ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
21.09.2023 Справа № 914/305/22
Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Трускавецького В. П., секретаря судового засідання Корчинського О. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву
відповідача 1:Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест», м. Львів,
про:відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу
за позовом: Львівської міської ради, м. Львів,
до відповідача 1:Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест», м. Львів,
до відповідача 2:Державного реєстратора відділу «Центру надання адміністративних послуг» Солонківської сільської ради Живко М. О., с. Солонка Пустомитівського р-ну Львівської обл.,
до відповідача 3:Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, м. Львів,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача 1:Приватне підприємство «Захід Ценз», м. Львів,
про:- визнання недійсним та скасування державного акту; - скасування запису про державну реєстрацію земельної ділянки; - скасування державної реєстрації права комунальної власності на земельну ділянку; - скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою; - скасування держаної реєстрації права власності на промислово-продовольчий торговий центр з одночасним припиненням права власності на цей об`єкт.
За участю представників:
позивача:не з`явився,
відповідача 1:не з`явився,
відповідача 2:не з`явився,
відповідача 3:не з`явився,
третьої особи:не з`явився.
Судові процедури.
1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 02.03.2023 у справі № 914/305/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.
2. 07 березня 2023 року до суду надійшла заява відповідача 1 про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.
3. Ухвалою суду від 08.03.2023 розгляд заяви відповідача 1 призначено у судовому засіданні на 16.03.2023. Вподальшому, судове засідання не відбулось з підстав вказаних в ухвалах суду від 16.03.2023 та від 31.03.2023. Ухвалою суду від 31.03.2023 призначено судове засідання на 06.04.2023, у якому оголошено перерву до 04.05.2023.
4. Водночас, 16.03.2023 до суду надійшли заперечення позивача щодо заявлених судових витрат.
5. 12 квітня 2023 року до суду надійшла ухвала Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2023, якою відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ЛМР на рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2023 та невідкладно витребувано у Господарського суду Львівської області справу № 914/305/22.
6. Ухвалою суду від 12.04.2023 зупинено розгляд заяви ТзОВ «СУАП «Галінвест» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу до закінчення перегляду даної справи Західним апеляційним господарським судом та направлено матеріали справи до суду апеляційної інстанції.
7. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 15.08.2023 рішення Господарського суду Львівської області від 02.03.2023 у справі № 914/305/22 залишено без змін.
8. Після повернення матеріалів справи до суду першої інстанції, ухвалою суду від 11.09.2023 провадження з розгляду заяви ТзОВ «СУАП «Галінвест» про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу поновлено, розгляд заяви призначено на 21.09.2023.
9. У судове засідання учасники процесу явку уповноважених представників не забезпечили, позивач подав клопотання про відкладення розгляду справи. Заявлене клопотання позивача обґрунтоване таким: 1) представник Кулик А. Я. перебуватиме 21.09.2023 об 11:00 год. у Залізничному районному суді м. Львові; 2) представник звертає увагу, що на адресу ЛМР не надходило заяв/клопотань відповідача щодо стягнення витрат на правову допомогу за участь адвокатів відповідача у суді апеляційної інстанції; 3) наполягає на участі представника у засіданні та просить врахувати, що останній перебуватиме у відпустці з 25.09 по 29.09.2023.
10. Суд розглянувши заявлене клопотання зазначає, що доводи заявника є безпідставними, а тому у задоволенні заявленого клопотання про відкладення слід відмовити з огляду на таке.
11. Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
12. Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у позивача є більше 30 представників в порядку самопредставництва; в ухвалі суду від 11.09.2023 явка учасників процесу не визнавалась обов`язковою; позивачем подано письмові заперечення щодо розподілу судових витрат, які підписані іншим представником, що свідчить про те, що зі справою був ознайомлений не лише один представник органу місцевого самоврядування, зокрема, при розгляді справи судом першої інстанції, позивача представляли не менше ніж четверо представників у різний період.
13. Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд заяви відповідача 1, враховувавши вищезазначену норму процесуального закону, а також забезпечене право сторонам на участь у судовому засіданні, основне - достатність доказів, для вирішення поданої заяви, суд вважає за можливе здійснювати розгляд поданої заяви у даному судовому засіданні за відсутності представників сторін.
