УХВАЛА

03 жовтня 2023 року

м. Київ

cправа № 911/3654/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Могил С.К. - головуючий (доповідач), Волковицька Н.О., Случ О.В.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Київської міської організації Українського товариства мисливців і рибалок

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022

та рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021

у справі № 911/3654/20

за позовом Київської міської організації Українського товариства мисливців і рибалок

до Бориспільської районної державної адміністрації Київської області

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. Головного управління Держгеокадастру у Київській області;

2. ОСОБА_1 ;

3. ОСОБА_2 ;

4. Громадської організації "Українське товариство мисливців і рибалок";

5. Акціонерного товариства "Укртрансгаз"

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

До Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду 19.09.2023 надійшла касаційна скарга Київської міської організації Українського товариства мисливців і рибалок на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 (повний текст складено 28.07.2022) та рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі № 911/3654/20, подана до Суду 15.09.2023.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного господарського суду від 19.09.2023 вказану касаційну скаргу передано для розгляду колегії суддів у складі: Могил С.К. - головуючий (доповідач), Случ О.В., Волковицька Н.О.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) та дослідивши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Суду держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями ст. 6 Конвенції в провадженнях у цих судах (див. рішення у справі "Делкурт проти Бельгії", від 17.01.1970, п. 25, Серія А N 11; п. 27 рішення Суду у справі "Пелевін проти України", no. 24402/02, від 20.05.2010). Однак, при цьому, Суд зазначає, що право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (див. п.п. 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, п.п. 37 - 38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010).

В свою чергу, принцип правової визначеності є одним з основоположних аспектів верховенства права, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч. 1 ст. 17 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 293 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Суд зазначає, що ч. 4 ст. 293 ГПК України передбачені два виключні випадки, за відсутності яких, суд касаційної інстанції незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Таким чином, встановлене процесуальним законодавством обмеження права на касаційне оскарження відповідає вимогам вищевказаної ст.129 Конституції України.

Статтею 288 ГПК України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Як убачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, постанова Північного апеляційного господарського суду у справі № 911/3654/20 ухвалена 20.07.2022, повний текст складено 28.07.2022, до реєстру надіслана судом 01.08.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 116 ГПК України строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку.

Таким чином останній день оскарження постанови за приписами частини ч. 4 ст. 293 ГПК України припадає на 29.07.2023.

Однак, касаційна скарга як зазначено вище, подана до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду - 15.09.2023, тобто після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення.

В тексті касаційної скарги міститься клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 не було направлено на адресу скаржника, 25.08.2023 представник скаржника ознайомився з матеріалами справи, у тому числі з постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022, а тому останнім днем оскарження є 14.09.2023 і скаржник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження згідно з положеннями ст. 288, ч. 4 ст. 293 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши наведені скаржником обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження, дійшла висновку, що обставини, зазначені у клопотанні, не можуть вважатися обставинами, які дають підстави для поновлення строку на касаційне оскарження в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 293 ГПК України, з огляду на таке.

Зі змісту оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 у справі № 911/3654/20 убачається, що Київська міська організація Українського товариства мисливців і рибалок була скаржником в суді апеляційної інстанції, а також те, що в судовому засіданні 20.07.2022 під час оголошення постанови був присутній голова ради Київської міської організації Українського товариства мисливців і рибалок - Ласкаржевський В.М., який згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є керівником зазначеної організації.

Отже, скаржник безумовно був обізнаний про ухвалення постанови в даному судовому засіданні за його ж апеляційною скаргою і тому у цьому випадку відсутня підстава, передбачена п. 1 ч. 4 ст. 293 ГПК України, а саме: подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Щодо іншої виключної підстави, передбаченої п. 2 ч. 4 ст. 293 ГПК України (пропуск строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили), то як на обставини звернення з касаційною скаргою після спливу більше ніж одного року з дня складення повного тексту оскаржуваної постанови, скаржник посилається на неотримання повного тексту постанови та мобілізацію представника у справі - адвоката Власенка Д.О. до Збройних Сил України у зв`язку з запровадженням воєнного стану.

Згідно з ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню із скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Суд вважає за необхідне зазначити, що як передбачено положеннями ст. ст. 42, 43 ГПК України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Інформація про стан судових справ є відкритою і кожна заінтересована особа може дізнатися про прийняті судом рішення за допомогою контакт-центру суду та/або за допомогою Єдиного державного реєстру судових рішень.

Оскаржувана постанова Північного апеляційного господарського суду була проголошена 20.07.2022 (повний текст складено 28.07.2022), в Єдиному державному реєстрі судових рішень текст оскаржуваної постанови оприлюднено 02.08.2022, а скористався скаржник своїм правом на ознайомлення з матеріалами справи та оскаржуваною постановою 25.08.2023, тобто більше ніж через один рік з дати оприлюднення повного тексту оскаржуваної постанови у цій справі.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується із наявністю поважних причин пропуску строку, обов`язок з доведення яких покладено на скаржника.

Колегія суддів звертає увагу на те, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (Case of Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) (заява № 11681/85) зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Також саме лише посилання скаржника на мобілізацію його представника у зв`язку з введенням на території України воєнного стану не є безумовним доказом наявності обставин непереборної сили.

Верховний Суд наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого строку.

Проте, скаржником у клопотанні про поновлення строку не зазначено, які саме обставини унеможливили подати касаційну скаргу в межах річного строку.

Наведені скаржником доводи про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження не дають достатніх підстав для визнання їх об`єктивно непереборними та пов`язаними з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Отже, скаржник у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження не обґрунтував наявності виключних випадків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 293 ГПК України, пропуску строку на звернення з касаційною скаргою після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської міської організації Українського товариства мисливців і рибалок на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 та рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі № 911/3654/20, оскільки вона подана після спливу одного року з дня складення повного тексту оскаржуваного судового рішення апеляційного господарського суду, а наявність випадків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 293 ГПК України скаржником не доведено.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 288, 293 ГПК України, Суд,-

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Київської міської організації Українського товариства мисливців і рибалок на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2022 та рішення Господарського суду Київської області від 27.05.2021 у справі № 911/3654/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Волковицька Н.О.

Случ О.В.