ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.09.2023м. СумиСправа № 920/781/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,

за участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.,

Розглянувши в порядку загального позовного провадження справу № 920/781/23

за позовом Керівника Шосткинської окружної прокуратури (41100, Україна, Сумська область, м. Шостка, вул. Свободи, 65) в інтересах держави в особі позивача Ямпільської селищної ради (41200, Сумська область, Шосткинський район, смт Ямпіль, бул. Ювілейний, 1)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій-БС» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41)

про стягнення 1250 грн 00 коп., розірвання договору та зобов`язання повернути майно

представники учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

прокурор: Вортоломей М.Ф.

1. Короткий зміст позовних вимог, заперечень проти позову, короткий зміст ухвал суду та хід розгляду справи.

1.1. 11.07.2023 до Господарського суду Сумської області звернувся Керівник Шосткинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача Ямпільської селищної ради про:

стягнення з відповідача 1250 грн 00 коп. заборгованості зі сплати орендної плати;

припинення шляхом розірвання договору оренди об`єктів комунальної власності для надання послуг з водопостачання, водовідведення та утримання прибудинкової території і житлового фонду, укладеного 24.06.2009 між Ямпільською селищною радою та ТОВ Водолій-БС, посвідченого державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Ляхом В.В. 24.06.2009 та зареєстрованого в реєстрі за № 1292;

зобов`язання відповідача повернути позивачу майно, перелічене в п. 1 договору оренди об`єктів комунальної власності для надання послуг з водопостачання, водовідведення та утримання прибудинкової території і житлового фонду, укладеного 24.06.2009 між Ямпільською селищною радою та ТОВ Водолій-БС, посвідченого державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Ляхом В.В. 24.06.2009 та зареєстрованого в реєстрі за № 1292, шляхом складання акту приймання-передачі вказаного майна; покласти на відповідача судові витрати.

1.2. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2023, справу № 920/781/23 призначено судді Жерьобкіній Є.А.

1.3. Ухвалою від 14.07.2023 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/781/23; призначив підготовче засідання на 21.08.2023, 11:00; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву, відповідно до ст. 165 ГПК України; надав прокурору та позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив, відповідно до ст. 166 ГПК України; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, відповідно до ст. 167 ГПК України.

1.4. Ямпільська селищна рада направила суду клопотання № 1606/02-23 від 21.07.2023, відповідно до якого вказує, що підтримує позовні вимоги прокуратури та просить суд розглядати справу без участі представника ради (вх. № 4598 від 24.07.2023).

1.5. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, направлена на адресу відповідача (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41), повернулася на адресу суду, з відміткою на поштовому конверті «адресат відсутній за вказаною адресою».

1.6. У судовому засіданні 21.08.2023 Господарський суд Сумської області, за участю прокурора, постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 30.08.2023, 10:30; повідомлення позивача та відповідача про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 120 ГПК України.

1.7. Шосткинська окружна прокуратура направила суду листа про викладення п. 3 прохальної частини позовної заяви у наступній редакції: «Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Водолій-БС» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, ) повернути Ямпільській селищній раді (41200, Сумська область, Шосткинський район, смт Ямпіль, бул. Ювілейний, буд. 1, ) майно, а саме: приміщення офісу загальною площею 107,8 кв. м., зазначеного в плані літерою А, розташованого на земельній ділянці, належній Ямпільській селищній раді, що знаходиться за адресою: Сумська область, смт Ямпіль, вул. Заводська, 10, переданого за договором оренди об`єктів комунальної власності для надання послуг з водопостачання, водовідведення та утримання прибудинкової території і житлового фонду, укладеного 24.06.2009 між Ямпільською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водолій-БС», посвідченого державним нотаріусом Ямпільскої державної нотаріальної контори Ляхом В.В. 24.06.2009 та зареєстрованого в реєстрі за № 1292, шляхом складання акту приймання-передачі вказаного майна.» (вх. № 5369 від 25.08.2023).

1.8 У судовому засіданні 30.08.2023, за участю прокурора, Господарський суд Сумської області, керуючись ст. 42, 177, 181, п. 3 ч. 2 ст 185, ст. 195, 232 Господарського процесуального кодексу України, постановив протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 25.09.2023, 12:00; повідомленням позивача та відповідача про дату, час та місце розгляду справи в порядку ст. 120 ГПК України.

