ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 915/599/23

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Колоколова С.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с.Козирка

на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року, м. Миколаїв, суддя першої інстанції Адаховська В.С., про повернення зустрічної позовної заяви

у справі №915/599/23

за зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Козирка

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Техуслуги", Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша

про визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог, зустрічних позовних вимог та ухвали суду першої інстанції.

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Техуслуги", Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Козирка, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 666102 грн. 89 коп., з яких сума основного боргу складає 354601 грн. 28 коп., інфляційні втрати - 67 542 грн. 27 коп., 3% річних- 14456 грн. 76 коп., пеня - 229502 грн. 58 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Зокрема, позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем, всупереч умовам укладеного між сторонами договору на виконання робіт по збиранню урожаю від 01.06.2022 року належним чином не виконано своїх господарських зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за виконані послуги виконавцем, внаслідок чого останнім замовнику нараховано суму заборгованості, відсотки річних, інфляційні втрати та неустойку на вищеозначену суму.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.05.2023 року у справі №915/599/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Техуслуги", Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання.

16.06.2023 року через канцелярію до Господарського суду Миколаївської області від Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Козирка надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техуслуги", Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша (вх. №7865/23) за прохальною частиною якої зустрічний позивач просив суд першої інстанції визнати недійсним договір на виконання робіт по збиранню урожаю від 01.06.2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техуслуги» та Приватним сільськогосподарським підприємством «Козирське».

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зустрічний позивач зазначив, що оспорюваний договір на виконання робіт по збиранню урожаю від 01.06.2022 року не підписувався повноважним представником Приватного сільськогосподарського підприємства «Козирське», підпис вчинений у наданому первісним позивачем договорі не належить директору первісного відповідача, з огляду на що, такий договір є недійсним в силу закону з моменту його вчинення та не створює жодних наслідків для сторін договору.

Разом з тим, зустрічним позивачем в цей же день, 16.06.2023 року було заявлене клопотання про витребування доказів (вх. №7857/23) та призначення у справі судової почеркознавчої експертизи (вх. №7870/23).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 року у справі №915/599/23 зустрічну позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" від 08.06.2023 року (вх. № 7865/23 від 16.06.2023) було залишено без руху з мотивів несплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, незазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, необґрунтованості необхідності витребування договору, який не стосується предмету зустрічного позову. Також у вказаній ухвалі було наголошено про те, що позивачу належить усунути встановлені при поданні зустрічної позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, а також роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, зустрічна позовна заява у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року у справі №915/599/23 зустрічну позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" від 08.06.2023 року (вх. № 7865/23 від 16.06.2023 року) разом з додатками до неї було повернуто позивачу за зустрічним позовом.

Повертаючи зустрічну позовну заяву, місцевий господарський суд вказав, що у зв`язку із ненаданням позивачем за зустрічним позовом у встановлений судом строк доказів на підтвердження виконання вимог ухвали суду від 21.06.2023 року про залишення зустрічної позовної заяви без руху, а також у зв`язку із наявністю у позивача достатнього часу для перевірки інформації щодо руху справи, ним не було усунуто недоліків такої заяви, з огляду на що, вона є такою, що потребує повернення в порядку вимог ст. 174 Господарського процесуального кодексу України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, доводи та заперечення іншої особи-учасника справи.

Приватне сільськогосподарське підприємство "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с.Козирка з ухвалою суду першої інстанції не погодилося, тому звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі №915/599/23 скасувати та направити справу для розгляду до Господарського суду Миколаївської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, за доводами апеляційної скарги, скаржник, зазначив, що ухвалу місцевого суду від 21.06.2023 року у справі №915/599/23 про залишення зустрічної позовної заяви без руху ним отримано 01.07.2023 року, а тому, останнім днем строку для подання зустрічним позивачем заяви про усунення недоліків зустрічної позовної заяви за вказаною ухвалою, направленою на адресу Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" (57526, Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Козирка, вул. Очаківська, буд. 35 А, адреса ел. пошти: ), є 11.07.2023 року (включно).

