ЄС.

За порушення режиму економічних санкцій законодавством країн ЄС передбачена фінансова та кримінальна відповідальність.

Головне слідче управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю СБУ в рамках кримінального провадження проводить слідчі та розшукові дії і вивчає ймовірність приналежності посадових осіб ТОВ «Мако-Трейдінг» до протиправної діяльності, пов`язаної з фінансуванням тероризму.

Крім того, згідно офіційного сайту МВС Янукович Олександр Вікторович оголошений у розшук СБУ 23.02.2014 за звинуваченнями ст. 366 ч.2, ст. 212 ч.3, ст.191 ч.5, ст.205 ч.2, запобіжний захід - тримання під вартою.

Таким чином, до моменту зняття Європейським Союзом фінансових санкцій та зняття з розшуку СБУ - Януковича О.В., фактичне погашення відповідачем заборгованості перед ТОВ «Мако-Трейдінг» може бути розцінено ЄС та СБУ у якості дій з фінансування осіб, на які накладено відповідні санкції та як фінансування тероризму.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.09.2019 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою у справі № 905/1728/14-908/4808/14. Позивачу встановлено строк для подання відзиву. Призначено справу до розгляду на 23.10.2019.

Розгляд справи неодноразово зупинявся апеляційним судом у зв`язку надходженням до Східного апеляційного господарського суду численних касаційних скарг на ухвали суду першої та апеляційної інстанції.

Після надходження неодноразових касаційних скарг від різних заінтересованих осіб, апеляційним судом в ухвалі від 01.07.2020 у даній справі зазначено, що касаційне оскарження за умов, встановлених у даному спорі, носить ознаки зловживання процесуальними правами.

Однак, відповідно до процесуального закону та усталеної практики ВС, питання прийняття касаційної скарги до провадження віднесено до виключної компетенції Верховного Суду. Зокрема, у постанові у справі № 904/502/19 від 04.11.2019 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду зазначив, що вирішення питання про прийняття касаційної скарги до розгляду або навпаки є компетенцією лише і виключно Верховного Суду, у цьому разі, зокрема, компетенцією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Апеляційний господарський суд такими повноваженнями не наділений. Він не є судом касаційної інстанції, тобто компетентним судом з питань розгляду поданих касаційних скарг.

Ухвалами Верховного Суду від 02.02.2022, 31.01.2022, 24.01.2022, 17.01.2022, 23.12.2021, 15.12.2021, 07.12.2021, 24.11.2021, 19.10.2021 у даній справі подання касаційних скарг ТОВ "Метінвест Холдинг", ПрАТ "Краснодонвугілля", ПрАТ "Комсомольське рудоуправління" на ухвали суду першої та апеляційної інстанції визнано зловживанням процесуальними правами. Однак дане визнання носило індивідуальний характер, щодо кожного з суб`єктів подання касаційної скарги окремо, без констатації протиправної узгодженості дій формально не пов`язаних одне з одним осіб, в силу чого така констатація не змогла перешкодити поданню касаційних скарг новими особами.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2022 біло поновлено провадження за апеляційною скаргою ТОВ Метінвест Холдинг на рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2019 у справі № 905/1728/14-908/4808/14. Розгляд справи призначено на 15.02.2022.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 15.02.2022 у судовому засіданні оголошено перерву до 21.02.2022.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2022 оголошено перерву у розгляді справи до 29.03.2022.

Проте, судове засідання, призначене на 29.03.2022 у справі не відбулося, оскільки Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України. Указом Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні від 17.05.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи Східного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану з 01 квітня 2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема:

- зупинено тимчасово розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судового процесу до усунення обставин, які в умовах воєнної агресії проти України зумовлюють загрозу життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів і працівників суду;

- запроваджено з 01.04.2022 роботу Східного апеляційного господарського суду у віддаленому режимі. Режим роботи суду може бути змінений з урахуванням об`єктивних обставин загострення збройної агресії (у тому числі ведення бойових дій) на адміністративно-територіальній одиниці місця розташування суду;

- рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: ;

- забезпечено приймання та опрацювання вхідної кореспонденції, що надходить до суду засобами електронного зв`язку. У разі відсутності об`єктивної можливості дотримання приписів процесуального законодавства та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, відповідні дії здійснювати після усунення обставин, що зумовили таку неможливість.