1.9. Ухвали суду від 21.08.2023 та від 30.08.2023, направлені на адресу відповідача (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41), повернулася на адресу суду, з відміткою на поштових конвертах «адресат відсутній за вказаною адресою».

1.10. Згідно Витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на 29.08.2023, ТОВ «Водолій-БС» () зареєстроване за адресою: Україна, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41.

Згідно ч. 1 ст. 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку з «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки (Постанова Верховного Суду № 755/17944/18 (61-185вс23) від 10.05.2023).

1.11. В судовому засіданні 04.10.2023 прокурор підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

2. Щодо представництва прокурором у суді законних інтересів держави.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно із ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Таким чином ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» встановлює дві альтернативні групи умов, при наявності яких, прокурор наділений правом здійснення представництва в суді законних інтересів держави. Перша група альтернативних умов - порушення або загроза порушення інтересів держави. Друга група альтернативних умов - захист цих інтересів (порушених, або щодо порушення яких існує загроза) не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Статею 145 Конституції України закріплено, що права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку.

Згідно зі статтями 5, 7 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ, який здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування. В Україні визнається і гарантується місцеве самоврядування.

Відповідно до ч. 3 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», а саме ч. 1 ст. 60 закріплено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Частина 8 статті 60 Закону передбачає, що право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Статею 143 Конституції України передбачено, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

За приписами ст. 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» державну політику у сфері оренди здійснюють органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває у комунальній власності. Відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування (ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ст.18-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», контроль за використанням нерухомого та рухомого майна покладається на балансоутримувачів.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», селищна рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідну територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради (ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Наведене вище свідчить, що селищна рада є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідні територіальні громади та здійснює від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження органу місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими законами.

Майно, яке передано в оренду відповідно до Договору належить на праві комунальної власності Ямпільській селищній раді, що підтверджується свідоцтвами про право власності на нерухоме майно та відповідними витягами з реєстру прав власності на нерухоме майно КП «Глухівське БТІ» від 30.03.2009 року.

Таким чином, Ямпільська селищна рада, діючи в інтересах територіальної громади, виступає власником комунального майна та є уповноваженим органом у сфері управління вказаним майном.

Правовідносини, пов`язані з неефективним використанням комунального майна, становлять суспільний, публічний інтерес, а неналежне виконання повноважень щодо розпорядження майном, такому суспільному інтересу не відповідає, оскільки не може оцінюватися вираженням волі територіальної громади.

Незважаючи на факт ухилення відповідача від належного виконання договірних зобов`язань з внесення орендної плати за користування майном комунальної власності, зокрема, у обсягах та строки, визначені договором, Ямпільська селищна рада до цього часу не звернулася до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором та зобов`язання звільнити та повернута приміщення. Несплата орендної плати за вказаним договором оренди призводить до недоотримання Ямпільською селищною радою коштів та неефективного використання комунального майна, що тягне за собою необхідність судового вирішення спору.

Таким чином, незважаючи на триваючий характер невиконання умов договору та вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» щодо сплати відповідачем орендної плати за використання майна, Ямпільська селищна рада з позовом про стягнення з відповідача орендної плати, дострокове розірвання договору оренди, та повернення майна комунальної форми власності до суду не зверталася.

Факт незвернення органу місцевого самоврядування до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити жителів територіальної громади, свідчить про неналежне виконання цим органом своїх повноважень, у зв`язку з чим у прокурора виникають підстави для захисту цих інтересів та звернення до суду з позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (постанова Великої Палати Верховного суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18).

Враховуючи, що органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах - Ямпільською селищною радою не забезпечено належного захисту інтересів держави шляхом звернення до суду за захистом порушених прав щодо стягнення заборгованості за оренду комунального майна та звільнення та повернення нерухомого майна комунальної форми власності, прокурор звертається до суду в інтересах держави в особі Ямпільської селищної ради, діючи в межах компетенції, передбаченої ст.131-1 Конституції України.

Необхідність звернення з даним позовом саме прокурором обумовлена порушенням інтересів держави, що негативно впливають на дохідну частину бюджету та, як наслідок, невжиття уповноваженим органом заходів для усунення порушень законодавства перешкоджає ефективному використанню комунального майна селищної ради за призначенням та надходженню коштів.