Як вказано скаржником, 11.07.2023 року, на виконання ухвали Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 року про залишення зустрічної позовної заяви без руху, рекомендованим листом з описом вкладення (штрихкодовий ідентифікатор 924), на адресу Господарського суду Миколаївської області ним було направлено заяву про усунення недоліків.

Інших доводів та вимог апеляційна скарга не містить.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с.Козирка на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі №915/599/23, справу вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техуслуги", Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша своїм правом згідно ч.1 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не скористалося, відзив на апеляційну скаргу не надало, що відповідно до ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Частиною 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Приписи ч. 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України визначають, що апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 8, 9, 12, 18, 31, 32, 34 ч. 1 ст. 255 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на викладене вище, судова колегія дійшла висновку, що у даному випадку апеляційна скарга Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с.Козирка на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі №915/599/23 має розглядатися у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Переглянувши у порядку письмового провадження оскаржувану у справі ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження в межах доводів апеляційної скарги, виходячи з фактів, встановлених у процесі перегляду матеріалів оскарження ухвали, правових норм, які підлягають застосуванню, судова колегія вважає, що апеляційна скарга Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с.Козирка потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі №915/599/23 потребує скасування з передачею позовної заяви на розгляд Господарському суду Одеської області зі стадії відкриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Господарським судом Миколаївської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Техуслуги", Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша звернувся до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Козирка, в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 666102 грн. 89 коп., з яких сума основного боргу складає 354601 грн. 28 коп., інфляційні втрати - 67 542 грн. 27 коп., 3% річних- 14456 грн. 76 коп., пеня - 229502 грн. 58 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Зокрема, позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем, всупереч умовам укладеного між сторонами договору на виконання робіт по збиранню урожаю від 01.06.2022 року належним чином не виконано своїх господарських зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за виконані послуги виконавцем, внаслідок чого останнім замовнику нараховано суму заборгованості, відсотки річних, інфляційні втрати та неустойку на вищеозначену суму.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 15.05.2023 року у справі №915/599/23 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Техуслуги", Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено дату підготовчого судового засідання.

16.06.2023 року через канцелярію до Господарського суду Миколаївської області від Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Козирка надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техуслуги", Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша (вх. №7865/23) за прохальною частиною якої зустрічний позивач просив суд першої інстанції визнати недійсним договір на виконання робіт по збиранню урожаю від 01.06.2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техуслуги» та Приватним сільськогосподарським підприємством «Козирське».

В обґрунтування зустрічних позовних вимог зустрічний позивач зазначив, що оспорюваний договір на виконання робіт по збиранню урожаю від 01.06.2022 року не підписувався повноважним представником Приватного сільськогосподарського підприємства «Козирське», підпис вчинений у наданому первісним позивачем договорі не належить директору первісного відповідача, з огляду на що, такий договір є недійсним в силу закону з моменту його вчинення та не створює жодних наслідків для сторін договору.

16.06.2023 року, разом із зустрічною позовною заявою зустрічним позивачем було заявлене клопотання про витребування доказів (вх. №7857/23) та призначення у справі судової почеркознавчої експертизи (вх. №7870/23).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 року у справі №915/599/23 зустрічну позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" від 08.06.2023 року (вх. № 7865/23 від 16.06.2023) було залишено без руху з мотивів несплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, незазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, необґрунтованості необхідності витребування договору, який не стосується предмету зустрічного позову. Також у вказаній ухвалі було наголошено про те, що позивачу належить усунути встановлені при поданні зустрічної позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, а також роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, зустрічна позовна заява у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вважається неподаною та повертається заявнику.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року у справі №915/599/23 зустрічну позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" від 08.06.2023 року (вх. № 7865/23 від 16.06.2023 року) разом з додатками до неї було повернуто позивачу за зустрічним позовом, з якою заявник зустрічного позову не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

При цьому, до апеляційної скарги скаржником було додано копії наступних документів:

- Заяви про усунення недоліків з додатками;

- Поштових фіскальних чеків від 11.07.2023 року, поштових накладних від 11.07.2023 року, описів вкладення про відправлення заяви про усунення недоліків до Господарського суду Миколаївської області та первісному позивачу від 11.07.2023 року;

- Роздруківки з сайту «Укрпошти» трекінгу відправлення №924.