В подальшому судові засідання також неодноразово відкладались через відсутність інтернет-з`єднання, що зафіксовано технічними протоколами і актами суду, і неможливістю особистого прибуття представників сторін в м. Харків, а також подання представниками сторін клопотань про відкладення розгляду справи.

22.01.2020 за вх. № 583 від представника ТОВ Метінвест Холдинг надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Офісу Генерального прокурора.

В обґрунтування зазначеного клопотання посилається на те, що виконання рішення у даній справі та стягнення з відповідача грошових коштів без залучення до даної справи Генеральної прокуратури України може призвести до приховування, пошкодження, тощо майна, яке належить підозрюваному в рамках кримінального провадження ОСОБА_1 .

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів вирішила у його задоволенні відмовити з огляду на наступне.

За приписами ст. 50 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

З правової конструкції наведеної процесуальної норми вбачається, що законодавець використовує словосполучення «можуть вступити» треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, у справу, у разі коли рішення у справі може впливати на їхні права або обов`язки, тобто передбачено залучення саме за їх заявою про вступ у справу; та/або таких осіб «може бути залучено за заявою учасників справи», тобто вбачається їх залучення за заявою учасників справи; та/або «за ініціативою суду», якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі.

Отже, з аналізу наведених норм вбачається, що обов`язковою умовою залучення третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є встановлення судом, що рішення може вплинути на права та обов`язки такої особи, яка не є стороною у справі. У такому випадку суд залучає відповідну особу/осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, про що постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи/осіб та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Як вже було вказано вище, предметом позову у даній справі є вимога ТОВ Мако-Трейдінг про стягнення з ТОВ Метінвест Холдинг 203 872 161, 60 грн. за договором № ДУК-01/11-213п від 22.12.2011.

Підставою заявлених позовних вимог є неналежне виконанням відповідачем умов договору, який укладено між сторонами, в частині оплати поставленої продукції.

Отже, у даному випадку, Офіс Генерального прокурора не є стороною за договором, укладеним між позивачем та відповідачем.

Відтак, прийняте у даній справі рішення, жодним чином не впливає та не може вплинути на права та обов`язки Офісу Генерального прокурора, яка не є стороною у даному спорі.

23.01.2020 за вх. № 640 від представника ТОВ Метінвест Холдинг надійшло клопотання про витребування доказів, в якому він просить витребувати у ТОВ Мако-Трейдінг оригінал договору поставки № ДУК-01/11-213п від 22.12.2011, оригінали актів приймання-передачі вугільної продукції та коригування приймання-передачі вугільної продукції за договором поставки № ДУК-01/11-213п від 22.12.2011, які підтверджують факт існування спірних договірних відносин та виникнення грошових зобов`язань з оплати поставлених товарів у відповідача.

В обґрунтування зазначеного клопотання посилається на те, що рішення, що є предметом апеляційного оскарження, було ухвалене результатом нового розгляду, що відбувався на підставі постанови ВГСУ від 21.07.2015. ВГСУ у постанові в якості недоліку судового рішення першої інстанції вказав, що суд не оглянув оригінали поданих доказів. Згідно з ч. 1 ст. 316 ГПК України вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанцій під час нового розгляду справи.

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів вирішила у його задоволенні відмовити, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.12.2015 за вх. № 21930/15 позивач для огляду суду надав оригінал договору ДУК-01/11-213п від 22.12.2011 з усіма додатковими угодами та специфікаціями для огляду, оригінали актів приймання-передачі вугільної продукції, коригування до актів приймання-передачі вугільної продукції до договору ДУК-01/11-213п від 22.12.2011.

Таким чином, необхідність у задоволенні клопотання відсутня.

23.01.2020 за вх. № 641 від представника ТОВ Метінвест Холдинг надійшло клопотання про витребування доказів, в якому він просить витребувати у ТОВ Мако-Трейдінг статут ТОВ Мако-Трейдінг та протокол його загальних зборів, яким ОСОБА_2 було призначено керівником ТОВ Мако-Трейдінг.

В обґрунтування зазначеного клопотання посилається на те, що за даними ЄДРПОУ єдиними учасниками позивача є ОСОБА_1 та ПрАТ «МАКО ХОЛДІНГ», при цьому, єдиним акціонером ПрАТ «МАКО ХОЛДІНІГ» за даним реєстру є ОСОБА_1 , якого оголошено в розшук.

