cправа № 922/2417/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Малашенкової Т.М. (головуючий), Булгакової І.В., Колос І.Б.,
за участю секретаря судового засідання Барвіцької М.Т.,
представників учасників справи:
позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Овіс Трейд» (далі - ТОВ «Овіс Трейд», позивач) - не з`явився,
відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Групп Нафта» (далі - ТОВ «Прайм Групп Нафта», відповідач, скаржник) - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ «Овіс Трейд»
про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в касаційному суді
у справі № 922/2417/22
за позовом ТОВ «Прайм Групп Нафта»
до ТОВ «Прайм Групп Нафта»
про стягнення 1 409 544, 78 грн,
1. ТОВ "Овіс Трейд" звернулося до суду з позовом до ТОВ "Прайм Групп Нафта" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу (поставки) у розмірі 1 409 544, 78 грн.
2. Рішенням Господарського суду Харківської області від 27.04.2023, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2023, у справі №922/2417/22 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Прайм Групп Нафта" на користь ТОВ "Овіс Трейд" заборгованість за договором поставки у розмірі 1 409 544, 78 грн, судовий збір у розмірі 21 143, 17 грн та витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою адвоката, у розмірі 122 000, 00 грн.
3. Додатковою постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.08.2023 у справі №922/2417/22 стягнуто з ТОВ "Прайм Групп Нафта" на користь ТОВ "Овіс Трейд" 24 000, 00 грн витрат на оплату правничої допомоги адвоката в суді апеляційної інстанції.
4. Не погоджуючись із судовими рішеннями Господарського суду Харківської області від 27.04.2023, постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2023, а також із додатковим судовим рішенням про стягнення судових витрат, ТОВ «Прайм Групп Нафта» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати повністю рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2023 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 у справі №922/2417/22 як такі, що ухвалені із порушенням норм права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, та за результатами розгляду скарги ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі. Судові витрати розподілити згідно з положеннями діючого законодавства. В касаційній скарзі (уточненій) скаржник, не погоджуючись із зазначеними вище судовими рішеннями, просив Суд скасувати постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 у справі №922/2417/22 та розподілити судові витрати.
5. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2023 у справі №922/2417/22 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Малашенкова Т.М., судді: Булгакова І.В., Колос І. Б.
6. Ухвалою Верховного Суду від 06.09.2023 відкрито касаційне провадження у справі №922/2417/22 за касаційною скаргою ТОВ "Прайм Групп Нафта" на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
7. ТОВ «Овіс Трейд» 21.09.2023 через «Електронний суд» подало до Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просило касаційну скаргу залишити без розгляду, а оскаржувані судові рішення без змін.
8. Крім того, ТОВ «Овіс Трейд» просило Суд стягнути з ТОВ «Прайм Групп Нафта» судові витрати на професійну правничу допомогу в суді касаційної інстанції у розмірі 34 000 грн. До відзиву на касаційну скаргу додані наступні документи: доказ направлення відзиву на касаційну скаргу відповідачу; деталізація наданих послуг від 20.09.2023; акт прийому-передачі наданих послуг від 20.09.2023; рахунок від 20.09.2023.
9. Постановою Верховного Суду від 26.09.2023 у справі №922/2417/22 касаційну скаргу ТОВ «Прайм Групп Нафта» залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 27.04.2023, постанову Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 та додаткову постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.08.2023 у справі №922/2417/22 - без змін.
10. У пункті 10.2 розділу 10 даної Постанови відзначено, що: «Враховуючи, що відзив, в якому міститься вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а також докази понесення таких витрат, надіслано відповідачу засобами поштового зв`язку 21.09.2023, з метою забезпечення реалізації всіма учасниками справи процесуальних прав, зокрема для забезпечення права на подання письмових пояснень/заперечень/клопотань щодо заяви, з огляду на принципи змагальності, рівності та диспозитивності господарського судочинства, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану заяву у порядку статей 221, 244 ГПК України».
11. Ухвалою Верховного Суду від 26.09.2023 у справі №922/2417/22 призначено розгляд заяви ТОВ «Овіс Трейд» про стягнення з ТОВ «Прайм Групп Нафта» витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в касаційному суді, у порядку статті 244 ГПК України.
12. У судове засідання не з`явились представники позивача та відповідача. Від представника ТОВ «Прайм Групп Нафта» через Елетронний суд 03.10.2023 надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.
13. Розглядаючи заяву ТОВ «Овіс Трейд» про стягнення витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в касаційному суді, клопотання ТОВ «Прайм Групп Нафта» про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, дослідивши матеріали цієї справи, Верховний Суд виходить з такого.
14. Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
15. Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
16. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
17. Відповідно до статті 131 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
18. Стаття 16 ГПК України вказує, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
19. За пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
20. Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
21. У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
22. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
23. Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
24. Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
25. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
26. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (див. постанови Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18).
27. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 ГПК України).
28. Згідно з частиною п"ятою статті 129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
29.1. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України щодо співмірності господарському суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони.
29.2.Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).
29.3.Верховний Суд, застосовуючи частину шосту статті 126 ГПК України, неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).
30.Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд:
1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;
2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами.
32.На підтвердження понесених витрат, позивачем надано: доказ направлення відзиву на касаційну скаргу відповідачу; деталізація наданих послуг від 20.09.2023; акт прийому-передачі наданих послуг від 20.09.2023; рахунок від 20.09.2023.