15. Пунктом 3.1. Договору визначено, що за надання послуг (правової допомоги), передбачених розділом 1 цього Договору, Замовник зобов`язаний оплатити Виконавцю винагороду за всі відпрацьовані години, виходячи із наступного розрахунку: 1600,00 грн за одну годину юридичних послуг; 1600,00 грн за одне судове засідання; 800,00 грн за одну годину технічних послуг (підготовка фотокопій додатків до юридичних документів, відправлення поштової кореспонденції, поїздки до відповідних органів державної влади, місцевого самоврядування, судових органів для подачі документів тощо, що необхідні для надання послуг, передбачених розділом 1 цього Договору).
17. Львівська міська рада заперечуючи щодо заявлених витрат вказує, що вважає такі завищеними, неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
19. Велика Палата Верховного Суду у справі №922/1964/21 зауважує, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Обставини справи.
21. 08 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галівест» та Адвокатським об`єднанням «Потинський та партнери» укладено Договору №08/02-2022 про надання юридичних послуг (правової допомоги) (надалі Договір). Згідно з умовами цього Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання протягом терміну дії цього Договору надавати Замовнику комплекс юридичних послуг (правничу допомогу), пов`язаний із представництвом інтересів у судовій справі, що перебувають на розгляді Господарського суду Львівської області, а саме: справа № 914/305/22 за позовною заявою ЛМР до ТзОВ «Спільне українсько-австрійське підприємство «Галінвест», ГУ Держгеокадастру у Львівській області, Державного реєстратора Солонківської сільської ради Живко Михайла Олександровича про скасування державного акту та запису про державну реєстрацію земельної ділянки (п. 1.1.). Надання юридичних послуг (правничої допомоги) по даному Договору включає представництво та захист інтересів Замовника в Господарському суді Львівської області, Західному апеляційному господарському суді, Верховному Суді у складі Касаційного господарського суду шляхом участі в судових засіданнях, з усіма правами і обов`язками, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України (п. 1.2). На виконання п. 1.1. цього Договору Замовник надає (уповноважує) Виконавця при здійсненні своїх повноважень: - знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, подавати до суду заяви з процесуальних питань, інших документів правового характеру (в т. ч., але не виключно, відзив на позовну заяву, апеляційну та касаційну скаргу, відзиви на апеляційну та касаційну скарги тощо), брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитися з журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, збирати будь-які відомості про факти, що можуть використовуватися як докази у справі, а також користуватися всіма іншими правами, передбаченими процесуальним законодавством України для відповідача, а також наданими законодавством України для такого роду повноважень та цим Договором; - виконання інших дій, які будуть необхідні для надання юридичних послуг (правничої допомоги) за цим Договором та які узгоджені Сторонами (п. 1.3.).
22. За надання послуг (правової допомоги), передбачених розділом 1 цього Договору, Замовник зобов`язаний оплатити Виконавцю винагороду за всі відпрацьовані години, виходячи із наступного розрахунку: 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень) за одну годину юридичних послуг; 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень) за одне судове засідання; 800,00 грн (вісімсот гривень) за одну годину технічних послуг (підготовка фотокопій додатків до юридичних документів, відправлення поштової кореспонденції, поїздки до відповідних органів державної влади, місцевого самоврядування, судових органів для подачі документів тощо, що необхідні для надання послуг, передбачених розділом 1 цього Договору) (п. 3.1. Договору).
25. Згідно з Актом передачі-приймання наданих юридичних послуг від 16.02.2023 № 16/02-23 сторони Договору підписали даний акт, яким засвідчено надання послуг, зокрема, за участь у 5 судових засіданнях у період з 28.11.2022 по 02.02.2023. В акті зазначено, що послуги надані в повному обсязі. Претензій з боку Замовника немає. Загальна вартість послуг 8000,00 грн. Також, 16.02.2023 АО виставлено рахунок № 16/02-23 на суму 8000,00 грн.
26. Згідно з Актом передачі-приймання наданих юридичних послуг від 03.03.2023 № 03/03-23 сторони Договору підписали даний акт, яким засвідчено надання послуг, зокрема, за участь у 3 судових засіданнях у період з 20.02.2023 по 02.03.2023. В акті зазначено, що послуги надані в повному обсязі. Претензій з боку Замовника немає. Загальна вартість послуг 4800,00 грн. Також, 03.03.2023 АО виставлено рахунок № 03/03-23 на суму 4800,00 грн.
27. Усі надані послуги оплачені Замовником, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями банківських виписок.
28. Для відшкодування понесених витрат відповідач 1 подав до суду відповідну заяву. Позивач заперечив повністю проти задоволення поданої заяви з підстав, наведених у письмових запереченнях.
Позиція суду.
29. В силу дії пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
30. Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
31. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма ст. 129 ГПК України).