В свою чергу, оскільки у відповідності до положень ст. 59 «Про господарські товариства» рішення про призначення виконавчого органу ТОВ належить до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства, відповідачу видається сумнівним, що ОСОБА_1 , перебуваючи в розшуку мав реальну можливість брати участь у загальних зборах.

Розглянувши зазначене клопотання колегія суддів вирішила у його задоволенні відмовити, оскільки у відповідності до даних, які містяться в ЄДРПОУ, ОСОБА_2 є керівником ТОВ «Мако-Трейдінг».

У відповідності до ч. 1 ст. 10 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

23.01.2020 за вх. № 642 від представника ТОВ Метінвест Холдинг надійшло клопотання, якому він зазначає, що з метою недопущення фінансування осіб, на яких накладено санкції ЄС та РНБО, а також недопущення стягнення коштів на користь ТОВ «Мако-Трейдінт» яке фігурує в кримінальному провадженні № 0000369 від 08.05.2014. за підозрою ОСОБА_1 щодо легалізації незаконно отриманих доходів та в звинуваченнях щодо фінансування терористичної діяльності та просить зупинити провадження у справі № 905/1728/14-908/4808/14 до набрання законної сили судовим рішенням по справі в кримінальному провадженні № 0000369 від 08.05.2014 за підозрою ОСОБА_1 .

Розглянувши вказане клопотання колегія суддів вирішила у його задоволенні відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 Господарського процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зазначена норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов`язаний зупинити провадження у справі. Так, за змістом вказаної правової норми для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з`ясовує як саме пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Також вищевказана процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду

У даній господарській справі очевидно, що неможливість вирішення даного спору відсутня.

Так, колегія суддів зазначає, що наявність кримінального провадження щодо ОСОБА_1 , ніяким чином не унеможливлює вирішення поточного спору.

23.01.2020 на адресу Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2019 у справі № 905/1728/14-908/4808/14 без змін.

16.02.2023 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких він зазначив, що 03.03.2022 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 187 «Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» .

Згідно з п.1 Постанови № 187, для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації установити до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, мораторій (заборону).

У відповідності до пп.1 п. Постанови № 187 встановлено мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань. кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором).

ТОВ «Мако-Трейдінг» є юридичною особою, створеною та зареєстрованою відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником та учасником із часткою 100% є громадянин Російської Федерації. Враховуючи викладене, на виконання зобов`язання ТОВ «Метінвест Холдинг» за спірним договором поширюється дія мораторію (заборони) згідно Постанови № 187.

09.02.2023 від адвоката Тесленко І.С., який виступав від імені ТОВ МАКО-ТРЕЙДІНГ, надійшла заява про внесення до РНОКПП додаткових відомостей про учасника справи. Канцелярією суду адвокату Тесленку І.С. наданий доступ до електронної справи № 905/1728/14-908/4808/14 у системі "Електронний суд".

20.03.2023 від представника ТОВ Метінвест Холдинг надійшло клопотання, в якому він просив повернути без розгляду заяву адвоката Тесленка І.С. про вступ у справу №905/1728/14-908/4808/14 у якості представника ТОВ «МАКО-ТРЕЙДІНГ», відмовити адвокату Тесленко І.С. в участі у розгляді справи №905/1728/14- 908/4808/14 у якості представника ТОВ «МАКО-ТРЕЙДІНГ».

22.05.2023 від представника ТОВ Метінвест Холдинг надійшли додаткові пояснення та доповнення до клопотання про недопуск представника позивача Тесленко І.С. до участі у справі, в яких він просив повернути без розгляду заяву адвоката Тесленка І.С. про вступ у справу №905/1728/14-908/4808/14 у якості представника ТОВ «МАКО-ТРЕЙДІНГ», відмовити адвокату Тесленко І.С. в участі у розгляді справи.

Також на адресу Східного апеляційного господарського суду надійшло клопотання адвоката Тесленко І.С. про участь у судовому засіданні, призначеному на 01.06.2023 на 12:30 год. поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon", в якому особа, що надає це клопотання, зареєстрована за допомогою електронного цифрового підпису (ЕЦП).

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 задоволено клопотання адвоката Тесленко І.С. про забезпечення проведення судового засідання у справі № 905/1728/14-908/4808/14 в режимі відеоконференції з метою встановлення обсягу повноважень даного адвоката. Апеляційним судом зазначено про те, що колегія суддів задовольняє зазначене клопотання адвоката Тесленко І.С. про забезпечення проведення судового засідання у справі № 905/1728/14-908/4808/14 виключно з метою вирішення питання щодо участі у розгляді справи адвоката Тесленко І.С. у якості представника ТОВ «МАКО-ТРЕЙДІНГ».

