ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" жовтня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3397/23

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши у спрощеному провадженні без виклику сторін справу №916/3397/23 за позовом Концерну «Військторгсервіс» (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Параходна (Краснофлотська), 28, ), в особі філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс» (49083, м. Дніпро, пров. Слобожанський, буд. 35, ) до Фізичної особи-підприємця Ганущак Василя Миколайовича ( АДРЕСА_1 ) м. Одеса, вул. Десятого Квітня, буд.20) про стягнення боргу за сплату зайнятої площі у розмірі 50120,00грн, 2868,73грн інфляційних втрат, 42,18грн трьох процентів річних,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач в обґрунтування підставності позову зазначає, що між Концерном «Військторгсервіс», в особі філії «Південна» (зберігач) та ФОП Ганущак В.М. (поклажодавець) було укладено публічний договір про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг за №ВКС-3586 від 18.11.2020, шляхом акцептування відповідачем заяви про приєднання. Відповідно до зазначеного договору зберігання ТМЦ здійснюється в кількості палетомісць, що становить 25 місць. Додатковою угодою №ВКС-3586/1 від 25.05.2021 до договору №ВКС-3586 від 18.11.2020 погоджено збільшення кількості палетомісць до 165. Так, позивач вказує, що відповідачем було неправомірно зайнято більшу площу нерухомого майна та більшу кількість палетомісць, ніж те передбачено укладеним між сторонами справи договором №ВКС-3586 від 18.11.2020 та додатковою угодою №ВКС-3586/1 від 25.05.2021 до нього. Позивач також вказує, що аудиторським висновком встановлено, що ФОП Ганущак В.М. завищав площу використання для зберігання майна на 140 кв.м. та кількість палетомісць, що становить 140 палетомісць. У зв`язку з чим позивачем нараховано відповідачу борг за сплату зайнятої площі у період з 18.11.2020 по 15.05.2021, що складається з 50120грн основного боргу, 2868,73грн інфляційних втрат, 42,18грн три проценти річних.

22.08.2023 за вх.№28648/23 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначає, про те, що з урахуванням положень чинного законодавства, доводів позовної заяви та долучених до неї доказів, вважає, що позовні вимоги позивачем належними та допустимими доводи не підтверджені, а отже, задоволенню не підлягають. Відповідач також посилається на те, що докази надані позивачем є його припущеннями.

Ухвалою суду від 11.08.2023 відкрито провадження у справі №916/3397/23, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

Позивачем надано до матеріалів справи публічний договір про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг, згідно якого Концерн «Військторгсервіс» (зберігач) пропонує юридичній особі, фізичній-особі підприємцю, або фізичній особі з іншої сторони (поклажодавець) отримати послуги, передбачені умовами цього договору. Даний договір є публічним, відповідно до ст. ст. 633, 641 Цивільного кодексу України, а його умови однакові для всіх поклажодавців.

Згідно п.п.1.1., 1.2., 1.3. публічного договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг предметом цього публічного договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг (далі-договір) є надання зберігачем послуг по зберіганню, а також прийому та обліку товарно-матеріальних цінностей (далі-ТМЦ), що належать поклажодавцю. Підтвердженням повного та безумовного акцептування публічної оферти є підписання поклажодавцем заяви про акцепт публічного договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг, що містить гіперпосилання на даний договір (далі-заяви). Укладаючи договір, поклажодавець автоматично погоджується з повним та безумовним прийняттям поклажодавцем положень договору, суми договору, та всіх додатків, що є невід?ємною складовою частиною договору.

Пунктами 2.1.1., 2.1.5., 2.2.8 публічного договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг передбачено, що зберігач зобов`язаний: прийняти від поклажодавця товарно-матеріальні цінності на зберігання в кількості, одиницях виміру, вартості одиниці та загальної суми ТМЦ відповідно до видаткових накладних поклажодавця та Акту приймання-передачі, забезпечити їх облік та зберігання у цілісності та належному стані. Якщо специфіка ТМЦ не дозволяє точно визначити кількість одиниць ТМЦ, які передаються на зберігання, ТМЦ передаються в упакованій тарі (ящики, контейнери, тощо); надавати послуги по зберіганню відповідно до заявленою поклажодавцем і узгодженою із зберігачем кількістю палетомісць з урахуванням технологічних і пожежних проходів. Передавати ТМЦ, що пройшли необхідне митне оформлення (для імпортних ТМЦ) представникам зберігача тільки на підставі накладних та актів приймання-передачі, в одиницях, кількості та вартості зазначеній у них документах (ТМЦ, що передаються на зберігання у спеціальній тарі (ящики, контейнери) мають бути опечатані (опломбовані) поклажодавцем).

Відповідно до п.п. 3.5., 3.6. договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг сторони зобов`язуються проводити щорічну звірку взаєморозрахунків, зі складанням акту звірки станом на 31 грудня року, за який проводиться звірка. У кожному звітному місяці сторони підписують акт приймання-передачі наданих послуг станом на останній робочий день звітного періоду.

