ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

04.10.2023м. ДніпроСправа № 904/2999/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Загинайко Т.В. за участю секретаря судового засідання Сидорової Є.О. розглянув за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Ананьєвої Олени Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (49005, м. Дніпро, вул. Пісаржевського, буд. 1-А; ідентифікаційний код 34984523)

про зняття арешту з майна

Представники:

від позивача: Покотило Д.Ю. - адвокат;

від відповідача:представник не з`явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа-підприємець Ананьєва Олена Вікторівна звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою (вх.№2869/23 від 09.06.2023) до відповідача - Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна, у якій просить:

- зняти арешт з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (рнокпо НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладені в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження 1941702 з виконання судового наказу Господарського суду Дніпропетровської області №32/507 від 31.01.2006 року;

- зняти арешт з усього майна, в тому числі з нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), та скасувати заборону відчуження такого майна, що накладені в рамках завершеного та знищеного виконавчого провадження 27276193 з виконання судового наказу Господарського суду Дніпропетровської області №№ 5005/3581/11 від 24.06.2009 року.

Також просить судові витрати покласти на відповідача.

Позовну заяву було подано без додержання вимог, встановлених статтею 162 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.06.2023 про залишення позовної заяви без руху позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків - 7 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У подальшому, позивачем подано заяву (вх.№30149/23 від 20.06.2023) про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до якої було усунуто недоліки позовної заяви, визначені ухвалою господарського суду від 14.06.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, яке відбудеться 25.07.2023 о 15:00 год.

У судове засідання 25.07.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 25.07.2023 продовжено підготовче провадження в межах розумного строку, відкладено підготовче засідання (загальне позовне провадження) на 19.09.2023 о 15:30 год.

Відповідач у заяві (вх.№47707/23 від 19.09.2023) просить розглянути справу без участі відповідача, ухвалити рішення згідно вимог чинного законодавства з урахуванням матеріалів справи.

У судове засідання 19.09.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (загальне позовне провадження) на 04.10.2023 о 15:00 год.

У судове засідання 04.10.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача у судове засідання не з`явився.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, заслухавши пояснення представника позивача вважає за необхідне зазначити таке.

В матеріалах справи наявна роздруківка ВП-спецрозділ (а.с.27-28), з якої вбачається, що на виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з 14.04.2006 перебувало виконавче провадження ВП №1941702 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.01.2006 №32/507 про стягнення з Приватного підприємця Ананьєвої О.В. на користь ТОВ "Сандора" боргу на загальну суму 1 907 грн. 00 коп.

Державним виконавцем встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення заборгованості та 12.12.2007 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Також в матеріалах справи наявна роздруківка ВП-спецрозділ (а.с.29-30), з якої вбачається, що на виконанні у Соборному відділі державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з 24.06.2011 перебувало виконавче провадження ВП №27276193 з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2011 №5005/3581/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ДП "Дніпропетровський річковий порт" Акціонерної судоплавної компанії "Укррічфлот" боргу у розмірі 47 932 грн. 95 коп.

Як вбачається з матеріалів справи постановою державного виконавця від 25.06.2011 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження накладено арешт на майно боржника в межах суми стягнення 47 932 грн. 95 коп. за виконавчим провадженням ВП №27276193

В подальшому державним виконавцем встановлено, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення та 28.04.2012 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Позивачем до позовної заяви було додано роздруківку Інформації з Єдиного реєстру боржників, з якої вбачається, що станом на 13.10.2022 у Єдиному реєстрі боржників відсутня інформація щодо боржника - фізичної особи з ідентифікаційним кодом (а.с.24).

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна на квартиру за адресою АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, ВВМ №343865 реєстр 2562, 28.09.2004, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Руденко В.А. накладено арешт, підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.25-26).

Позивач стверджує, що у 2021 дізналася, що на все майно накладено арешт та її представник звернувся до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з клопотанням від 21.02.2022 №1/вп про зняття арештів з нерухомого майна (а.с.31-34).

Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (правонаступником якого є відповідач) листом від 18.04.2022 №13034115/16 повідомив представника позивача, що на виконанні у відділі перебували, зокрема, виконавчі провадження №1941702 та №27276193, які було завершено в порядку пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, чинній на момент прийняття постанова), що не передбачає скасування арешту (а.с.35-36).

Також Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) листом від 08.07.2022 №39113/6 повідомив представника позивача, що надати для ознайомлення матеріали виконавчих проваджень за номерами, зокрема, АСВП№№ 1941702 та 27276193 не має можливості у зв`язку з тим, що виконавчі провадження знищенні у зв`язку із закінченням строку зберігання (а.с.37).