Зважаючи на те, що несплата відповідачем орендної плати призводить до ненадходження орендної плати, нераціонального використання об`єкту комунальної власності та неефективного управління цим об`єктом, що виявляється в неможливості передати його іншому, більш добросовісному орендареві, що у своїй сукупності суттєво порушує економічні інтереси держави.

Таким чином, незвернення Ямпільської селищної ради до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором оренди комунального майна, розірвання договору та повернення майна свідчить про неналежне виконання уповноваженим органом своїх обов`язків у сфері оренди комунального майна та є підставою для здійснення органами прокуратури захисту в суді інтересів держави в особі Ямпільської селищної ради.

Аналогічна позиція щодо підстав звернення прокурора до суду в інтересах держави у разі не пред`явлення позивачем відповідного позову викладена в постанові Верховного суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18.

Обгрунтуванням порушення «інтересів держави» та необхідністю звернення прокурора з даним позовом до суду є наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Аналіз вказаної статті Закону дає підстави дійти до висновку що «інтереси держави» (як загальне поняття) являють собою комплекс прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів).

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого - «інтересів держави», про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади можуть збігатися повністю, частково, або навіть взагалі не пересікатися.

Так, згідно з статтею 327 Цивільного кодексу України, у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді.

Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Невиконання відповідачем обов`язків за Договором завдає значної шкоди інтересам територіальної громади - неотримання орендної плати, селищної ради - на ефективне використання комунального майна.

Крім цього, у орендодавця відсутня можливість через наявність вже укладеного договору оренди, залучити іншого, більш добросовісного орендаря, що свідчить про неефективність управління об`єктом комунального власності.

Вказані порушення інтересів Ямпільської селищної ради свідчать про наявність «порушення інтересів держави» у розумінні ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та наявність підстав для представництва інтересів держави в суді.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи ЄСПЛ у рішенні у справі «Трегубенко проти України» від 02.11.2004 категорично ствердив, що «правильне застосування законодавства незаперечно становить «суспільний інтерес» (п.54). Судовою практикою Верховного Суду України, зокрема у постановах від 05.10.2016 (справа № 916/2129/15), від 29.06.2016 (справа № 6-1376ц16) підставою для представництва інтересів держави прокурором визнано захист «суспільного», «публічного» інтересу, яким є задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно важливого та соціально значущого питання.

Правовідносини, пов`язані з неефективним використанням комунального майна, становлять суспільний, публічний інтерес, а здійснення уповноваженими органами міської ради права власності, зокрема неналежне виконання повноважень щодо розпорядження майном, такому суспільному інтересу не відповідає, оскільки не може оцінюватися вираженням волі територіальної громади.

Окрім того, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва інтересів держави в суді, керівник Шосткинської окружної прокуратури в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства, вважає необхідним врахувати, що Європейський суд застосовує такі ж вимоги верховенства права і норми Конвенції до тих справ, де прокурори діють поза сферою кримінального права.

При цьому основоположними є вимоги ст. 6 Конвенції: право на справедливий судовий розгляд незалежним та безстороннім судом; право на змагальність процесу; право на рівність сторін; право на доступ до суду з урахуванням правової визначеності, що є невід`ємним принципом положень ст. 6 Конвенції, із якої випливає ряд важливих положень, що визначають роль прокурора при розгляді справ, які не відносяться до сфери кримінального права.

Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях посилається на резолюцію Парламентської асамблеї Ради Європи щодо ролі прокуратури в демократичному суспільстві, заснованої на верховенстві права, відповідно до якої її функції не повинні давати приводу для конфлікту інтересів або бути перепоною для окремих осіб для звернення за захистом своїх прав, про що зазначено в пункті 38 у справі «Менчинська проти Росії» № 42454/02, 15.01.2009.

Принцип рівності процесуальних можливостей сторін у судовому провадженні є одним із елементів більш широкої концепції справедливого судового розгляду за змістом положень п. 1 ст. 6 Конвенції. Ця концепція потребує «справедливого балансу між сторонами в справі», при цьому, що кожній стороні повинна бути надана розумна можливість представити свою позицію по справі в умовах, які не ставлять сторону в суттєво невигідне положення у порівнянні з її процесуальним опонентом.