Так, в мотивувальній частині ухвали Східного апеляційного господарського суду від 01.06.2023 колегією суддів зазначено, що у адвоката Тесленка І.С. відсутні підстави для представництва інтересів ТОВ «МАКО-ТРЕЙДІНГ» та відповідно право представляти інтереси вказаної особи у суді.

22.05.2023 від представника ТОВ Метінвест Холдинг надійшло клопотання про призначення у справі №905/1728/14-908/4808/14 судової комплексної технічно-почеркознавчої експертизи.

В подальшому, в судовому засіданні 26.09.2023, представник відповідача вказав, що зазначене клопотання про призначення експертизи вже є неактуальним та відмовився від нього, в зв`язку з чим, колегія суддів дійшла висновку про залишення його без розгляду.

25.08.2023 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі.

05.09.2023 від адвоката Тесленко І.С. до апеляційного суду надійшли оригінали та копії фінансово-господарські документів.

Зазначені оригінали та копії не були прийняті колегією суддів до розгляду та були повернені відправникові, оскілки вказані документи подані особою, яка не має повноважень на представлення інтересів позивача, про що колегією суддів винесено протокольну ухвалу в судовому засіданні 26.09.2023.

В судове засідання, призначене на 26.09.2023, з`явився представник відповідача та надав пояснення по справі, позивач свого належного представника до судового засідання не направив, при цьому був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, тривалий час вирішенню спору перешкоджала «ланцюгове» подання заінтересованими особами касаційних скарг, яке носило ознаки узгодженого зловживання правом, спрямованого на затягування судового процесу.

При цьому суд апеляційної інстанції, не маючи компетенції розгляду чи оцінки таких скарг, був позбавлений можливості констатувати їх узгоджений характер. Також слід враховувати, що діючий процесуальний закон і усталена позиція ВС унеможливлює невиконання апеляційним судом вимоги про направлення касаційних скарг із матеріалами справи до суду касаційної інстанції.

Ці обставини були вперше викладені апеляційним судом в ухвалі від 01.07.2020, викладалися у наступних ухвалах. На час винесення даної постанови узгодженість дій із зловживання правом шляхом подання скарг формально не пов`язаних один з одним суб`єктів судом касаційної інстанції констатована не була.

В подальшому, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м. Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 грудня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Метінвест Холдинг" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мако-трейдінг" (Постачальник) укладений договір № ДУК-01/11-213п з додатковими угодами до нього, за умовами якого (п. 1.1.) Постачальник зобов`язується передати, а Покупець - прийняти і оплатити вугільну продукцію (Ресурси) на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п. 2.1. договору кількість, номенклатура Ресурсів зазначається в специфікаціях до даного договору, які є його невід`ємною частиною.

За приписами п. 3.1 договору поставка ресурсів здійснюється залізничним транспортом на умовах поставки, вказаних у специфікаціях у відповідності з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів в редакції 2000 року.

Розділом 4 договору узгоджено, що поставка Ресурсів здійснюється за цінами, які визначені у відповідності до умов поставки, вказані в Специфікаціях та включають в себе усі податки, збори та інші обов`язкові платежі, інші витрати Постачальника, які пов`язані з поставкою Ресурсів (п. 4.1.). Загальна сума договору визначається як сумарна вартість Ресурсів, поставка яких здійснюється згідно доданих до нього Специфікацій (п. 4.3.).

Згідно п. п.1. договору, оплата Покупцем Ресурсів здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника, вказаний в даному договорі.

Оплата за поставлені Ресурси буде здійснюватися протягом 30 календарних днів від дати надання документів, вказаних в п. 6.4. даного договору (п. 5.2.).

Датою оплати Ресурсів вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця (п. 5.3.).

Покупець має право здійснювати оплату Ресурсів до настання строків оплати (п. 5.4.).

За згодою сторін можливі інші форми оплати, які не суперечать діючому законодавству (п. 5.5.).

Зарахування зустрічних однорідних вимог можливо тільки за взаємною згодою сторін (п. 5.7.).

Пунктами 6.1. та 6.2. договору визначено порядок приймання Ресурсів за кількістю та якістю.

