СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

10 жовтня 2023 року м. Харків Справа № 922/854/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді-доповідача Мартюхіної Н.О.,

розглянувши апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції, м.Київ (вх. №2058 Х/1),

на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.09.2023 (повний текст складено 22.09.2023), постановлену за результатом розгляду клопотання боржника про накладення штрафу у справі №922/854/23 (суддя Лавренюк Т.А.),

за заявою Фізичної особи-підприємця Шевцова Олега Станіславовича, с.Рунівщина, Зачепилівський район, Харківська область,

до боржника Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс", м.Харків,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 23.03.2023 відкрито провадження у справі №922/854/23 про банкрутство Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" (); введено процедуру розпорядження майном боржника; призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Артюха Юрія Володимировича (свідоцтво №444 від 21.03.2013), призначено попереднє засідання господарського суду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13.07.2023 у справі №922/854/23, окрім іншого, задоволено скаргу Комунального підприємства "Міськелектротранссервіс" на дії державного виконавця.

Визнано неправомірними дії начальника Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Тетяни Ігорівни по примусовому стягненню грошових коштів у сумі 551961,51грн з рахунку НОМЕР_1 , грошових коштів у сумі 3995,00грн з рахунку НОМЕР_2 та грошових коштів у сумі 230028,76грн з рахунку НОМЕР_3 .

Зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повернути грошові кошти примусово стягнуті з КП "Міськелектротранссервіс" на рахунки, з яких такі кошти було стягнуто.

КП "Міськелектротранссервіс" звернулось до Господарського суду Харківської області з клопотанням, в якому просило суд постановити ухвалу про стягнення з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в дохід Державного бюджету штрафу у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, посилаючись на те, що до теперішнього часу вимоги ухвали суду від 13.07.2023 Відділом не виконано, грошові кошти на рахунки КП "Міськелектротранссервіс" не повернуто.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.09.2023 у справі №922/854/23 клопотання КП "Міськелектротранссервіс" про накладення штрафу задоволено.

Застосовано до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції заходи процесуального примусу.

Стягнуто з Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції в дохід державного бюджету в особі Державної судової адміністрації України штраф у розмірі 26840,00грн.

Не погодившись із вищевказаною ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.09.2023 у справі №922/854/23 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання КП "Міськелектротранссервіс" про застосування до Відділу заходів процесуального примусу.

В апеляційній скарзі Відділ просить суд поновити строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 21.09.2023 у справі №922/854/23, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної ухвали він отримав засобами поштового зв`язку 27.09.2023, після чого апелянт звертається до суду в межах 10-денного строку, встановленого п.2 ч.2 ст.256 ГПК України.

Крім того, у поданій апеляційній скарзі Відділ просить відстрочити сплату судового збору на розумний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Гетьман Р.А., суддя Гребенюк Н.В.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначена апеляційна скарга не відповідає вимогам Глави 1 Розділу IV ГПК України та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Порядок та форма звернення з апеляційною скаргою до апеляційного господарського суду визначені главою 1 розділу ГПК України.

Статтею 258 ГПК України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовій збір".

Відповідно до пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум з 01.01.2023 для працездатних осіб становить 2684,00 гривні.

Апеляційна скарга подана Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.09.2023 у справі № 922/854/23.

Отже, станом на дату звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого господарського суду апелянт має сплатити судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що апеляційна скарга подана у цій справі в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС "Електронний суд", за апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали підлягає сплаті судовий збір в розмірі 2147,20грн (2684,00 грн * 0,8%).

Доказів сплати судового збору за її подання до апеляційної скарги Відділом не додано. При цьому, як зазначено вище, скаржник просить відстрочити сплату судового збору на розумний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

В обґрунтування заявленого клопотання апелянт посилається на те, що Міністерство юстиції України є органом державної влади з обмеженим фінансуванням, розрахунково-касове обслуговування якого відповідно до Бюджетного кодексу України здійснюється Державною казначейською службою України в межах відкритих асигнувань, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. Міністерством юстиції України вживаються заходи для сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі передбаченому Законом України "Про судовий збір". Заявник, посилаючись на значну кількість судових справ та складність прогнозування подальших фінансових надходжень МЮУ, просить суд розглянути вищезазначене клопотання та надати можливість для відновлення порушених прав. Також апелянт зазначає, що у зв`язку з військовим станом на даний час у МЮУ відсутні кошти на сплату судового збору.

Розглянувши заявлене клопотання скаржника, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для його задоволенню з огляду на таке.

Стаття 8 Закону України "Про судовий збір" регулює відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати. Зазначеною нормою передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

За змістом положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

З системного аналізу вказаних норм права вбачається, що суд може, зокрема, за клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк визначене коло осіб. Для цього заявник апеляційної скарги має довести існування фінансових труднощів.