Вказане і стало причиною звернення до суду з позовною заявою до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна.

Частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема,справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Зі змісту позовної заяви вбачається що в рамках виконавчих проваджень №1941702 та №27276193 на майно позивача було накладено арешт та оголошено заборону відчуження майна, однак виконавчі провадження, за якими накладався арешт завершені, проте питання про зняття арешту державним виконавцем не вирішено, а тому обтяження у вигляді арешту майна, яке належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у здійсненні права володіти, користуватися та розпоряджатися майном.

Позивач стверджує, що з даного приводу з метою усунення перешкод у здійсненні права власності, звернулась до відповідача з клопотанням про зняття арештів з нерухомого майна та виключення даних відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, у відповідь на яке Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було підтверджено інформацію щодо накладення арешту на майно та зазначено що виконавчі провадження завершені в порядку пункту 2 частини 1 статті 47 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції. чинній на момент прийняття рішення), що не передбачає скасування арешту майна.

Суд вважає за необхідне зазначити, що до компетенції органу державної виконавчої служби відноситься примусове виконання визначених законом рішень на користь стягувача. Порушення порядку проведення виконавчого провадження є незаконними діями цього органу, які оскаржуються у порядку, визначеному правовими нормами.

Відповідно до частин 1 - 3, 5 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок та строки звернення сторін виконавчого провадження до господарського суду із відповідною скаргою на дії державного виконавця визначені в розділі VI Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, статтею 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Водночас порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця під час виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено розділом VII Цивільного процесуального кодексу України. Так, відповідно до статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підставами для визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним. При цьому, для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

Отже, позивачами за таким позовом можуть бути особи, які вважають, що описане майно належить їм, а не боржникові. Такі особи можуть звернутись до суду з позовом до стягувача і боржника про визнання права на описане майно і про звільнення цього майна з-під арешту (виключення майна з опису).

Тобто нормами чинного законодавства нерозривно пов`язано звернення особи до суду з вимогою про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Окреме звернення особи до господарського суду з позовом про зняття арешту з майна не передбачено законом, оскільки законом встановлений певний порядок зняття арешту з майна особи, яка вважає себе власником майна.

З урахуванням наведеного, якщо зняття арешту з майна не пов`язано зі спором про право на це майно, особа, яка вважає себе власником спірного майна, доказом чого є відповідні документи, повинна звернутися до державної виконавчої служби з вимогою про зняття арешту зі спірного майна. У випадку відмови державної виконавчої служби у знятті арешту з майна, останній повинен звернутися до суду з вимогою про оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.

Отже, спори про зняття арешту з майна, які не пов`язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, розглядаються за правилами статті 339 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачем невірно обрано спосіб захисту його порушеного права шляхом подання позовної заяви про зняття арешту з майна до органів Державної виконавчої служби за умови відсутності спору про речове право, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки між позивачем та Соборним відділом державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) відсутні господарські відносини врегульовані Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, іншими актами господарського, цивільного законодавства та відсутній спір про право, що виникає з відповідних відносин, оскільки Соборний відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) не є суб`єктом господарювання, а також між сторонами відсутній спір про право власності, даний спір непідвідомчий господарському суду.

При цьому, у відповідності до частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України слід роз`яснити позивачу, що заявлені ним вимоги підлягають розгляду Господарським судом Дніпропетровської області за правилами розділу VІ Господарського процесуального кодексу України в межах справ 32/507 та 5005/3581/11.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає таке.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2023 року складає 2 684 грн. 00 коп.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається, за подання позовної заяви позивачем відповідно до платіжної інструкції від 05.06.2023 №0.0..1 сплачено судовий збір в розмірі 5 368 грн. 00 коп.

В той же час, відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

При цьому, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Враховуючи викладене, сплачена сума судового збору в розмірі 5 368 грн. 00 коп. відповідно до платіжної інструкції від 05.06.2023 №0.0..1 підлягає поверненню позивачу за його клопотанням.

Керуючись статтями 20, 46, 73-79, 86, 91, 129, 130, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №904/2999/23 за позовом Фізичної особи-підприємця Ананьєвої Олени Вікторівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Соборного відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) (49005, м. Дніпро, вул. Пісаржевського, буд. 1-А; ідентифікаційний код 34984523) про зняття арешту з майна.

2. Роз`яснити Фізичній особі-підприємцю Ананьєвій Олені Вікторівні, що заявлені нею вимоги підлягають розгляду Господарським судом Дніпропетровської області за правилами розділу VI Господарського процесуального кодексу України в межах справ №32/507 та №5005/3581/11.

Ухвала набирає законної сили - 04.10.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали підписано 05.10.2023.

Суддя Т.В. Загинайко