Прокурор, присутній у судовому процесі, по суті виступає або «союзником», або «противником» сторін. І, навіть візуально, його виступ в суді дозволяє підсилити позицію тієї чи іншої сторони. А це може викликати «відчуття нерівності» у іншої сторони незалежно від форми такої участі прокурора (активного чи пасивного), що буде вважатися порушенням положень п. 1 ст. 6 Конвенції (справа «F.W. проти Франції» рішення від 31.03.2005, заява 61517/00, пункт 27; цитується по огляду судової практики Європейського суду з прав людини: роль прокурора при розгляді справ, що не відносяться до сфери кримінального права; перелік та зміст рішень - а.с.35, Рада Європи 2011).

Таким чином, невжиття заходів представництва, направлених на стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за користування комунальним майном, призводить до ненадходження до місцевого бюджету коштів, необхідних для забезпечення функцій та повноважень місцевого самоврядування, визначених Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», чим порушуються інтереси держави.

Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 26.05.2020 у справі № 911/2385/18 «...Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотний негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо. Отже, бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк»

Також правова позиція щодо наявності підстав для звернення прокурора до суду за захистом інтересів держави у зв`язку з неналежним виконанням уповноваженим органом своїх повноважень, зокрема, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі № 903/129/18, яка полягає у наступному: «... незалежно від того, чи відповідають дійсності доводи Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області про неможливість самостійно звернутись до суду з позовом про повернення земельної ділянки через відсутність коштів для сплати судового збору, сам факт незвернення до суду сільської ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади с. Городище та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини».

Факт невжиття Ямпільською селищною радою жодних заходів щодо стягнення заборгованості з орендної плати та зобов`язання звільнити та повернути приміщення комунальної форми власності, у тому числі й звернення до суду з позовною заявою, свідчить про те, що вказаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує надані законодавством повноваження щодо захисту комунальної власності та збереження комунального майна.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 30 Господарського процесуального кодексу України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Зважаючи на те, що об`єкти нерухомого майна знаходяться на території Ямпільської селищної ради Шосткинського (колишнього Ямпільського) району Сумської області, дана позовна заява підлягає розгляду Господарським судом Сумської області.

Вказане підтверджується і правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, відповідно до якої за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередкованого, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. Тобто правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

На виконання вимог абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» Шосткинська окружна прокуратура повідомила Ямпільську селищну раду про встановлення факту порушення інтересів держави при використанні комунального майна та намір звернутися до суду з позовом в інтересах територіальної громади.

Листом №1257/02-23 від 22.06.2023 Ямпільська селищна рада звернулася до Шосткинської окружної прокуратури з проханням звернулися до суду з позовними вимогами про розірвання договору оренди з ТОВ «Водолій БС», у зв`язку з систематичною несплатою останнім орендної плати.

Листом №1352/02-23 від 03.07.2023 Ямпільська селищна рада повідомила про те, що не в змозі готувати позовну заяву самостійно у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

У зв`язку з чим, Шосткинська окружна прокуратура звернулася з цим позовом до господарського суду.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судом.

3.1. 24.06.2009 між Ямпільською селищною радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водолій-БС» (Орендар) укладено договір оренди об`єктів комунальної власності для надання послуг з водопостачання, водовідведення та утримання прибудинкової території і житлового фонду, який посвідчено державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Ляхом В.В. 24.06.2009 та зареєстровано в реєстрі за №1292 (Договір).

3.2. Згідно п. 1.1. Договору Орендодавець (Позивач) передає, а Орендар (Відповідач) приймає в строкове платне користування об`єкти комунальної власності, а саме: приміщення офісу, загальною площею 107,8 кв.м., зазначеного в плані літерою А, розташованого на земельній ділянці належній Ямпільській селищній раді, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належній Орендодавцю на праві власності: на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 30.03.2009 року виконавчим комітетом Ямпільської селищної ради, згідно з рішенням виконкому № 9 від 14.03.2009 року та зареєстрованого в КП " Глухівське БТІ " під реєстровим номером 283, книга 3. Загальна вартість нерухомого майна : 74930,00 грн. (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять) гривень, згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно КП "Глухівське БТГ від 30.03.2009 року за номером 22313352, реєстраційний номер 26882831 (далі - Майно), що перебуває в комунальній власності територіальної громади та обліковується на балансі Орендодавця.

