ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3417/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сеал", м.Запоріжжя
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атор Консалтінг", м.Харків
про стягнення 100 000,00грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сеал" (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Атор Консалтінг" (надалі - відповідач) про стягнення 100000,00грн. попередньої оплати.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав зобов`язання щодо поставки товару, який був оплачений згідно з рахунком №4 від 07.02.2022, та на вимогу позивача не повернув отриману суму попередньої оплати.

Ухвалою від 07.08.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Зокрема, частиною 5 статті 252 ГПК України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

У даному випадку клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи до суду не надходило.

Згідно з частиною 8 статті 252 ГПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Частиною 1 статті 251 ГПК України визначено, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі була направлена судом за адресою місцезнаходження відповідача, яка була зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на момент відкриття провадження у справі. Однак, дана ухвала була повернута до суду з довідкою поштової установи від 18.08.2023 про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, копія ухвали про відкриття провадження у справі є врученою відповідачу 18.08.2023, а тому він мав право подати відзив не пізніше 04.09.2023. Однак відповідач своє право на подання відзиву не реалізував.

У зв`язку з цим суд зазначає, що згідно з частиною 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною 2 статті 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (частина 1 статті 248 ГПК України).

Відповідно до частини 4 статті 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Відповідачем, як постачальником, було складено та виставлено позивачу, як покупцю, для оплати рахунок №4 від 07.02.2022, яким передбачено оплату наступного товару: "Налічник вікна широкого з негорючого композитного матеріалу", в кількості 200 штук, загальною вартістю 100000,00грн. з урахуванням ПДВ.

Будь-які умови поставки, окрім номенклатури товару та вартості товару у даному рахунку не передбачені. При цьому визначено, що поставка здійснюється на підставі "Договору на підставі Рахунка-фактури".

На підставі вищевказаного рахунку позивачем за платіжною інструкцією №2151 від 16.02.2022 було здійснено оплату в розмірі 100000,00грн. з призначенням платежу: "передоплата за налічник рах №4 від 7/02/22".

Таким чином, між сторонами фактично укладено договір поставки шляхом виставлення відповідачем рахунку №4 від 07.02.2022 та здійснення позивачем його повної оплати за платіжною інструкцією №2151 від 16.02.2022. При цьому сторонами не було узгоджено конкретний строк поставки товару.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки відповідач протягом тривалого часу не здійснював поставку оплаченого позивачем товару, останній направив йому вимогу 26/05 від 26.05.2023 про поставку придбаного товару, в якій просив невідкладно, але не пізніше семи днів з моменту отримання цієї вимоги здійснити поставку товару.

Дана вимога була вручена відповідачу 12.06.2023, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, оплачений позивачем товар у вказаний у вимозі 7-денний строк поставлений відповідачем не був.

В подальшому позивач направив відповідачу вимогу №07/03 від 03.07.2023 про повернення суми попередньої оплати, в якій просив невідкладно, але не пізніше трьох днів з моменту отримання цієї вимоги повернути отриману суму попередньої оплати в розмірі 100000,00грн.

Дана вимога була отримана відповідачем 12.07.2023, що підтверджується інформацією з вебсайу АТ "Укрпошта", однак також залишена без реагування.

Докази поставки відповідачем оплаченого позивачем товару або докази повернення останньому суми попередньої оплати в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 100000,00грн. попередньої оплати.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1, 2 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, частиною 2 статті 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач на підставі виставленого відповідачем рахунку №4 від 07.02.2022 здійснив попередню оплату товару на суму 100000,00грн. за платіжною інструкцією №2151 від 16.02.2022, однак відповідач не здійснив поставку оплаченого товару у строк, що був зазначений у вимозі позивача №26/05 від 26.05.2023, та не повернув суму передоплати на вимогу позивача №07/03 від 03.07.2023.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач не надав доказів своєчасної поставки товару, який був оплачений позивачем, або доказів повернення попередньої оплати у строк, що був вказаний у вимозі позивача №07/03 від 03.07.2023.

За таких обставин, позивач правомірно звернувся до суду з вимогою про стягнення 100000,00грн. попередньої оплати.

Між тим, зі змісту заяви позивача про закриття провадження у справі в частині вимог від 11.09.2023 вбачається, що відповідач після відкриття провадження у даній справі частково повернув попередню оплату в розмірі 50000,00грн., що підтверджується наданою позивачем банківською випискою.

Пунктом 2 частини 1 статті 231 ГПК України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Таким чином, враховуючи часткове повернення відповідачем суми отриманої попередньої оплати, яке відбулося під час розгляду даної справи, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в частині вимог про стягнення 50000,00грн. попередньої оплати у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Іншу частину позовних вимог про стягнення 50000,00грн. попередньої оплати суд вважає законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Частиною 9 статті 129 ГПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки відповідачем не було надано належних доказів на спростування правомірності позовних вимог, часткове повернення суми попередньої оплати здійснено лише після відкриття провадження у даній справі, суд приходить до висновку, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача.

У зв`язку з цим, судовий збір слід покласти на відповідача у повному розмірі, сплаченому позивачем за подання даного позову.

Крім того, позивач у своїй заяві про вирішення питання про судові витрати на професійну правничу допомогу від 11.09.2023 просить покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн.

Так, статтею 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктом 8 статті 129 ГПК України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн. підтверджується Договором про надання правової допомоги №10/21 від 02.01.2021, Додатковою угодою №8 від 20.07.2023 до вказаного договору, Договором про надання послуг від 20.07.2023, актом приймання-передачі послуг від 27.07.2023, рахунком №13/07 від 27.07.2023, платіжною інструкцією №0.0..1 від 08.09.2023 про сплату 5000,00грн., свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю ЗП№001202 від 05.01.2017, ордером серії АР №1133698 від 25.07.2023.

Суд зауважує, що відповідачем, відповідно до приписів частин 5 та 6 статті 126 ГПК України, не заявлялось клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката або інших заперечень щодо неспівмірності заявлених витрат позивача, пов`язаних з розглядом справи.

Таким чином, на відповідача слід покласти витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00грн.

Керуючись статтями 129, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Атор Консалтінг" (61033, м.Харків, вул.Шевченка, буд.317, код 41432261) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сеал" (69032, м.Запоріжжя, вул.Рекордна, буд.9, код 40526699) 50000,00грн. попередньої оплати, 2684,00 грн. судового збору, 5000,00грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині вимог про стягнення 50000,00 грн. попередньої оплати провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "06" жовтня 2023 р.

Суддя М.В. Калантай