ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" жовтня 2023 р. Справа № 922/3381/23

Господарський суд Харківської області у складі:

суддя Байбак О.І.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (адреса: 61037, м. Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд. 126; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Центр" (адреса: 61058, м. Харків, вул. Культури, буд. 20-В; )
про стягнення 119460,70 грн.
без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Підприємство з експлуатації і обслуговування житлових будинків "Центр" 119460,70 грн, з яких:

87076,93 грн - пені;

5506,26 грн - 3% річних;

26877,51 грн - інфляційних втрат.

Позов обгрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 026505 від 01.01.2019 щодо строків проведення розрахунків.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2023 відкрито провадження у справі № 922/3381/23; справу постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін, за наявними в справі матеріалами; запропоновано відповідачу подати відзив на позов в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали; встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов; встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на позов.

Розглянувши матеріали справи № 922/3381/23, суд зазначає таке.

В процесі розгляду даної справи відповідач надав суду відзив на позовну заяву та заперечення в яких заперечує проти задоволення позову в частині стягнення пені, зокрема, з тих підстав, що відповідно до ч. 16 п. 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» № 332 від 25.02.2022, на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії. Таким чином, відповідач вважає що позивач не має право вимагати сплати штрафних санкцій через заборону введену вказаною постановою.

Однак, позивач вважає такі доводи відповідача безпідставними з огляду на те, що нарахування пені здійснюється ним на підставі положень ЦК України, ГК України, Закону України «Про відповідальність за невиконання грошових зобов`язань», які мають вищу юридичну у порівнянні з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» № 332 від 25.02.2022, а тому таке нарахування, на думку позивача, є законним та обґрунтованим.

Таким чином, в процесі розгляду даної справи суду слід вирішити питання про порядок застосування до спірних правовідносин Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» № 332 від 25.02.2022.

Разом з тим, як свідчать відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112992616) ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.08.2023 у справі № 911/1359/22 постановлено справу № 911/1359/22 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 передати на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

З ухвали від 09.08.2023 у справі № 911/1359/22 вбачається що предметом розгляду судів в межах цієї справи є, зокрема, позовні вимоги невиконання відповідачем зобов`язань за двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії № 20/21-360-РДД від 13.12.2021 в частині повернення коштів за електричну енергію, що оплачена, однак відбір/відпуск якої у період з 01.03.2022 по 31.03.2022 відповідач зменшив. Відмовляючи в задоволенні стягнення пені у розмірі 17933524,59 грн за період з 02.03.2022 по 23.08.2022, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що п. 16 п. 1 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 25.02.2022 № 332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції.

При винесенні ухвали від 09.08.2023 у справі № 911/1359/22 Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду визначив підстави передачі справи на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду (далі - Об`єднана палата):

"13. Предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення 114116797,48 грн основного боргу; нарахованих з 02.03.2022 по 23.08.2022: пені у розмірі 17933524,59 грн, 3% річних у розмірі 1 536 354,76 грн, втрат від інфляції у розмірі 17 320 704,86 грн.

14. Причиною звернення з касаційною скаргою стала незгода позивача з рішенням суду першої інстанції, залишеного без змін постановою апеляційного суду, в частині відмови у стягненні пені у сумі 17933524,59 грн.

15. Ключовим доводом касаційної скарги є те, що застосування штрафних санкцій за порушення господарського зобов`язання унормовано законами - ЦК та ГК, а також Законом України "Про ринок електричної енергії". Постанова НКРЕКП № 332 (підзаконний акт) має меншу юридичну силу перед нормами ЦК та ГК (закон), а отже не нівелює загальних норм цивільного законодавства щодо права позивача на застосування до відповідача заходів відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

16. Зазначені в підпункті 16 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332 приписи є настановами, тобто рекомендаціями/порадами, які не мають обов`язкового характеру, не містять умов чи застережень про звільнення учасників ринку електричної енергії, в тому числі відповідача, від сплати пені за порушення умов договору про участь у балансуючому ринку.

17. Вирішуючи питання стягнення пені та штрафу на користь ПрАТ "НАК "Укренерго", які нараховані останнім у зв`язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов`язання, у справі, правовідносини в якій є подібними з правовідносинами у цій справі № 911/1359/22, Верховний Суд у постанові від 26.07.2023 у справі № 922/1948/22 зазначив, що НКРЕКП (регулятор) прийняв постанову від 25.02.2022 № 332 (у редакції від 26.04.2022) в межах своїх повноважень. Тому має застосовуватись, у тому числі підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

18. Верховний Суд вважав, що, звернувшись із касаційною скаргою та пославшись на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування постанови НКРЕКП № 332 у подібних правовідносинах, скаржник не врахував, що її прийнято відповідно до Законів України "Про ринок електричної енергії", "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, не навів доводів того, що таке регулювання здійснено не з метою забезпечення енергетичної безпеки. Відтак виснував про відсутність підстав для скасування оскаржених судових рішень, якими відмовлено у задоволенні позовних вимог про стягнення про стягнення пені та штрафу, нарахованих за період з 26.02.2022 по 25.04.2022, на підставі дії підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332.

19. Колегія суддів у справі № 911/1359/22 вважає за необхідне відступити від таких висновків (позиції щодо правомірності відмови в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій на підставі постанови НКРЕКП № 332) ...."

В даній ухвалі зазанчається, що укладеними сторонами договорами, як у справі № 922/1948/22, так й у цій справі № 911/1359/22, передбачена відповідальність за порушення виконання грошового зобов`язання за договором, зокрема у вигляді пені, що не суперечить вищенаведеним нормам права.

