ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Черкаси справа №925/1062/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І.,

без виклику учасників справи, розглянув справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСОСХОЛДИНГ» (вулиця Велика Кільцева, 4Ж, місто Київ, 03170, ідентифікаційний код 34188341)

до Приватного акціонерного підприємства «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» в особі відокремленого підрозділу «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» Приватного акціонерного підприємства «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛНО» (проспект Хіміків, 76, місто Черкаси, Черкаська область, 18013, ідентифікаційний код 00204033)

про стягнення 100 789,00 грн,

03.08.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСОСХОЛДИНГ» звернулось у Господарський суд Черкаської області із позовом до Приватного акціонерного підприємства «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» в особі відокремленого підрозділу «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» Приватного акціонерного підприємства «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛНО» про стягнення заборгованості за договором №99 ВТ від 28.04.2023 у розмірі 100789,00 грн у тому числі: заборгованість у сумі 100 000,00 грн, 3% річних у сумі 49,32 грн та пеня у сумі 739,73 грн. У позовній заяві позивач також просить суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у розмірі 2684,00 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач поставив відповідачу насосний агрегат НД 63/100 К 14А в зборі, корпус клапану, гідроциліндр, код ДК 021:20-6 Насоси та компресори загальною вартістю 314 112,00 грн, проте відповідач за поставлений товар розрахувався з позивачем частково, перерахувавши на користь останнього 214 112,00 грн, внаслідок чого у відповідач наявна заборгованість перед позивачем у сумі 100 000,00 грн, яку останній просить суд стягнути з відповідача у примусовому порядку разом із нарахованими на неї пенею та річними.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 08.08.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення та клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановив строк для подання заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 11.09.2023, позивачу встановлено строк на подачу відповіді на відзив відповідача на позов не пізніше 31.08.2023.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву суду не надав. 14.08.2023 відповідач надіслав суду заяву про часткове визнання позову, у якій відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Водночас, відповідач не погоджується із розміром витрат позивача на правничу допомогу у сумі 6000,00 грн та просив суд відмовити у задоволенні вимоги про стягнення судових витрат. Відповідач зазначив, що суд може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5, 7 та 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення всі її витрати на професійну правову допомогу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частини 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

З огляду на наведені положення законодавства заява відповідача про визнання позову відповідає його праву, тому суд приймає її до розгляду.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

28.04.2023 між Приватним акціонерним товариством «Черкаське хімволокно», в інтересах якого діє Відокремлений підрозділ «Черкаська ТЕЦ» (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насосхолдинг» було укладено договір поставки №99ВТ (далі договір). За умовами цього договору постачальник бере на себе зобов`язання за замовленням покупця поставити насосний агрегат НД63/100 К 14А в зборі, корпус клапану, гідроциліндр, код ДК 021:2015 - 42120000-6 Насоси та компресори, (далі - товар), а покупець прийняти цей товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим договором (пункт 1.1 договору).

Перелік, характеристики, кількість та вартість товару визначені у Специфікації (додаток №1), яка є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2 договору).

Поставка товару здійснюється на умовах терміну DDP міжнародних правил Інкотермс-2010 до місця призначення: м. Черкаси, проспект Хіміків, 76 (пункт 2.1 договору).

Постачальник здійснює поставку товару протягом 60 (шістдесяти) календарних днів від дати отримання попередньої оплати відповідно до пункту 3.2.1 цього договору (пункт 2.2 договору).

Загальна ціна договору 314 112,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 52352,00 грн (пункт 3.1 договору).

Оплата товару, визначеного у Специфікації за цим договором, здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату у наступному порядку: покупець перераховує постачальнику 50% від загальної вартості товару, що становить 157 056,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 26176,00 грн протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання рахунку. Остаточний розрахунок 50% від загальної вартості товару, що становить 157 056,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 26176,00 грн покупець здійснює протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі (пункт 3.2 договору).

Протягом 2 (двох) робочих днів після здійснення перевірки товару, в разі відсутності зауважень у покупця, останній на підставі позитивного протоколу випробувань підписує два екземпляри акту приймання-передачі товару та один екземпляр передає постачальнику нарочно або засобами поштового зв`язку (пункт 4.6 договору).

У разі несвоєчасного остаточного розрахунку за отриманий товар постачальник має право вимагати від покупця сплати неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення заборгованості (пункт 6.2 договору).

Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до 31 грудня 2023 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 8.1 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками постачальника та покупця та скріплений відповідними печатками підприємств.

До договору поставки між постачальником та покупцем було підписано додаток №1 до договору Специфікацію №1, у якій сторони за договором узгодили найменування, характеристик, кількість та вартість товару, що поставляється.

