ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"10" жовтня 2023 р. м. Київ Справа №911/2865/23

Господарський суд Київської області у складі судді Третьякової О.О., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (04412, м.Київ, вул. Сікорського, 8)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр земельних інвестицій» (01042 м.Київ, вул. І.Кудрі, 39)

про визнання земельних ділянок предметом іпотеки та звернення на них стягнення шляхом проведення прилюдних торгів

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовною заявою про визнання земельних ділянок з кадастровими номерами :10:001:0005, :10:001:0006, :10:001:0007, :10:001:0008, власником яких є Товариство з обмеженою відповідальністю «Центр земельних інвестицій» (далі відповідач) і які розташовані за адресою: Київська область, Макарівський район, Маковищанська сільська рада, предметом іпотеки та звернення на них стягнення шляхом проведення прилюдних торгів.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі договору іпотеки від 20.03.2007, укладеного між ВАТ Банк «БІГ Енергія» в якості іпотекодержателя та ТОВ «Швейцплац» в якості іпотекодавця, та в подальшому укладеного між ВАТ Банк «БІГ Енергія» та позивачем договору від 21.01.2014 про відступлення прав за договором іпотеки від 20.03.2007 позивач є іпотекодержателем земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0012. Вказаною іпотекою забезпечується виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором №01/14-12-2006 від 27.12.2006, укладеним між ВАТ Банк «БІГ Енергія» в якості кредитора та ТОВ «Укрленддевелопер» в якості позичальника, щодо повернення кредиту в сумі 19635000,00 грн, процентів та пені (неустойки, штрафу). Позивачу на підставі договору купівлі-продажу права вимоги №3-233 від 27.12.2013, укладеного між позивачем та ВАТ Банк «БІГ Енергія», перейшли також права вимоги за вказаним кредитним договором №01/14-12-2006 від 27.12.2006. Позивач посилається на те, що після рішення Макарівського районного суду Київської області від 26.08.2011 у справі №2-1051/11 про визнання правочинів недійсними, вказана іпотечна земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0012 була неправомірно поділена на декілька нових земельних ділянок. В подальшому, постановою Апеляційного суду Київської області від 01.12.2018 вказане рішення Макарівського районного суду Київської області від 26.08.2011 у справі №2-1051/11 було скасовано та відповідно до рішення Макарівського районного суду Київської області від 08.07.2021 у справі №756/11238/18 була скасована також державна реєстрація нових земельних ділянок, утворених шляхом поділу іпотечної земельної ділянки, та було поновлено в поземельній книзі запис про державну реєстрацію зазначеної іпотечної земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0012.

Позивач в позовній заяві посилається на те, що іпотечна земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0012 була вдруге неправомірно поділена, а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами :10:001:0005, :10:001:0006, :10:001:0007, :10:001:0008, власником яких на момент подання позову значиться відповідач.

Посилаючись на порушення прав позивача як іпотекодержателя іпотечної земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0012 внаслідок її поділу на кілька земельних ділянок та невиконання зобов`язань за кредитним договором №01/14-12-2006 від 27.12.2006, позивач заявляє вимоги до відповідача про визнання предметом іпотеки земельних ділянок з кадастровими номерами :10:001:0005, :10:001:0006, :10:001:0007, :10:001:0008 та звернення на них стягнення шляхом проведення прилюдних торгів в рахунок погашення заборгованості у розмірі 23776481,46 грн за кредитним договором №01/14-12-2006 від 27.12.2006.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.09.2023 у справі №911/2865/23 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви.

04.10.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшла заява від 28.09.2023 на виконання ухвали суду від 20.09.2023, надалі заява від 28.09.2023 про усунення недоліків позовної заяви. Вказаною заявою від 28.09.2023 про усунення недоліків позовної заяви позивач лише частково усунув недоліки позовної заяви, а решту недоліків позовної заяви позивач не усунув, а саме.

Залишаючи позов без руху, Господарський суд Київської області в ухвалі від 20.09.2023 звертав увагу позивача, зокрема, на те, що відповідно до пункту 3 частини 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову.

Відповідно до ч.1 ст.163 цього Кодексу ціна позову визначається:

1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку;

2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна;

3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Визначення в позовній заяві ціни позову нерозривно пов`язане із виконанням позивачем обов`язку щодо сплати судового збору за подання позовної заяви.