Додатковою угодою №ВКС-3586/1 від 25.05.2021 до публічного договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг, що акцептований заявою №ВКС-3586 від 18.11.2020, Концерном «Військторгсервіс» та ФОП Ганущак Василем Миколайовичем внесено зміни до публічного договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг від 18.11.2020 №ВКС-3586 щодо збільшення кількості палетомісць для зберігання майна, що становить 165 палетомісць, вартістю 9900,00грн в місяць (разом з ПДВ). Пунктом 3 додаткової угоди №ВКС-3586/1 від 25.05.2021 передбачено, що внесені зміни вступають в силу за ч. 3 ст. 631 ЦК України з 15.05.2021.

Позивачем також подано до суду копію аркушу (а.с. 13 зв/б) з невстановленого документа, який містить підпис працівника ЗСУ Касаткової В.Л. з печаткою Відділення територіального управління внутрішнього аудиту, де зазначено про зайняття ФОП Ганущак В.М. кількості палетомісць та зайнятої площі, проте, даний аркуш справи (а.с. 13 зв/б) не може розглядатись судом, як витяг із аудиторського висновку, на який посилається позивач, оскільки, не оформлений, як такий, належним чином.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши позиції сторін, їх мотивовані оцінки кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення чи відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст.626, ст.627, п.1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як визначено у ч.2 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Судом встановлено із матеріалів справи, що додатковою угодою №ВКС-3586/1 від 25.05.2021 до публічного договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг Концерном «Військторгсервіс» збільшено ФОП Ганущак В.М. кількість палетомісць для зберігання майна, а саме збільшено до 165 палетомісць.

Позивач зазначає, що відповідачем було неправомірно зайнято в період з 18.11.2020 по 15.05.2021 більшу площу нерухомого майна та кількість палетомісць (140 палетомісць на 140 кв.м.), ніж те передбачено укладеним між сторонами договором №ВКС-3586 від 18.11.2020, що підтверджується аудиторським висновком. У зв`язку з чим, позивач нарахував відповідачу заборгованість за сплату зайнятої площі у період з 18.11.2020 по 15.05.2021 у розмірі 50120грн основного боргу, 2868,73грн інфляційних втрат, 42,18грн три проценти річних.

Між тим, позивачем не додано до матеріалів справи належним чином оформленого витягу з аудиторського висновку, яким зафіксовано обставини займання відповідачем більшої площі та кількості палетомісць, ніж те передбачено заявою про акцептування договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг №ВКС-3586 від 18.11.2020 в період з 18.11.2020 по 15.05.2021. В матеріалах справи вбачається 2 аркуші невідомого документу, із зазначенням зайнятої ФОП Ганущак В.М. кількості палетомісць, проте, даний документ не оформлений належним чином у вигляді витягу, а тому, суд не приймає його до уваги.

Крім цього, позивачем не подано до суду заяви про акцептування договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг №ВКС-3586 від 18.11.2020, видаткових накладних поклажодавця, актів приймання-передачі та актів взаєморозрахунків, як то передбачено п.п. 2.1.1., 3.5. публічного договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг, у зв`язку з чим, суд не взмозі взагалі встановити загальну відведену площу та кількість палетомісць для зберігання майна ФОП Ганущак В.М. станом на 18.11.2020, як і незмозі встановити фактично дату укладення публічного договору саме 18.11.2020. Зокрема, дана обставина має перевірятись та встановлюватись судом з врахуванням п. 1.2. публічного договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем не доведено суду факту завищення ФОП Ганущак В.М. відведеної йому площі та кількості палетомісць для зберігання майна, згідно заяви про акцептування договору про надання послуг зберігання ТМЦ та додаткових послуг №ВКС-3586 від 18.11.2020 та додаткової угоди №ВКС-3586/1 від 25.05.2021, не доведено суду взагалі наявності фактичних взаємовідносин сторін, оскільки, у справі відсутні документи визначенні п.п. 2.1.1.,3.5. публічного договору, суд доходить висновку про повну відмову у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача 53030,91 грн.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2684грн, які внаслідок повної відмови судом у задоволенні позову покладаються на платника.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову Концерну «Військторгсервіс» (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Параходна (Краснофлотська), 28, ), в особі філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс» (49083, м. Дніпро, пров. Слобожанський, буд. 35, ) до Фізичної особи-підприємця Ганущак Василя Миколайовича ( АДРЕСА_1 ) про стягнення боргу за сплату зайнятої площі у розмірі 50120,00грн, 2868,73грн інфляційних втрат, 42,18грн трьох процентів річних.

2. Витрати по оплаті судового збору за подання позову в сумі 2684грн покласти на Концерн «Військторгсервіс» (68600, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Параходна (Краснофлотська), 28, ), в особі філії «Південна» Концерну «Військторгсервіс» (49083, м. Дніпро, пров. Слобожанський, буд. 35, ).

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 10.10.2023.

Суддя І.А. Малярчук