Вартість поставки товару за цією Специфікацією складає 314 112,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 52352,00 грн (пункт 2 Специфікації №1).

28.04.2023 позивач виставив відповідачу рахунок на оплату №1, згідно з яким вартість агрегату (насосу) НД 63/100 К14А 151/12 у кількості 2 одиниць становить 206 560,00 грн; корпусу клапану Н483.03.005.01 у кількості 4 одиниць 4080,00 грн; гідроциліндру Н630.02.000.01 у кількості 2 одиниць 51120,00 грн. Загальна вартість товарів 314 112,00 грн.

01.06.2023 на виконання умов договору позивач поставив відповідачу агрегат (насос) НД 63/100 К14А 151/12 у кількості 2 одиниць, корпус клапану Н483.03.005.01 у кількості 4 одиниць та гідроциліндр Н630.02.000.01 у кількості 2 одиниць загальною вартістю 314 112,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №2 та актом прийому-передачі від 09.06.2023, які підписані уповноваженими представниками постачальника та покупця та скріплена відповідними печатками підприємств.

Відповідач свої зобов`язання з оплати вартості поставленого товару виконав частково, перерахувавши на користь позивача 214 112,00 грн, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у сумі 100 000,00 грн.

У добровільному порядку відповідач суму заборгованості у розмірі 100000,00 грн не перерахував позивачу, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду для примусового стягнення її розміру разом із нарахованими на нею річними та пенею.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення та оцінка аргументів учасників справи.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з поставки товарів, на підставі укладеного між сторонами договору. Зазначені правовідносини урегульовані нормами Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Умова щодо кількості товару може бути погоджена шляхом встановлення у договорі купівлі-продажу порядку визначення цієї кількості. Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобов`язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (статті 669, 671, 691 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов договору. Договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення статті 204 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов договору, позивач 01.06.2023 поставив, а відповідач прийняв товар вартістю 314 112,00 грн. Відсутність претензій відповідача щодо неналежної поставки товару, недопоставки, неякісного товару чи іншого невиконання умов спірного договору є доказом належного виконання постачальником своїх зобов`язань за договором.

За умовами договору покупець зобов`язаний перерахувати постачальнику 50% від загальної вартості товару, що становить 157 056,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 26176,00 грн протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання рахунку. Остаточний розрахунок 50% від загальної вартості товару, що становить 157 056,00 грн, у тому числі ПДВ 20% - 26176,00 грн покупець здійснює протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі. Отже, після отримання товару у відповідача винник обов`язок з оплати залишку вартості поставленого товару у розмірі 50% від загальної вартості товару протягом 10 банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі .

Судом встановлено, що відповідач частково виконав свої зобов`язання за договором поставки, сплативши на користь 157 056,00 грн та 57056,00 грн у рахунок залишку вартості поставленого товару, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за поставлений товар у сумі 100 000,00 грн, розмір якої підтверджено належними та допустимими доказами (видатковою накладною та актом приймання-передачі). Відповідач у своїй заяві про часткове визнання позову підтвердив наявність заборгованості у цій сумі та повністю визнав позовні вимоги у цій частині.

Отже вимога про примусове стягнення з відповідача заборгованості за договором у сумі 100 000,00 грн є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (статті 217, 218 Господарського Кодексу України).

Відповідно до положень пункту 6.2 договору у разі несвоєчасного остаточного розрахунку за отриманий товар постачальник має право вимагати від покупця сплати неустойки у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення заборгованості (пункт 6.2 договору).

На підставі наведених норм, позивач нарахував відповідачу пеню за період прострочення з 27.07.2023 до 01.08.2023 у розмірі 739,73 грн, розмір якої визнано відповідачем у повному обсязі.

Судом здійснено перевірку розрахунку пені позивача та встановлено, що розрахунок зроблений вірно, тому суд задовольняє вимогу про стягнення пені у розмірі 739,73 грн , яка заявлена позивачем та визнана відповідачем.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інше не встановлено договором.

На підставі наведених положень статті 625 Кодексу позивач нарахував відповідачу 49,32 грн 3% річних за період прострочення з 27.07.2023 до 01.08.2023, які також просить стягнути з останнього.

Судом перевірений розрахунок позивача з врахуванням наведених вище положень законодавства, вихідних даних та строку їх нарахування та встановлено, що розмір 3% річних за період з 27.07.2023 до 01.08.2023 становить 49,32 грн. Розмір річних повністю визнаний відповідачем, тому суд задовольняє вимогу про стягнення річних з відповідача у визначеному позивачем розмірі.