Варто вказати, що Законом України "Про судовий збір" чітко визначено, що підставою для звільнення від сплати судового збору, відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору є доведення заявником, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання про відстрочення сплати судового збору, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі ст. 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (п. 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (п. 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" (заява № 28249/95) зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (п. 60).

Таким чином, відстрочення сплати судового збору (розстрочення його сплати, звільнення від сплати або зменшення його розміру) з підстав, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо).

Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд відстрочити сплату судового збору (звільнити від сплати, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

Суд звертає увагу скаржника, що ч. 2 ст. 6 та ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України та зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Визначений ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, за яких допускається, зокрема, відстрочення або розстрочення сплати судового збору на певний строк при зверненні до суду із заявою (скаргою), є вичерпним, тому не допускається його розширення з ініціативи суду лише з урахуванням майнового стану сторони за відсутності умов, передбачених зазначеними положеннями цього Закону (ухвали Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 922/624/20, від 28.12.2020 у справі № 922/4277/19).

Крім того, за змістом ст. 8 Закону України "Про судовий збір" не передбачено звільнення або відстрочення сплати судового збору юридичним особам (ухвали Верховного Суду від 29.12.2020 у справі № 922/3488/19, від 27.11.2020 у справі №911/3661/16, від 28.12.2020 у справі № 910/6889/13); в ухвалах від 24.12.2020 у справі № 920/746/17, від 24.12.2020 у справі № 920/744/17 Верховний Суд вказав, що зазначена норма стосується окремих категорій фізичних осіб і не розповсюджується на юридичних осіб.

Як вже вказувалось вище, в обгрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору апелянт посилається на відсутність коштів на сплату судового збору, обмежене фінансування фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. Втім, суд апеляційної інстанції, дослідивши подані матеріали апеляційної скарги встановив, що у матеріалах скарги відсутні будь-які докази на підтвердження зазначених у апеляційній скарзі обставин.

Що стосується зазначених у клопотанні обґрунтувань неможливості сплати судового збору, то саме лише посилання на такі обставини не може вважатися підставою для відстрочення або розстрочення судом сплати судового збору.

Враховуючи наведене скаржником обґрунтування заявленого клопотання, суд апеляційної інстанції не вбачає, у даному випадку, наявності обставин, які відповідали б зазначеним вище критеріям, узгоджувались з наведеними законодавчими приписами в контексті визначених законодавцем умов та підстав для відстрочення сплати судового збору, що могли б зумовити вчинення такої процесуальної дії.

Таким чином, за відсутності підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, скаржнику необхідно надати суду документ на підтвердження сплати судового збору в розмірі 2147,20грн.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Частиною 1 ст. 259 ГПК України встановлено, що особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Згідно з ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що сторонами у справі про банкрутство (неплатоспроможність) є конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); учасниками у справі про банкрутство є сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

За текстом апеляційної скарги в пункті 5 переліку доданих до неї додатків, апелянтом зазначено про долучення доказів направлення апеляційної скарги сторонам, на підтвердження чого до скарги додано докази направлення апеляційної скарги боржнику - КП "Міськелектротранссервіс", представнику боржника Виноградову В.А. та арбітражному керуючому Артюху Ю.О.

Однак, заявником не надано доказів надсилання копії апеляційної скарги іншим учасникам справи про банкрутство №922/854/23, а саме, ініціюючому кредитору - ФОП Шевцову О.С. ( АДРЕСА_1 ).

Зазначені обставини відповідно до ч. 2 ст. 260 ГПК України є підставою для застосування наслідків, передбачених ст. 174 ГПК України, а саме залишення апеляційної скарги без руху з метою усунення скаржником протягом 10 днів з моменту отримання цієї ухвали недоліків.

Згідно з ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху вирішується суддею-доповідачем, визначеним в порядку ч. 1 ст. 260 ГПК України протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги..

Враховуючи, що до апеляційної скарги Відділу не додані докази сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі та відсутні докази направлення апеляційної скарги ініціюючому кредитору - ФОП Шевцову О.С., відтак така скарга не відповідає вимогам, визначеним ст. 258 ГПК України, та підлягає залишенню без руху із встановленням строку на усунення недоліків.

Оскільки суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без руху, то клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Харківської області від 21.09.2023 у справі №922/854/23 буде розглянуте після усунення недоліків, що стали перешкодою для вирішення питання щодо прийняття апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції про відстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

2. Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Харківської області від 21.09.2023 у справі №922/854/23 - залишити без руху.

3. Встановити апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до Східного апеляційного господарського суду:

- докази сплати судового збору у сумі 2147,20грн.

- докази направлення апеляційної скарги з додатками на адресу ініціюючого кредитора - ФОП Шевцова Олега Станіславовича ( АДРЕСА_1 ).

4. Роз`яснити Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції, якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк встановлений судом, вона вважається неподаною та повертається апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя - доповідач Н.О. Мартюхін