33. Відповідно до деталізації наданих послуг та акта прийому-передачі наданих послуг адвокатом надано наступні послуги:
- гонорар успіху становить 10 000 грн.
34. За умовами договору про надання правової допомоги (правових послуг) від 01 листопада 2022 року №ПД0111/2022, договір укладений між Адвокатом Утюговим Б.О. та Клієнтом ТОВ "Овіс Трейд".
35. На визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначені обґрунтованого розміру гонорару (пункт 4.1 Договору).
36. Сума даного Договору визначається із розрахунку вартості одного часу в розмірі 2 000,00грн та складається з сум, визначених у актах наданих послуг (пункт 4.2 Договору).
37. У разі отримання позитивного, на користь Клієнта рішення у справах, що вирішуються в судах, сума гонорару, окрім сум нарахованих відповідно до пункту 4.2, може також включати в себе "гонорар успіху", що узгоджується Сторонами окремо, у письмовій формі під час прийняття доручення від Клієнта (пункт 4.3 Договору).
38. Відповідно до пункту 4.4. Договору, Клієнт зобов`язується оплатити на користь Адвоката послуги Адвоката відповідно до складених та підписаних сторонами актів наданих послуг. Гонорар визначений п. 4.3. сплачується після прийняття судом рішення на користь Клієнта.
39. У дорученні про надання правничої допомоги та погодження "гонорару успіху" сторонами визначено, що Клієнт і Адвокат, враховуючи складність справи, строки вирішення та обсяг послуг, дійшли згоди щодо виплати Адвокату "гонорару успіху" на підставі п. 4.3 Договору, у разі отримання рішення суду на користь Клієнта в розмірі 10 000, 00грн за кожне позитивне рішення в першій, апеляційній та касаційній інстанціях.
40. З огляду на наведені мотиви та надані позивачем докази на обґрунтування розміру заявлених до розподілу витрат на професійну правничу допомогу та матеріали справи № 922/2417/22, колегія суддів відзначає таке.
41. За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
42. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 вказаного вище Закону).
43. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
44. Колегія суддів виходить з того, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
45. Також частини четверта -шоста, сьома, дев`ята статті 129 ГПК України, визначає випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат.
46. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
47. Як вже вказувалась вище, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правничу допомогу.
48. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правничу допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правничу допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
49. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
50. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
51. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
52. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
53. До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 сформовано правовий висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, приписами статей 123 - 130 ГПК України, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
54. Верховний Суд акцентує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (така ж правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.01.2022 у справі № 911/2737/17).
55. Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.
56. Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
57. При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.
58. Керуючись зазначеними критеріями, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, а також клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, колегія суддів касаційної інстанції, враховує: складність справи, зокрема, спір стосувався стягнення заборгованості за договором поставки; виконання робіт і послуг адвоката, а саме: у контексті надання правової (правничої) допомоги під час розгляду цієї справи у Касаційному господарському суді у складі Верховного Суду, яка полягала у складанні і написанні відзиву; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт/надання послуг (зазначено 12 годин); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а саме складання і написання відзиву); ціну позову- 1 409 544, 78 грн; значення справи для сторони, а також ураховує: пов`язаність цих витрат з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
59. Верховний Суд відзначає, що представництво інтересів позивача здійснювалося одним і тим самим адвокатм, яким на стадії перегляду судових рішень надавалась правнича допомога шляхом складання і написання відзиву на касаційну скаргу.
60. Суд бере до уваги, що зміст відзиву на касаційну скаргу є схожим за змістом з
відзивом на апеляційну скаргу, що міститься в матеріалах справах.
61. Згідно з деталізацією наданих послуг та актом прийому-передачі на складання і написання відзиву, витрачено адвокатом - 12 годин.
61.1.Ураховуючи заперечення відповідача щодо часу витраченого адвокатом, обсягом робіт, їх співмірністю, з міркувань наведених у заяві, схожість за змістом відзивів на скарги, суд доходить висновку, що очевидних підстав стверджувати, що необхідна підготовка до розгляду справи у касаційному провадженні (складання і написання відзиву) потребувала значних витрат часу представника не має.
62. Вирішуючи питання про віднесення до судових витрат, які розподілені за результатами розгляду спору, бонусів, передбачених договором про надання правничої допомоги, залежно від результатів розгляду справи, тобто так званого «гонорару успіху», колегія суддів виходить з того, що для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у разі укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи те, чи були вони фактично здійснені, а також їх необхідність. При цьому суд, визначаючи суму відшкодування, має послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
64. Отже, ураховуючи наведене, оцінивши доводи заяви позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу та клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, виходячи з вищенаведених критеріїв їх оцінки та керуючись статтями 126, 129 ГПК України, Верховний Суд дійшов висновку, що витрати ТОВ «Овіс Трейд» на професійну правничу допомогу, які пов`язані з касаційним переглядом справи № 922/2417/22, підлягають частковому задоволенню у сумі 10 000,00 грн. В іншій частині заяви Суд не покладає такі витрати на відповідача.
Керуючись статтями 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Овіс Трейд» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Групп Нафта» витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката в касаційному суді, задовольнити частково.
Доручити Господарському суду Харківської області видати наказ.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Малашенкова

Суддя І. Булгакова

Суддя І. Колос