Предметом апеляційного перегляду апеляційним господарським судом у даному випадку є встановлення колегією суддів обґрунтованих підстав для повернення судом першої інстанції зустрічної позовної заяви Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" від 08.06.2023 року (вх. № 7865/23 від 16.06.2023 року) у зв`язку із невиконанням зустрічним позивачем вимог ухвали Господарського суду Миколаївської області про залишення зустрічної позовної заяви без руху.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви прийняття аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Згідно із ст.1 Господарського процесуального кодексу України цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до ч. 1-3 ст.4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Пунктом 2 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заявами по суті справи є: позовна заява, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення, пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

В той же час, відмова від права на звернення до господарського суду є недійсною.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлене дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також встановленими ним передумовами для звернення до суду.

Порядок подання позову, вимоги до його форми та змісту встановлені ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі, в якій позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В той же час, ст. 42 Господарського процесуального кодексу України передбачені права та обов`язки учасників справи, серед яких зокрема, учасники справи мають право: знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб (п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 42); учасники справи зобов`язані зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки (п. 6 ч. 2 ст. 42).

Крім того, ст. 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальні права та обов`язки сторін, серед яких відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені вищевказаним Кодексом.

Приписами ст. 180 Господарського процесуального кодексу України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам ст. 162, 164, 172, 173 вищевказаного Кодексу (ч. 1-4 ст.180 Господарського процесуального кодексу України).

Про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій, зокрема зазначається строк для подання відповідачем відзиву на позов (п. 8 ч. 2 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України).

Судовою колегією встановлено, що 16.06.2023 року через канцелярію до Господарського суду Миколаївської області від Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с. Козирка надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техуслуги", Черкаська обл., Золотоніський р-н, м. Золотоноша (вх. №7865/23) у якій зустрічний позивач просив суд першої інстанції визнати недійсним договір на виконання робіт по збиранню урожаю від 01.06.2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Техуслуги» та Приватним сільськогосподарським підприємством «Козирське».

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 року у справі №915/599/23 зустрічну позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" від 08.06.2023 року (вх. № 7865/23 від 16.06.2023) було залишено без руху з мотивів несплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, незазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, необґрунтованості необхідності витребування договору, який не стосується предмету зустрічного позову.

Також у вказаній ухвалі було наголошено про те, що позивачу належить усунути встановлені при поданні зустрічної позовної заяви недоліки у 10-денний строк з дня вручення ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху шляхом подання до господарського суду письмової заяви про усунення недоліків з дотриманням вимог, передбачених ст. 170 Господарського процесуального кодексу України, а також роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, зустрічна позовна заява у відповідності до приписів ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України вважається неподаною та повертається заявнику.

За змістом ст. 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 року у справі №915/599/23 про залишення зустрічної позовної заяви без руху було направлено канцелярією цього суду на адресу Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" 27.06.2023 року та отримано останнім 01.07.2023 року, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване поштове повідомлення №915/599/23/6505/23.