3.3. Згідно п. 1.2. Договору майно передається в оренду з метою надання послуг з водопостачання, водовідведення та утримання прибудинкової території і житлового фонду.

3.4. Згідно п. 2.1. Договору орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання акта приймання-передавання Майна.

3.5. 24.06.2009 між сторонами Договору підписано Акт приймання-передавання об`єктів комунальної власності для надання послуг з водопостачання, водовідведення та утримання прибудинкової території і житлового фонду комунальної власності, який підтверджує фактичну передачу Майна у строкове платне користування Орендарю.

3.6. Згідно п. 3.1., 3.3. Договору сторонами визначено розмір орендної плати, який становить 25% від чистого прибутку підприємства (відповідача), здобутого від надходження коштів від споживачів за водопостачання, водовідведення, утримання прибудинкової території і житлового фонду, по тарифах, визначених виконкомом Ямпільської селищної ради за визначені види робіт, але не менше 1000 (однієї) тисячі гривень на рік, яка перераховується позивачу щоквартально не пізніше 25 числа кварталу, наступного за звітним.

3.7. Згідно п. 5.6. Договору передбачено, що орендар (відповідач) зобов`язується своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

3.8. Згідно п. 5.8. Договору у разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцеві орендоване майно у належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, та відшкодувати Орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини Орендаря.

3.9. Згідно п. 9.1. Договору орендодавцем та орендарем взаємно підтверджено, що невиконання або неналежне виконання взятих на себе за договором зобов`язань тягне правові наслідки, передбачені чинним законодавством України.

Спори, які виникають за цим Договором або у зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку (п. 9.3. Договору).

3.10. Згідно п. 10.1. Договору строк дії Договору: 30 (тридцять) років і діє з 24.06.2009 року по 24.06.2039 року.

Чинність Договору припиняється шляхом, зокрема, достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду (п. 10.6. Договору).

У разі припинення або розірвання Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю (п. 10.9. Договору).

Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря (п. 10.10. Договору).

Згідно п. 10.12. Договору визначено, що взаємовідносини, не врегульовані цим договором (у тому числі і межі відповідальності при виконанні чи неналежному виконанні умов договору), регулюються Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та чинним законодавством України.

3.11. В порушення п. 3.1., 3.3. Договору, згідно з розрахунком платежів по орендній платі Ямпільської селищної ради (а.с. 36), встановлено, що відповідачем систематично не сплачувалася орендна плата, внаслідок чого загальна заборгованість зі сплати орендної плати за користування комунальним майном, за період з 01.01.2022 до 30.06.2023, складає 1250 грн 00 коп.

3.12. Відповідно до інформації Ямпільської селищної ради №1352/02-23 від 03.07.2023 відповідач, на час дії воєнного стану, не звільнявся від сплати орендної плати та з відповідним клопотанням до орендодавця, на підставі ч.4 ст.762 ЦК України, не звертався.

3.13. Відповідно до положень п. 1.1. Постанови Кабінету Міністрів України від 27.05.2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану», смт Ямпіль Ямпільського району Сумської області не належить до території, на якій суб`єкти господарської діяльності звільняються від сплати орендної плати. Прострочення відповідачем сплати орендних платежів мало місце протягом більше 15 місяців, а отже неодноразово та систематично, що є підставою для розірвання договору оренди.

3.14. За інформацією Ямпільської селищної ради (лист від 04.07.2023 року №1376/02-23) до 31.05.2023 послуги населенню з централізованого водопостачання та водовідведення на території смт Ямпіль надавало ТОВ «Водолій-БС» на базі комунального майна Ямпільської селищної територіальної громади, яке в 2009 році було передано Товариству на умовах оренди терміном на 30 років, засновником та директором якого був ОСОБА_1 . 31.05.2023 ОСОБА_1 звільнив всіх працівників товариства та сам звільнився з посади директора «Водолій-БС» за власним бажанням, а також виключений, як особа, яка може вчиняти дії від імені Товариства. Разом з цим, ОСОБА_1 призначив на посаду директора ТОВ «Водолій-БС» ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Рубіжне та є кінцевим бенефіціаром ТОВ «Водолій-БС».