Залишаючи позов без руху, суд звертав увагу позивача, що відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанова від 12.08.2021 у справі №913/680/17), позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і тому розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Суд роз`яснив позивачу, що за подання позовної заяви із вимогами про звернення стягнення на іпотечне майно позивачу необхідно сплатити судовий збір виходячи не з суми 61787,01 грн, як помилково зазначив позивач в позовній заяві, а виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов, тобто із суми 23776481,46 грн.

Оскільки позовна заява не містила зазначення ціни позову, а судовий збір за її подання був сплачений позивачем лише в сумі 2684,00 грн, ухвалою Господарського суду Київської області від 20.09.2023 у справі №911/2865/23 позивача було зобов`язано належним чином виконати вимоги ч.3 ст.162 Господарського процесуального кодексу України та ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", а саме зазначити в позовній заяві ціну позову та надати докази сплати (доплати) судового збору в розмірі 353963,22 грн (356647,22-2684=353963,22).

У поданій до суду заяві від 28.09.2023 про усунення недоліків позовної заяви позивач ціною позову вказує 61787,01 грн, посилаючись на наявні витяги про нормативну грошову оцінку спірних земельних ділянок з кадастровими номерами :10:001:0005, :10:001:0006, :10:001:0007, :10:001:0008. Позивач при цьому стверджує, що загальна вартість спірних земельних ділянок нібито становить 61787,01 грн.

Оскільки, як стверджує позивач, ціною його позову є сума 61787,01 грн, то позивач відповідно до поданої до суду заяви від 28.09.2023 про усунення недоліків позовної заяви вважає, що сума судового збору за подання позову становить 2684,00 грн. Доказів здійснення доплати судового збору в розмірі 353963,22 грн, про необхідність чого було зазначено в ухвалі Господарського суду Київської області від 20.09.2023 у справі №911/2865/23, позивачем не надано, вимог ухвали суду від 20.09.2023 в цій частині позивач не виконав.

Суд з цього приводу зазначає, що відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Посилання позивача у позовній заяві та у заяві від 28.09.2023 про усунення недоліків позовної заяви на те, що сукупна вартість земельних ділянок з кадастровими номерами :10:001:0005, :10:001:0006, :10:001:0007, :10:001:0008 становить розмір лише 61787,01 грн, є хибним та є суперечливою поведінкою позивача, приймаючи до уваги, що в якості обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що іпотекою земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0012 (яка, як стверджує позивач в позовній заяві в подальшому була неправомірно поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами :10:001:0005, :10:001:0006, :10:001:0007, :10:001:0008) забезпечується виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором №01/14-12-2006 від 27.12.2006 щодо повернення кредиту в сумі 19635000,00 грн, а також процентів та пені (неустойки, штрафу).

Тобто позивач знає або може знати про те, що витяги з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок з кадастровими номерами :10:001:0005, :10:001:0006, :10:001:0007, :10:001:0008 на загальну суму 61787,01 грн, на які посилається позивач для цілей визначення ним ціни позову та сплати судового збору, не відображають реальну вартість вказаних земельних ділянок, за рахунок звернення стягнення на які позивач має намір задовольнити свої грошові вимоги в розмірі 23776481,46 грн.

По-друге, як зазначав суд в ухвалі суду від 20.09.2023 про залишення позовної заяви без руху, відповідно до правової позиції Верховного Суду (постанова від 12.08.2021 у справі №913/680/17), позовні вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно мають вартісну оцінку, носять майновий характер, і тому розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

За таких умов, оскільки предметом позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» є визнання предметом іпотеки та звернення стягнення на спірні земельні ділянки в рахунок погашення заборгованості в розмірі 23776481,46 грн, на задоволення якої спрямовано позов, то ціна даного позову становить 23776481,46 грн, а не 61787,01 грн, як помилково стверджує позивач.

Таким чином, позивачем не надано доказів сплати (доплати) судового збору в розмірі 353963,22 грн за подання позову (356647,22-2684=353963,22), тобто не виконані вимоги ухвали суду від 20.09.2023 у справі №911/2865/23 про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідно до ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України позовна заява позивача вважається неподаною і її належить повернути позивачеві без розгляду.

При цьому суд також враховує, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею після усунення недоліків відповідно до ч.8 ст.174 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 119, 162, 164, 172, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (04412, м.Київ, вул. Сікорського, 8) позовну заяву (вх.№2451/23 від 15.09.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр земельних інвестицій» про визнання земельних ділянок предметом іпотеки та звернення на них стягнення шляхом проведення прилюдних торгів.

Ухвала набирає законної сили 10.10.2023 та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення до Північного апеляційного господарського суду в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.О. Третьякова