Позивачем при зверненні до суду із цим позовом використано належний, у розумінні вимог статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України, спосіб захисту його порушеного права. З огляду на це, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСОСХОЛДИНГ» до Приватного акціонерного підприємства «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» в особі відокремленого підрозділу «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» Приватного акціонерного підприємства «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛНО» про стягнення 100 789,00 грн підлягають до задоволення у повному обсязі.

Частиною першою статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відповідно до пункту 1 частини третьої зазначеної статті належать витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 Господарського процесуального кодексу України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами (частина друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України). Поряд з цим, згідно з вимогами частини восьмої статті 129 цього Кодексу розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 16, 58 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).

Частиною 5 статті 14 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» стороною договору про надання правової допомоги є адвокатське бюро. У свою чергу пункт 4 частини 1 статті 1 вказаного закону визначає, що договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

У статті 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, у тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

У позовній заяві представником позивача визначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат на правову допомогу, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 6000,00 грн.

На підтвердження витрат пов`язаних з надання правничої допомоги позивачем надано суду договір про надання правової допомоги №01/09/21 від 01.09.2017, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Насосхолдинг» (клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Аурум Лекс» (об`єднання), додаткову угоду від 10.07.2018 до договору про надання правової допомоги №01/09/21 від 01.09.2017, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 01.09.2023, рахунок на оплату №66 від 02.08.2023 на суму 6000,00 грн, платіжну інструкцію №59 від 30.08.2023 про сплату клієнтом на користь об`єднання 6000,00 грн, у призначені платежу якої зазначено «за правову допомогу щодо складання позовної заяви та юридичного супроводу ТОВ «ТД «Насосхолдинг» уГосподарському суді Черкаської області про стягнення заборгованості з ПрАТ «Черкаське хімволокно» згідно з рахунком №66 від 02.08.2023 без ПДВ».

Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правової допомоги №01/09/21 від 01.09.2017 об`єднання зобов`язується надати послуги з правової допомоги та юридичного супроводу діяльності клієнта, згідно з його завданням (послуги), а клієнт зобов`язується оплатити ці послуги.

Вартість послуг (винагорода) об`єднання за даним договором узгоджується сторонами в додатках до даного договору. Клієнт сплачує послуги згідно з виставленими об`єднанням рахунками (розділ 5 договору про надання правової допомоги №01/09/21 від 01.09.2017).

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.08.2018 включно, а в частині виконання зобов`язань до повного їх виконання.

Додатковою угодою від 10.07.2018 до договору про надання правової допомоги №01/09/21 від 01.09.2017 клієнт та об`єднання домовились внести зміни до пункту 8.1 договору про надання правової допомоги №01/09/21 від 01.09.2017 та виклали його у наступній редакції: «Даний договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання зобов`язань».

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд наголошує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16, постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №379/1418/18 та від 23.11.2020 у справі №638/7748/18.

У судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення.

Крім того, неподання стороною, на користь якої ухвалено судове рішення, розрахунку (детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат часу по кожному із виду робіт, необхідних для надання правничої допомоги) позбавляє іншу сторону можливості спростувати ймовірну неспівмірність витрат на професійну правничу допомогу.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Дослідивши надані позивачем докази на підтвердження понесення витрат на правову допомогу, судом встановлено, що матеріали справи взагалі не містять будь-якого опису робіт (наданих послуг), які виконані адвокатським об`єднанням, що виключає можливість суду встановити дійсний розмір понесених позивачем витрат на правову допомогу.

До того ж, відповідні відомості щодо переліку послуг адвоката та їх вартості відсутні також і в умовах договору про надання правової допомоги №01/09/21 від 01.09.2017. Будь-яких додаткових угод до договору щодо визначення переліку послуг адвоката та їх вартості, матеріали справи також не містять.

Відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

Отже, враховуючи, відсутність у матеріалах справи переліку наданих адвокатським об`єднанням послуг та детального розрахунку їх вартості, суд дійшов висновку, що заявлені до відшкодування судові витрати на правничу допомогу не підлягають до розподілу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається, зокрема, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені повністю, сплачена ним сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного підприємства «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛОКНО» в особі відокремленого підрозділу «ЧЕРКАСЬКА ТЕЦ» Приватного акціонерного підприємства «ЧЕРКАСЬКЕ ХІМВОЛНО» (проспект Хіміків, 76, місто Черкаси, Черкаська область, 18013, ідентифікаційний код 00204033) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ ДІМ «НАСОСХОЛДИНГ» (вулиця Велика Кільцева, 4Ж, місто Київ, 03170, ідентифікаційний код 34188341) 100 000,00 грн заборгованості, 739,73 грн пені, 49,32 грн 3% річних та 2684,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя О.І.Кучеренко