3.15. Змінено місцезнаходження ТОВ «Водолій-БС»: 04053, м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41. Про вищезазначені зміни, які відбулися в ТОВ «Водолій-БС» ОСОБА_1 . Ямпільську селищну раду не повідомив.

3.16. У зв`язку з чисельними зверненнями від жителів смт Ямпіль на неналежне централізоване водопостачання та водовідведення та з метою налагодження співпраці з новим керівництвом ТОВ «Водолій-БС», перевірки стану, належного використання і відповідності напряму використання за цільовим призначенням комунального майна, переданого в оренду, Ямпільська селищна рада намагалася встановити зв`язок з новим очільником товариства. Але мобільний номер, який зазначено при реєстрації змін ТОВ «Водолій-БС», належав зовсім іншій особі, яка ніякого відношення до ОСОБА_2 не мала. Спроба листування також ніяких результатів не дала, оскільки листи на зазначені адреси під час доставки не вручені через, відсутність адресата за зазначеною адресою.

3.17. Для запобігання виникнення аварії на спорудах, мережах, устаткуванні систем водопостачання та водовідведення у Ямпільській селищній раді 19.06.2023 відбулося засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій з метою перевірки стану, належного використання і відповідності напряму використання за цільовим призначенням комунального майна, переданого в оренду та здійснено комісійно з представниками громадськості у супроводі органів Національної поліції виїзд на водозабір та очисні споруди ТОВ «Водолій-БС», про що складені відповідні акти обстеження об`єкту оренди (Акт № 1 від 19.06.2023, Акт № 2 від 19.06.2023, Акт № 3 від 19.06.2023, Акт № 4 від 19.06.2023).

У результаті обстеження виявлено, що працівників на підприємстві немає, кінцевий бенефіціар та директор товариства не виходять на зв`язок, зазначені контактні номери телефонів недійсні, централізоване водопостачання та водовідведення на території смт Ямпіль в неконтрольованому режимі. Згідно з інформацією Ямпільської селищної ради, на теперішній час на території селищної ради перебуває майже 2,5 тисяч абонентів, які крім всього потребують забезпечення належним водопостачанням та водовідведенням, а також обслуговуванням водних мереж. Таким чином, незабезпечення належної роботи комунального майна (водопровідних та каналізаційних колекторів, насосних станцій, будівлі автоматики, приміщення біофільтрів, хлораторної інше) порушує істотні умови договору, що в свою чергу позбавляє другу сторону, значною мірою того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а саме з метою надання послуг населенню з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки безхазяйне залишення ТОВ «Водолій-БС» майна може призвести до виникнення надзвичайної ситуації місцевого рівня, наслідками якої буде порушення нормальних умов життя і діяльності людей на території смт Ямпіль, а також порушення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

3.18. Враховуючи викладене, прокурор вважає, що належним та ефективним способом захисту прав Ямпільської селищної ради є стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору оренди та повернення нерухомого майна орендодавцеві.

4. Мотиви, якими керується суд та застосоване ним законодавство.

Відповідно до ч. 1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Тотожні норми права закріплені у ч.1 ст. 283 Господарського кодексу України.

Згідно ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

При цьому слід врахувати, що орендні правовідносинами між сторонами у цьому спорі регулюються у тому числі спеціальним законодавством, а саме Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що оренда - це речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

В силу положень ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 Цивільного кодексу України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди.

За загальним правилом, встановленим ст. 188 Господарського кодексу України, розірвання господарського договору в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачене законом або договором.

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено законом або договором (ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється відповідно до критеріїв, встановлених зазначеною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.

В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України.

З наведених норм права та умов договору вбачається, що правовою природою договору оренди є надання власником майна іншій особі в користування за плату. Отже, власник передає іншій особі у володіння та користування майно з метою отримувати за це певну плату. Відповідно систематична несплата орендарем орендної плати за користування майном порушує саму сутність договору оренди, позбавляє орендодавця тих коштів, заради отримання яких він укладав договір оренди, та, відповідно, істотно порушує умови договору оренди.

