УХВАЛА

м. Київ

03.10.2023Справа № 910/10733/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Ярмак О. М. за участю секретаря судового засідання Легкої А.С., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у справі

за позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА"

про стягнення 106 241,00 грн.

Представники сторін: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.02.2023 позов задоволений, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на користь ОСОБА_1 106 241 грн. заборгованості по дивідендах, 28 786 грн. пені, 21 514 грн. інфляційних втрат, 2 786 грн 3% річних, 2 481 грн. судового збору, 78 грн. витрат за поштове направлення документів.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.23 вказане рішення залишене у без змін, скарга без задоволення.

26.06.2023 Господарським судом міста Києва на виконання рішення виданий відповідний наказ.

08.09.2023 від ОСОБА_1 надійшла скарга на бездіяльність головного державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Скарга обґрунтована тим, що 19.07.2023 державний виконавець Мороз Л.Є. відкрила виконавче провадження № НОМЕР_1. Після 19.07.2023 Мороз Л.Є. ніяких дій не проводила, тому стягувач просить визнати бездіяльність Мороз Л.Є незаконною і зобов`язати її виконати наказ № 910/10733 від 26.06.2023.

ВДВС письмових пояснень на скаргу не надав, в засідання суду свого представника не направило.

03.10.2023 від боржника (відповідача) надійшли пояснення щодо скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця, в яких він просить розгляд скарги здійснювати у закритому судовому засіданні та в задоволенні скарги відмовити.

Розглянувши клопотання представника боржника, викладені у поясненні, про розгляд скарги в закритому судовому засіданні суд залишив його без задоволення, оскільки підстави для цього відсутні.

Представники учасників та ВДВС не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

За таких обставин, керуючись положеннями статті 342 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглядати дану скаргу за відсутності представників учасників справи та ВДВС.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги з огляду на наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядає справу як суд першої інстанції (статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальним по відношенню до інших законодавчих актів при вирішення питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Вказаною статтею встановлені обов`язки та права виконавця, зокрема виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом.

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Судом встановлено, що 19.07.2023 Головним державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Мороз Л.Є. було відкрите виконавче провадження № НОМЕР_1 за наказом № 910/10733/22 , виданим Господарським судом міста Києва про стягнення заборгованості у розмірі 161 886 грн з Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" на користь стягувача ОСОБА_1 .

Доказів вчинення інших дій у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 з примусового виконання рішення за наказом № 910/10733/22 , виданим Господарським судом міста Києва про стягнення заборгованості у розмірі 161 886 грн з Публічного акціонерного товариства "УКРНАФТА" на користь стягувача ОСОБА_1 суду не надано.

Відповідно до частини 2 статті 343 Господарського процесуального кодексу України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене суд приходить до висновку про задоволення скарги ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 234, 235, 240, 342, 343 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу задовольнити.

2. Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) під час примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі № 910/10733/22.

3. Зобов`язати державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального Міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом вчинення дій по примусовому виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 у справі № 910/10733/22.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена у порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.М.Ярмак