Відповідно до п. 6.4. договору, Постачальник зобов`язаний надати Покупцю протягом 5 робочих днів від дати поставки, а у випадку поставки в останні 3 календарних дня місяця, не пізніше 2 календарних, наступних за місяцем поставки, наступні документи:

рахунок на оплату Ресурсів - оригінал;

транспортні та супровідні документи - завірені копії;

посвідчення якості Постачальника або виробника (у випадку, якщо Постачальник не є виробником) - завірена копія;

акт приймання - передачі Ресурсів (в 2 екземплярах), оформлений зі сторони Постачальника - оригінал.

Постачальник зобов`язаний надати Покупцю рекомендованим листом або під розписку в отриманні податкову накладну на всю суму, що виникли у Постачальника податкових зобов`язань в день виникнення податкових зобов`язань по ПДВ.

Пунктом 10.5. договору (в редакції додаткової угоди № 3 від 18.12.2013) сторони узгодили, що даний договір діє до 31 грудня 2014. Закінчення строку дії даного договору не звільняє Сторони від виконання прийнятих на себе зобов`язань (у тому числі гарантійних)за даним договором.

Даний договір підписаний сторонами у встановленому законодавством порядку.

В підтвердження виконання позивачем зобов`язань з поставки продукції у загальному розмірі 2 735 517 327, 22 грн., позивачем надано специфікації, акти приймання передачі вугільної продукції, акти коригування приймання-передачі вугільної продукції, акти приймання продукції по якості, акти про відбір зразків, реєстри передачі документів відповідачу, акти спільного опробування, акти коригування до рахунків, рахунки фактури, накладні, листи про власність, копії яких наявні в матеріалах справи.

Загальна вартість вугільної продукції, поставленої ТОВ «Мако-Трейдінг» на користь ТОВ «Метінвест Холдинг» в рамках Договору №ДУК-01/11-213п від 22.12.2011 складає 2 735 517 327, 22 грн.

У бухгалтерському обліку ТОВ «Мако-Трейдінг» господарські операції з постачання вугільної продукції на адресу ТОВ «Метінвест Холдинг» в рамках Договору №ДУК-01/11-213п від 22.12.2011 на суму 2 735 517 327, 22 грн. відображено по дебету рахунку 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями» у кореспонденції з кредитом рахунку 702 «Дохід від реалізації товарів», дані наданих регістрів бухгалтерського обліку відповідають даним відповідних первинних документів, на підставі яких формувались показники вказаних регістрів.

В підтвердження часткової оплати відповідачем вугільної продукції, поставленої в рамках Договору №ДУК-01/11-213п від 22.12.2011 у розмірі 2 494 891 444, 91 грн., позивачем надані банківські виписки, облікові регістри ТОВ «Мако-Трейдінг»: картки рахунку 361 за період з 01.12.2011 по 30.03.2014, зворотно-сальдові відомості по рахунку 361 за період 01.12.2011 по 01.12.2014.

Разом з цим, 21.03.2014, між ТОВ «Мако-Трейдінг» (Постачальник) та ТОВ «Метінвест Холдинг» (Покупець) укладена Угода про припинення зобов`язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог, згідно якої (п.1) сторони дійшли згоди про припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав й виходить з наступних договорів:

1.1. Договору №ДУК-01/11-213п від 22.12.2011, укладеного між Постачальником і Покупцем, за яким Постачальник є кредитором, а Покупець є боржником при виконанні грошового зобов`язання на суму 36 753 720,48 грн. за поставлену вугільну продукцію.

1.2. Договору про уступку права вимоги № МКЦ-9.30-14-1упт від 21.03.2014, укладеного між ТОВ «ДТЗК ТРЕЙДИНГ», Покупцем і Постачальником про уступку права вимоги на суму 36 753 720, 48 грн. за договором поставки № 28/03/ 13/МТ від 28.03.2013, укладеним між Постачальником і ТОВ «ДТЗК ТРЕЙДИНГ», згідно якого Покупець є кредитором, а Постачальник є боржником при виконанні грошового зобов`язання на суму 36 753 720, 48 грн.

Взаємні зобов`язання сторін, передбачені в п. п. 1.1, 1.2 даної Угоди, припиняються з моменту набрання сили даною Угодою (п.2).

Угода підписана від імені представників сторін, скріплена їх печатками, містить відомості про місцезнаходження та реквізити сторін.

Таким чином, сума припинених зобов`язань за Договором №ДУК-01/11-213п від 22.12.2011 складає 36 753 720, 48 грн.