Відповідач в порушення умов договору оренди частини нежитлового приміщення та вимог законодавства свої обов`язки в частині своєчасної сплати орендної плати за користування нерухомим майном комунальної форми власності систематично не виконує. Вказане свідчить про істотне порушення відповідачем умов договору оренди, що є підставою для його розірвання відповідно до правил ст. 651 Цивільного кодексу України.

Положеннями ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що договір оренди може бути достроково припинений за згодою сторін. Договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Виходячи з системного аналізу наведених положень законодавства та враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою комунального майна, застосовуються також положення Цивільного кодексу України, обґрунтованим є висновок, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди комунального майна за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню підлягають положення ч.2 ст.651 Цивільного кодексу України.

Застосування такого правового наслідку як розірвання договору саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 912/1385/17.

Таким чином, сам факт систематичного порушення умов договору оренди щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що належне йому комунальне майно використовує інша особа.

Відповідно до ст.762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Суд встановив, що згідно п. 3.1, 5.6 Договору, орендар зобов`язується своєчасно вносити орендну плату.

Пунктом 1 статті 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Згідно ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ст. 76 - 79 ГПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

5. Висновки за наслідками розгляду справи.

Дослідивши докази у справі, господарський суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що 24.06.2009 між Ямпільською селищною радою (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водолій-БС» (Орендар) укладено договір оренди об`єктів комунальної власності для надання послуг з водопостачання, водовідведення та утримання прибудинкової території і житлового фонду, який посвідчено державним нотаріусом Ямпільської державної нотаріальної контори Ляхом В.В. 24.06.2009 та зареєстровано в реєстрі за №1292.

Відповідач, в порушення п. 3.1. та п. 5.6. Договору, не сплачував орендну плату за Договором, внаслідок чого утворилась заборгованість зі сплати орендної плати за користування комунальним майном, за період з 01.01.2022 до 30.06.2023, в розмірі 1250 грн 00 коп., що підтверджено розрахунком платежів по орендній платі Ямпільської селищної ради.

Відповідач заперечень проти позовних вимог суду не подав, докази сплати орендної плати, докази звільнення від сплати орендної плати у матеріалах справи також відсутні.

Враховуючи встановлений судом факт невиконання відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 1250 грн 00 коп. боргу, за період з 01.01.2022 до 30.06.2023, зі сплати орендної плати за Договором оренди об`єктів комунальної власності для надання послуг з водопостачання, водовідведення та утримання прибудинкової території і житлового фонду від 24.06.2009.

Суд встановив, що директором ТОВ «Водолій-БС» був ОСОБА_1 , який 31.05.2023 звільнив всіх працівників товариства, та сам звільнився з посади директора «Водолій-БС» за власним бажанням, а також виключений, як особа, яка може вчиняти дії від імені Товариства. Разом з цим, ОСОБА_1 призначив на посаду директора ТОВ «Водолій-БС» ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: Луганська область, Сєвєродонецький район, м. Рубіжне та є кінцевим бенефіціаром ТОВ «Водолій-БС». Крім того, змінено місцезнаходження ТОВ «Водолій-БС»: 04053, м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41. Про вищезазначені зміни, які відбулися в ТОВ «Водолій БС» ОСОБА_1 . Ямпільську селищну раду не повідомив.

Ямпільська селищна рада намагалася встановити зв`язок з новим очільником товариства, мобільний номер, який зазначено при реєстрації змін ТОВ «Водолій-БС», належав зовсім іншій особі, яка ніякого відношення до ОСОБА_2 не мала. Спроба листування також ніяких результатів не дала, оскільки листи на зазначені адреси під час доставки не вручені через, «відсутність адресата за зазначеною адресою».

Ямпільська селищна рада 19.06.2023 провела засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій (протокол № 10 від 19.06.2023) з метою перевірки стану, належного використання і відповідності напряму використання за цільовим призначенням комунального майна, переданого в оренду та здійснено комісійно з представниками громадськості у супроводі органів Національної поліції виїзд на водозабір та очисні споруди ТОВ «Водолій-БС», про що складені відповідні акти обстеження об`єкту оренди (Акт № 1 від 19.06.2023, Акт № 2 від 19.06.2023, Акт № 3 від 19.06.2023, Акт № 4 від 19.06.2023). У результаті обстеження виявлено, що працівників на підприємстві немає, кінцевий бенефіціар та директор товариства не виходять на зв`язок, зазначені контактні номери телефонів недійсні, централізоване водопостачання та водовідведення на території смт Ямпіль в неконтрольованому режимі. Згідно з інформацією Ямпільської селищної ради, на теперішній час на території селищної ради перебуває майже 2,5 тисяч абонентів, які крім всього потребують забезпечення належним водопостачанням та водовідведенням, а також обслуговуванням водних мереж.

