УХВАЛА

м. Київ

25.09.2023Справа № 910/746/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит" про відстрочку виконання судового рішення у справі за позовом Приватної агрофірми "Верхньокам`янська" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит" про стягнення 496 174,62 грн, за участю представників стягувача - не з`явився, боржника (заявника) - Могутова А.М.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 року (суддя Ващенко Т.М.), яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит" на користь Приватної агрофірми "Верхньокам`янська" 352 001 грн 72 коп. заборгованості, 14 188 грн 62 коп. витрат на професійну правничу допомогу та 5280 грн 03 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 року заяву Приватної агрофірми "Верхньокам`янська" про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит" на користь Приватної агрофірми "Верхньокам`янська" 10000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині у задоволенні заяви відмовлено.

18.08.2023 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 року та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 року видано відповідні накази.

29.08.2023 року відповідачем до суду подано заяву про відстрочку виконання рішення суду, в обґрунтування якої ТОВ "Сателлит" зазначило, що стягувач (ТОВ "Верхньокам`янська") зареєстрований за адресою: Луганська обл., Сєвєродонецький р-н, с. Верхньокам`янка, тобто, на тимчасово окупованій території.

Разом з тим, відсутні докази про зміну податкової адреси юридичної особи (ТОВ "Верхньокам`янська") на іншу територію України, що унеможливлює виконання рішення по справі № 910/746/23.

Отже, в умовах обмеження, передбаченого ч. 1 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», стягувачу не дозволяється здійснення відповідної господарської діяльності, як суб`єкту господарювання на тимчасово окупованій території.

З огляду на вказані обставини, заявник просить суд відстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 року до зміни адреси стягувача на підконтрольну Україні територію.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/933/23 від 29.08.2023 року у зв`язку з відпусткою судді Ващенко Т.М. призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи, за результатом проведення якої заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит" про відстрочку виконання судового рішення передано для розгляду судді Чебикіній С.О.

01.09.2023 року від ТОВ "Верхньокам`янська" надійшли заперечення на заяву боржника про відстрочення судового рішення, в яких ТОВ "Верхньокам`янська" просить суд розглянути вказану заяву за відсутності представника товариства та відмовити у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 прийнято заяву до розгляду, призначено судове засідання на 11.09.2023 року.

11.09.2023 від заявника до суду надійшли додаткові пояснення до заяви про відстрочення судового рішення.

У судовому засіданні 11.09.2023 року оголошено перерву до 25.09.2023 року.

21.09.2023 року та 25.09.2023 року до суду надійшли заяви про уточнення заяви про відстрочення судового рішення.

Розглянувши подану відповідачем заяву про відстрочення виконання рішення суду, оцінивши надані сторонами докази, суд зазначає наступне.

В зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні запроваджений воєнний стан, строк дії якого продовжено до 15.11.2023 року.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупований територій України від 22.12.2022 р. № 309 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 за № 1668/39004, село Верхньокам`янка Сєвєродонецького району Луганської області є тимчасово окупованим російською федерацією з 03.07.2022 року.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права (ст. 1 Закону).

Статтею 1 зазначеного Закону, конкретизовано території, які тимчасово окупував агресор, а саме, тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України.

Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», переказ коштів між тимчасово окупованого територією та іншою територією України забороняється.

Враховуючи наведені висновки, до моменту зміни стягувачем адреси місцезнаходження, виконання рішення в даній справі, тобто - здійснення платежів на тимчасово окуповану територію прямо порушуватиме норми Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Водночас, згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру», а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі «Шмалько проти України» (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина «судового розгляду». У рішенні від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції («Іммобільяре Саффі проти Італії», заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Таким чином, питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення такої заяви є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Суд зауважує, що у даному випадку відстрочення виконання рішення суду не звільняє відповідача від відповідальності, натомість забезпечить виконання судового рішення у визначеному законом порядку, оскільки стягувач на сьогоднішній день зареєстрований на тимчасово окупованій території.

Враховуючи встановлені вище обставини, з огляду на принципи розумності та справедливості, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд вважає, що часткове відстрочення рішення суду по справі №910/746/23 не порушить прав стягувача, майнові інтереси і баланс інтересів сторін.

Суд також враховує, що вини відповідача у створенні обставин, за яких зараз неможливо виконати рішення суду, немає.

Таким чином, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит" про відстрочку виконання судового рішення у справі №910/746/23, слід задовольнити частково шляхом відстрочення його виконання на 2 місяці.

Крім того, ухвалою суду Господарського суду м. Києва від 20.09.2023 зупинено стягнення за наказами Господарського суду міста Києва від 18.08.2023 року, що видані на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/746/23, до моменту набрання законної сили судового рішення, винесеного за результатами розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сателлит" про відстрочку виконання судового рішення.

Враховуючи те, що дана ухвала на підставі ст. 235 ГПК України набирає законної сили негайно після її оголошення, суд вважає га необхідне скасувати заходи забезпечення заяви про відстрочення виконання рішення, які вжиті ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.09.2023.

Керуючись ст. ст. 232-235, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2023 р. у справі № 910/746/23 в частині стягнення грошових коштів з Товариства з обмеженою відповідальністю "САТЕЛЛИТ" (01133, м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 32Б, офіс 1019, ) на користь Приватної агрофірми "ВЕРХОКАМ`ЯНСЬКА" (93310, Луганська обл., Северодонецький р-н, с. Верхокам`янка, вул. Вишнева, 16, код ЄДРПО 31324797) в розмірі 352 001,72 грн заборгованості, 14 188,62 грн витрат на професійну правничу допомогу та 5 280,03 грн. та додаткової постанови Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 р. по справі № 910/746/23 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "САТЕЛЛИТ" на користь з обмеженою відповідальністю "САТЕЛЛИТ" Приватної агрофірми "ВЕРХОКАМ`ЯНСЬКА" (93310, Луганська обл., Северодонецький р-н, с. Верхокам`янка, вул. Вишнева, 16, код ЄДРПО 31324797) 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

2. Відстрочити виконання рішення Господарського суду м. Києва від 20.04.2023 р. на два місяці.

3. Скасувати заходи забезпечення заяви про відстрочення виконання рішення, які вжиті ухвалою Господарського суду м. Києва від 20.09.2023 р.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Повний текст ухвали підписано 02.10.2023 року.

Суддя С.О. Чебикіна