32. Адвокатом відповідача 1 у судовому засіданні 02.03.2023 зроблено заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть подані докази на підтвердження понесення відповідачем витрат на оплату послуг адвоката. Дотримавшись визначеного строку останній подав суду заяву разом з доказами, що підтверджують понесення відповідачем 1 витрат на оплату послуг адвоката (вх. № 913/23 від 07.03.2023).
33. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
34. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 згаданої статті).
35. За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
36. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону).
37. Адвокатський гонорар може існувати в двох формах фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення. Так, при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
38. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
39. Відповідно до ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
40. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у вищенаведеній нормі.
41. Зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
42. Загальне правило розподілу судових витрат визначено у частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
43. Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
44. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат. Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
45. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
46. Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
47. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
48. Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має, сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
49. Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
50. 08.02.2022 між ТзОВ «СУАП «Галівест» та АО «Потинський та партнери» укладено Договір №08/02-2022 про надання юридичних послуг (правової допомоги) (надалі Договір).
51. У Договорі сторони погодили ціну та порядок розрахунків, зокрема, у п. 3.1. Договору сторони дійшли згоди, що за надання правової допомоги за цим Договором Замовник зобов`язаний оплатити Виконавцю винагороду за всі відпрацьовані години, виходячи із наступного розрахунку: 1600,00 грн за одну годину юридичних послуг; 1600,00 грн за одне судове засідання; 800,00 грн за одну годину технічних послуг (підготовка фотокопій додатків до юридичних документів, відправлення поштової кореспонденції, поїздки до відповідних органів державної влади, місцевого самоврядування, судових органів для подачі документів тощо, що необхідні для надання послуг, передбачених розділом 1 цього Договору).
52. Судом у пунктах 23 - 26 даного рішення встановлено, що загальна вартість наданих юридичних послуг складає 96?800,00 грн. Акти надання послуг підписані між сторонами без зауважень. Крім того, в актах відображено перелік послуг, вартість кожної та час витрачений на таку послугу (окрім тих послуг, вартість надання яких погоджено фіксованим гонораром (за судові засідання)). Зокрема, Виконавцем надано Замовнику такі послуги: юридичне консультування, правовий аналіз наданих Замовників документів по справі, підготовка та надіслання документів/клопотань/заяв/тощо, загальна кількість 75 сторін по підготовлених документах, загальний витрачений час 37,5 год. Також, Виконавцем надано послуги з представництва Замовника у судових засіданнях загальною кількістю 23 засідання.
53. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
54. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору.
55. Крім того, у численних постановах Верховний Суд зазначає, що при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
56. Аналогічні критерії застосовуються Європейським судом з прав людини при визначенні розміру справедливої компенсації потерпілій стороні на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначений підхід ілюструється у рішеннях ЄСПЛ від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§95).
57. Окрім того, застосовуючи вищевказані критерії Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
58. За висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
59. Між тим, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, понесених у зв`язку із наданням такої допомоги.
60. Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
61. Проаналізувавши подані адвокатом відповідача 1 матеріали, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не повністю відповідає критерію їх реальності та розумності, з огляду на наступне.
62. У цьому питанні суд погоджується із доводами позивача про те, що при розгляді справи відповідачем 1 були вчинені дії, які не сприяли у швидкому вирішенні спору, безпідставне заявлення клопотань та заяв, тощо.
63. Також, до юридичних послуг позивачем включено «…надіслання учасникам та подання в суд заяв, клопотань, письмових пояснень», проте відправлення документів, як надана адвокатом послуга, не може бути віднесено до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в статтях 1, 19 закону «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», а тому витрати на здійснення вказаної послуги не можуть бути відшкодовані, як витрати на професійну правничу допомогу. Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 04 листопада 2019 року у справі № 901/264/19.
64. Отже, із аналізу матеріалів справи, виходячи з конкретних обставин справи, з урахуванням складності справи, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, з урахуванням заперечень позивача щодо розподілу судових витрат, а також того, що розмір заявлених витрат на професійну правову допомогу не повністю відповідає критеріям їхньої реальності та розумності, суд дійшов висновку, що відшкодуванню підлягає 50 відсотків понесених відповідачем 1 витрат, понесених останнім за розгляд справи у суді першої інстанції, інша частина покладається на останнього у зв`язку з вищевказаним.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 20, 45, 73, 74, 75, 76, 79, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Додаткове рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст додаткового рішення складено 29.09.2023.
Суддя Трускавецький В.П.