У зв`язку із порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині своєчасної оплати наданих послуг, позивач у справі № 922/1948/22 нарахував 73477,58 грн пені та 177603,53 грн 7% штрафу за період з 26.02.2022 по 25.04.2022, а у цій справі № 911/1359/22 - 17933524,59 грн пені за період з 02.03.2022 по 23.08.2022.

Відмова судів у задоволенні цих вимог, з чим у справі № 922/1948/22 погодився Верховний Суд, фактично ґрунтується на дії у період спірних правовідносин підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП № 332.

В пункті 40 ухвали зазанчено, що "рекомендаційний характер пункту 5 постанови НКРЕКП №332 (в редакції постанови від 27.02.2022), яка є підзаконним актом, не може змінювати та нівелювати надане нормами ЦК та ГК (законом) право однієї сторони на застосування заходів відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання (тим більше воно відповідає умовам договору) та, відповідно, звільняти від такої відповідальності іншу сторону, не припиняючи чинності відповідних умов договору."

В пунктах 51 та 52 зазначеної ухвали колегія суддів ВС КГС зазначила, що "застосування судами підпункту 16 пункту 1 постанови НКРЕКП №332 до спірних правовідносин також не відповідає нормі статті 58 Конституції України, адже не може вважатись пом`якшенням (пом`якшення для однієї сторони спірних правовідносин (зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій) має протилежні наслідки для іншої сторони (позбавляє її права на нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених умовами укладеного договору та нормами чинного законодавства), а також звільненням від відповідальності (наведене формулювання не свідчить про звільнення від відповідальності, а вказує лише на тимчасове обмеження щодо нарахування та стягнення, яке має лише рекомендаційний характер та не свідчить про обов`язковість наведених НКРЕКП настанов для суду при розгляді спору).

Положення постанови НКРЕКП № 332 (п. 16 п. 1), які містять рекомендації та настанови учасникам ринку електроенергії на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, не можуть мати наслідком відмову в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій, адже розглядаючи вимоги про стягнення штрафних санкцій, суд повинен встановити правомірність їх нарахування та заявлення до стягнення відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства (ЦК та ГК, як закону), норми якого не можуть бути нівельовані постановою НКРЕКП № 332, як підзаконним актом."

З посиланням на зазанчені обставини, в ухвалі від 09.08.2023 по справі № 911/1359/22 колегія суддів зазначила, що вважає за необхідне відступити від висновку (позиції щодо остаточної відмови в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій на підставі постанови НКРЕКП №332), що міститься у постанові від 26.07.2023 у справі №922/1948/22 з вищенаведених підстав.

З наведених підстав та підставі ст. 302 ГПК України колегія суддів поставновила передати справу №911/1359/22 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справу від 25.08.2023 прийнято до розгляду справу № 911/1359/22 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023 та призначено до розгляду справу № 911/1359/22 на 06.10.2023.

В контексті наведеного, суд приходить до висновку, що спір у справі № 911/1359/22 виник з подібних правовідносин, що і у справі № 922/3381/23, а саме: стосується зокрема стягнення пені, яка виникла у споживача перед постачальником за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних у період після прийняття постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» № 332 від 25.02.2022.

В справі № 911/1359/22 розглядається питання застосування до спірних правовідносин наведеної вище Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

За приписами ч. 2 ст. 315 ГПК України, у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

Згідно з ст. 236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також зазначає, що складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абз. 3 п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (далі - КСУ) від 11.10.2005 № 8-рп/2005 та абз.1 пп. 2.1 п. 2 мотивувальної частини Рішення КСУ від 31.03.2015 № 1-рп/2015).

Юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин передбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях, зокрема, у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване (Рішення КСУ від 05.06.2019 № 3-р(І)/2019).

Принцип правової визначеності вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (п.61 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumаrescu v. Romania), заява №28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (п.123 рішення ЄСПЛ у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії" (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява № 76943/11).

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» єдність системи судоустрою забезпечується, зокрема єдністю судової практики.

Згідно з ст. 36 Закону "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч.6 ст.13 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

Таким чином, вирішення Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 911/1359/22 дозволить всесторонньо та повно розглянути справу № 922/3381/23 з урахуванням єдності практики з означених вище питань, в т.ч. щодо порядку застосування до спірних правовідносин пункту 5 постанови НКРЕКП № 332 (в редакції постанови від 27.02.2022).

Разом з тим, як свідчать відомості, які містяться у Єдиному державному реєстрі судових рішень, розгляд справи № 911/1359/22 об`єднаною палатою, Великої Палати Верховного Суду станом на момент постановлення даної ухвали у справі № 911/1359/22, триває.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, з огляду на обставини справи № 922/3381/23 та з метою уникнення застосування різних підходів до тлумачення законодавства та врахування висновків Верховного Суду щодо існування певних розбіжностей у висновках з питання визначення предмету доказування у цій категорії справ, а також зазначення ВС КГС на те, що такі розбіжності перешкоджають формуванню усталеної судової практики судами інших інстанцій, суд вважає за необхідне зупинити провадження у даній справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Об`єднаною Палатою Верховного Суду судового рішення у подібних правовідносинах справи № 911/1359/22 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого перегляду.

На підставі наведеного та керуючись ст. п. 7 ч. 1 ст. 228, ст. ст. 229, 232, 233, 234, 235, 236 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 922/3381/23 до закінчення розгляду Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційної скарги у справі № 911/1359/22 та оприлюднення повного тексту постанови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в строки та порядку, передбаченому ст. ст. 254-257 ГПК України з урахуванням п. 4 Прикінцевих положень ГПК України та п. 17.5 перехідних положень ГПК України.

Суддя О.І. Байбак