Згідно до облікового регістру бухгалтерського обліку - зворотно-сальдової відомості по рахунку 361 за період 01.12.2011 по 01.12.2014, сальдо по взаєморозрахунках ТОВ «Мако-Трейдінг» з ТОВ «Метінвест Холдинг» за Договором №ДУК-01/11-21 Зп від 22.12.2011 станом на 01.12.2014 складає 203 872 161, 60 грн.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором №ДУК-01/11-213п від 22.12.2011 внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 203 872 161, 60 грн., позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

Крім того, судом першої інстанції приймаючи до уваги вказівки Вищого господарського суду України, викладені у постанові від 21.07.2015, які в силу ст.316 ГПК України, є обов`язковими для суду першої інстанції та врахувавши, що у сторін існує спір з приводу визначення суми фактичної заборгованості відповідача за договором №ДУК-01/11-213п від 22.12.2011, для визначення чого необхідні спеціальні знання, призначив по справі судову економічну експертизу та доручив її проведення Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Згідно висновку судової економічної експертизи №56 від 10.02.2017 у господарській справі №905/1728/14-908/4808/14 експертом по вищевказаним питанням встановлено, зокрема, наступне:

1. В обсязі наданих документів заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Холдінг» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Мако-Трейдінг» за договором поставки №ДУК-01/11-213п від 22.12.2011 підтверджується станом на 06.05.2014 у розмірі 203 872 161,60 грн. Розбіжності даних дослідження з даними облікових регістрів ТОВ «Метінвест-Холдінг» до збільшення на 0,04 грн. виникли внаслідок округлення.

2. В обсязі наданих документів кредиторська заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Холдінг» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Мако-Трейдінг» за договором поставки №ДУК-01/11-213п від 22.12.2011 станом на 06.05.2014 підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку і обліковими регістрами Товариства з обмеженою відповідальністю «Мако-Трейдінг» в сумі 203 872 161,60 грн. Розбіжності даних дослідження з даними облікових регістрів ТОВ «Метінвест-Холдінг» до збільшення на 0,04 грн. виникли внаслідок округлення.

З урахуванням наведеного суд першої інстанції дійшов висновку про встановлення факту виконання позивачем поставки ресурсів відповідачу, в зв`язку з цим вважав позовні вимоги правомірними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Апеляційний суд, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з висновком суду першої інстанції не погоджується, виходячи з наступних мотивів.

За змістом ст.316 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові суду касаційної інстанції, є обов`язковими для суду першої та апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.07.2015 касаційну скаргу відповідача було задоволено частково, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.05.2015 та рішення господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 у справі № 905/1728/14-908/4808/14 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення попередніх інстанцій та направляючи справу на новий розгляд, Вищий Господарський суд України у постанові від 21.07.2015 зазначив, що судами попередніх інстанцій не встановлено обставин, підтверджених належними та допустимими доказами про приймання ресурсів у відповідності до обумовленого сторонами порядку, зокрема, не надано оцінки тим обставинам чи дотримувалися сторони при отриманні ресурсу вимог Інструкції № П-6, чи вимагав хтось із сторін її дотримання. Оскільки відповідач заперечує факт поставки, тому на нього покладається обов`язок з доведення обставин приймання ресурсів у порядку, встановленому зазначеною Інструкцією № П-6.

Також Вищий господарський суд України вказав, що суди не досліджували відповідні транспортні накладні, оскільки такі у справі відсутні, як і висновки про їх дослідження та надання їм оцінки в оскаржуваних судових рішеннях, тому обставин, пов`язані з виконанням позивачем обов`язків продавця, прийняттям вантажу до перевезення від певної юридичної особи продавця, вантажовідправника судом не встановлено, належними доказами за вимогами ст. 34 ГПК України не доведено.

Колегія суддів, розглянувши цю справу, опираючись на приписи ст. 316 ГПК України, констатує, що в порушення наведеної норми суд першої інстанції не здійснив огляд оригіналів транспортних накладних, в оскаржуваному судовому рішенні не зазначено про огляд оригіналів цих документів.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції лише зазначив, що позивач не є відправником, відсутність у позивача оригіналів залізничних накладних зумовлює неможливість їх надання до суду.

Зазначені твердження суду першої інстанції є хибними, виходячи з наступного.

Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Крім того вона є основним документом, який підтверджує приймання вантажу для перевезення. Той факт, що у відповідності до Правил оформлення перевізних документів накладна може оформлятись і надаватись в електронному вигляді, не позбавляє позивача звернутись до залізниці з запитом про надання зазначених документів в електронному вигляді для надання їх до суду.