Таким чином, останнім днем строку для подання позивачем заяви про усунення недоліків зустрічної позовної заяви за ухвалою суду від 21.06.2023 року, направленою на адресу Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" було 11.07.2023 року (включно).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року у справі №915/599/23 зустрічну позовну заяву Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" від 08.06.2023 року (вх. № 7865/23 від 16.06.2023 року) разом з додатками до неї було повернуто позивачу за зустрічним позовом з мотивів невиконання останнім вимог ухвали Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 року у справі №915/599/23 про залишення зустрічної позовної заяви без руху.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення зустрічної позовної заяви без руху, 11.07.2023 року, тобто в останній, передбачений процесуальним законодавством день, на адресу Господарського суду Миколаївської області Приватним сільськогосподарським підприємством "Козирське" було направлено заяву про усунення недоліків зустрічної позовної заяви разом з додатками, про що свідчать оригінали поштових фіскальних чеків від 11.07.2023 року, поштових накладних від 11.07.2023 року, описів вкладення про відправлення заяви про усунення недоліків до Господарського суду Миколаївської області та первісному позивачу від 11.07.2023 року, а також додана до апеляційної скарги роздруківка з сайту «Укрпошти» трекінгу відправлення №924.

Таким чином, зустрічним позивачем було реалізовано право на усунення ним недоліків зустрічної позовної заяви шляхом направлення на адресу суду та первісного позивача відповідних документів. Тобто, останній, виконав вимоги ухвали Господарського суду Миколаївської області від 21.06.2023 року у справі №915/599/23 про залишення зустрічної позовної заяви без руху належним чином.

З огляду на зазначене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваній ухвалі про повернення зустрічної позовної заяви, є передчасними, оскільки у місцевого господарського суду була наявною процесуальна можливість щодо надання зустрічному позивачу можливості подання заяви про усунення недоліків позовної заяви, поданої ним до суду в можливий розумний строк, з урахуванням термінів поштових пересилань.

В той же час, судова колегія наголошує, що згідно із ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 8 вказаного Закону передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

Таким чином, право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом, до підсудності якого вона віднесена. Особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист. Особі, яка звернулась до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати зазначені права без будь-яких перепон чи ускладнень. Можливість для особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду.

Зокрема, у рішенні від 04.12.1995 у справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що ст. 6 Конвенції визначає гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданого національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 року у справі «Жоффр де ля ГІрадель проти Франції»).

У рішенні від 13.01.2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та в рішенні від 28.10.1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» ЄСПЛ указав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням § 1 ст. 6 Конвенції.

Разом з тим, у п. 52 рішення від 08.04.2010 року у справі «Меньшакова проти України» ЄСГІЛ виклав конвенційні стандарти стосовно доступу до суду: Суд повторює, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, він втілює в собі «право на суд», яке згідно з практикою ЄСПЛ включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на «розгляд» спору судом (рішення у справі від 01.03.2002 року «Кутіч проти Хорватії»).

Відтак, судова колегія наголошує, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (п. 29 рішення у справі від 26.07.2007 року «Волчлі проти Франції»).

З огляду на вказане, колегія суддів зазначає, що доводи апелянта, зазначені ним в апеляційній скарзі, знайшли своє пыдтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про повернення зустрічної позовної заяви.

При цьому, ухвала Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року у справі №915/599/23 про повернення зустрічної позовної заяви Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське" від 08.06.2023 року (вх. № 7865/23 від 16.06.2023 року) разом з додатками є передчасною, та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права, що призвело до необґрунтованого повернення позовної заяви.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Згідно із ч.3 ст.271 Господарського процесуального кодексу України, у випадках, зокрема, скасування судом апеляційної інстанції ухвал про повернення позовної заяви, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с.Козирка потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі №915/599/23 потребує скасування із передачею матеріалів справи за зустрічною позовною заявою Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с.Козирка на розгляд Господарському суду Миколаївської області зі стадії відкриття провадження у справі за зустрічним позовом.

Керуючись ст. 269, 270, 271, 275, 277, 280, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с.Козирка на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі №915/599/23 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 18.07.2023 року про повернення зустрічної позовної заяви у справі №915/599/23 скасувати.

Матеріали справи №915/599/23 передати на розгляд Господарському суду Миколаївської області зі стадії відкриття провадження у справі за зустрічним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Козирське", Миколаївська обл., Очаківський р-н, с.Козирка від 16.06.2023 року (вх. №7865/23).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку в строки, передбачені ст. 288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
С.І. Колоколов