Таким чином, незабезпечення належної роботи комунального майна порушує істотні умови договору, що в свою чергу позбавляє другу сторону, значною мірою того, на що вона розраховувала при укладенні договору, а саме з метою надання послуг населенню з централізованого водопостачання та водовідведення, оскільки залишення ТОВ «Водолій-БС» майна може призвести до виникнення надзвичайної ситуації місцевого рівня, наслідками якої буде порушення нормальних умов життя і діяльності людей на території смт Ямпіль, а також порушення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Наявність у ТОВ «Водолій-БС» заборгованості зі сплати орендних платежів, порушення строків їх сплати є систематичною несплатою орендної плати та окремою підставою для розірвання вищевказаного Договору.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 02.05.2018 у справі № 925/549/17, від 14.11.2018 у справі № 484/301/18, від 31.01.2019 у справі № 527/5 70/17-ц, від 06.03.2019 у справі № 183/262/17, від 31.07.2020 у справі № 479/1073/18, від 10.02.2021 у справі № 923/1001/19.

Сам факт систематичного порушення умов договору оренди щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, відповідно до положень ст. 651 ЦК України, оскільки згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 5.8. Договору у разі припинення або розірвання Договору орендар зобов`язується повернути Орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Відповідно до п. 10.9., 10.10. Договору визначено, що у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю. Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання Сторонами акта приймання - передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.

Чинність Договору припиняється шляхом, зокрема, достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду (п. 10.6. Договору).

Враховуючи встановлені судом факти недобросовісної поведінки орендаря, наявність боргу зі сплати орендних платежів, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині розірвання Договору оренди об`єктів комунальної власності для надання послуг з водопостачання, водовідведення та утримання прибудинкової території і житлового фонду від 24.06.2009 та зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій-БС» повернути Ямпільській селищній раді майно отримане за Договором шляхом складання акту приймання-передавання.

6. Розподіл судових витрат.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій-БС» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, ) на користь Ямпільської селищної ради (41200, Сумська область, Шосткинський район, смт Ямпіль, бул. Ювілейний, буд. 1, ) 1250 грн 00 коп. боргу.

3. Розірвати договір оренди об`єктів комунальної власності для надання послуг з водопостачання, водовідведення та утримання прибудинкової території і житлового фонду, укладений 24.06.2009 між Ямпільською селищною радою (41200, Сумська область, Шосткинський район, смт Ямпіль, бул. Ювілейний, буд. 1, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водолій-БС» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, ), посвідчений державним нотаріусом Ямпільскої державної нотаріальної контори Ляхом В.В. 24.06.2009 та зареєстрований в реєстрі за № 1292.

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Водолій-БС» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, ) повернути Ямпільській селищній раді (41200, Сумська область, Шосткинський район, смт Ямпіль, бул. Ювілейний, буд. 1, ) майно, а саме: приміщення офісу загальною площею 107,8 кв. м., зазначеного в плані літерою А, розташованого на земельній ділянці, належній Ямпільській селищній раді, що знаходиться за адресою: Сумська область, смт Ямпіль, вул. Заводська, 10, переданого за договором оренди об`єктів комунальної власності для надання послуг з водопостачання, водовідведення та утримання прибудинкової території і житлового фонду, укладеного 24.06.2009 між Ямпільською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Водолій-БС», посвідченого державним нотаріусом Ямпільскої державної нотаріальної контори Ляхом В.В. 24.06.2009 та зареєстрованого в реєстрі за № 1292, шляхом складання акту приймання-передавання вказаного майна.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Водолій-БС» (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37/41, ) на користь Сумської обласної прокуратури (40000, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 33, , р/р UA 0002983 в ДКСУ у м. Київ, МФО 820172) 8052 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

6. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

7. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

8. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене та підписане суддею 05.10.2023.

Суддя Є.А. Жерьобкіна