Крім того, у відповідності до Правил оформлення перевізних документів накладна в електронному вигляді складається у формі електронної реєстрації даних, які можуть бути трансформовані у письмовий запис. Засоби, що використовуються для реєстрації та обробки даних, повинні відповідати вимогам законодавства.

Колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що в силу приписів ст. 316 ГПК України дослідження первинних документів, які підтверджують виконання зобов`язання з поставки товару позивачем є обов`язком суду, який може бути проігнорований тільки в силу наявності об`єктивних причин, які унеможливлюють таке дослідження.

Відсутність у позивача таких документів, не отримання ним доказів і ненадання їх до суду, у даному конкретному випадку повинно бути підставою для констатації суду про відсутність у справі доказів, які підтверджують виконання зобов`язання позивачем. Заява позивача про відсутність у нього таких доказів жодним чином не спростовує того факту, що в матеріалах справи повністю відсутні докази вручення (фізичного переміщення, перевезення тощо) товару відповідачу.

Тому колегія суддів вважає хибним позицію суду першої інстанції, який витлумачив відсутність у позивача доказів поставки товару як причину дійти до висновку про доведеність позовних вимог.

Колегія суддів також зазначає, що апеляційним судом в свою чергу вжито всі необхідні заходи для отримання для огляду зазначених накладних, а саме здійснено неодноразове відкладення розгляду справи для надання зазначених в постанові ВГСУ від 21.07.2015 оригіналів залізних накладних в будь-якій формі, в тому числі у формі електронних доказів в разі їх існування саме у такій формі.

В свою чергу, позивачем не надано для огляду до суду оригіналів залізничних накладних, не зазначено про існування будь-яких об`єктивних перешкод до отримання електронних доказів (електронних перевізних накладних), в тому силі шляхом звернення до перевізника та отримання усіх транспортних накладних у електронній формі.

В цьому аспекті колегія суддів звертає увагу учасників спору на ту обставину, що висновок експерта про розмір заборгованості не є доказом дійсного виконання зобов`язання із поставки товару, і не може ним бути, оскільки жодні докази фізичної поставки товару (переміщення, вручення і прийняття отримувачем вантажу) предметом експертного дослідження не були.

З урахуванням наведеного, опираючись на приписи ст. 316 ГПК України, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачем не доведено факту поставки спірної продукції, в зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 203 872 161,60 грн. не підлягають задоволенню.

Крім того, окремою, самостійною підставою для відмови у задоволенні позову є юридична неможливість отримання захисту майнового інтересу позивачем в силу обставини збройної агресії російської федерації та введеного у зв`язку з цим воєнного стану на підставі Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, а також відповідної позиції ВС щодо застосування наведених норм права.

Зокрема, згідно з підпунктом 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави Україна у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації" від 03.03.2022 № 187 (далі - Постанова КМУ № 187) для забезпечення захисту національних інтересів за майбутніми позовами держави України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації до прийняття та набрання чинності Законом України щодо врегулювання відносин за участю осіб, пов`язаних з державою-агресором, установлений мораторій (заборону) на виконання, у тому числі в примусовому порядку, грошових та інших зобов`язань, кредиторами (стягувачами) за якими є Російська Федерація або такі особи (далі - особи, пов`язані з державою-агресором) - юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства Російської Федерації.

Отже дія мораторію передбачає заборону на вчинення конкретно визначеного переліку дій між учасниками правовідносин, встановлює певний правовий режим для цих правовідносин і впливає на перебіг грошових та інших зобов`язань. З моменту запровадження вказаного мораторію суб`єктивне право осіб - кредиторів (стягувачів), перелік яких наведений в Постанові № 187, зазнає обмежень у можливості реалізувати ними право вимоги до зобов`язаної сторони, у тому числі шляхом звернення за судовим захистом.

Така правова позиція висловлена у п. 8.4. постанові ВС від 30.05.2023 у справі №925/1248/21.

Крім того, оцінюючи можливість отримання позивачем судового захисту, колегія суддів опирається на принцип розумності (міркування здорового глузду), передбачений п.6 ч.1 ст. 3 ЦК України, і зазначає, що наведені вище нормативні акти не можуть тлумачитись обмежено, тобто як такі, які унеможливлюють лише виконання рішень.

Так, наведені нормативні акти ніяким чином не регламентують дії суду і виконавчих органів в разі вчинення заліку зустрічних однорідних вимог або відчуження права вимоги на користь нового кредитора, не обмеженого у захисті права тощо.

За таких умов звужене розуміння наведених вище нормативних актів перетворює їх у фікцію. Очевидно, що таке положення не має права на існування, тому колегія суддів погоджується із позицією ВС у справі №925/1248/21 щодо неможливості суб`єктів визначеної категорії отримати захисту права, в тому числі шляхом задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що учасниками позивача виступають ПрАТ «МАКО ХОЛДІНГ» (50,01% частки в статутному капіталі Позивача) та ОСОБА_1 (49,99% частки в статутному капіталі позивача). При цьому, одноосібним власником ПрАТ «МАКО ХОЛДИНГ» виступає ОСОБА_1 .

Як вбачається з Указу Президента України № 726/2022 від 19 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) є громадянином Російської Федерації.

ТОВ «МАКО-ТРЕЙДІНГ» є юридичною особою, створеною та зареєстрованого відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником та учасником із часткою 100% є громадянин Російської Федерації.

Враховуючи викладене, на виконання зобов`язання ТОВ «Метінвест Холдинг» за Договором між ТОВ «Метінвест Холдинг» та ТОВ «Мако-Трейдінг» поширюється дія мораторію (заборони) згідно Постанови № 187.

У разі введення мораторію (заборони) на виконання зобов`язання, настання строків виконання зобов`язання до введення мораторію (заборони), суди мають відмовляти у позові, направленому на примусове виконання зобов`язання.

Тому на зобов`язання ТОВ «Метінвест Холдинг» за Договором поширюється дія мораторію (заборони) згідно Постанови N№ 187.

Також у цьому аспекті колегія суддів зазначає, що відповідно до преамбули Закону України «Про санкції» метою його ухвалення, зокрема, є гарантування конституційних прав і свобод людини і громадянина, захист державного суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності державних кордонів, недопушення втручання у внутрішні справи України та потреба невідкладного та ефективного реагування на наявні і потенційні загрози національним інтересам і національній безпеці України, включаючи ворожі дії, збройний напад інших держав чи недержавних утворень, завдання шкоди життю та здоров`ю населення

Підставами для застосування санкцій, серед іншого, відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про санкції» є дії іноземної держави, іноземної юридичної чи фізичної особи, інших суб`єктів, які створюють реальні та/або потенційні загрози національним інтересам, національній безпеці, суверенітету і територіальній цілісності України, сприяють терористичній діяльності та/або порушують права і свободи людини і громадянина, інтереси суспільства та держави призводять до окупації території, експропріації чи обмеження права власності, завдання майнових втрат, створення перешкод для сталого економічного розвитку, повноцінного здійснення громадянами України належних їм прав і свобод.

Задоволення позову та примусове виконання зобов`язання ТОВ «Метінвест Холдинг» на користь юридичної особи, до бенефіціарного власника (учасника) якої застосовано санкції, суперечитиме інтересам суспільства та держави, сприятиме терористичній діяльності Російської Федерації.

Міжнародний публічний порядок будь-якої країни включає, зокрема, правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок). Одним із нових аспектів публічного порядку Україні є санкційне регулювання, яке з`явилось із прийняттям Закону України «Про санкції» внаслідок збройної агресії щодо України.

Необхідно зазначити, що дії з примусового виконання (сприяння примусовому виконанню) зобов`язання призводять до передачі матеріальних ресурсів чи інших активів на користь представників держави-агресора Російської Федерації. Такі дії (сприяння, пособництво, юридичне оформлення) порушують публічний порядок України, та можуть кваліфікуватися за ознаками ст. 111-2 Кримінального кодекс України «Пособництво державі-агресору».

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення господарського суду Харківської області від 11.07.2019 у даній справі прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову. З огляду на це апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 123, 129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ Метінвест Холдинг (вх.№2935Д/1) на рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2019 у справі № 905/1728/14-908/4808/14 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 11.07.2019 у справі № 905/1728/14-908/4808/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Мако-Трейдінг (83015, м. Донецьк, пр. Б. Хмельницького, 102; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Метінвест Холдинг (87534, Донецька обл., місто Маріуполь, пр. Нахімова, буд. 116-А; ) 109 620,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.10.2023.

Головуючий суддя М.М. Слободін

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя І.А. Шутенко