ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023м. ДніпроСправа № 916/825/23

За позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в сумі 98 359 грн 80 коп. за договором електропостачальника про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 07.02.2020

Суддя Рудь І.А.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовною заявою від 20.02.2023 № 115, в якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12" заборгованість за послуги розподілу електричної енергії, надані у період з серпня по грудень 2021, в сумі 98 359 грн 80 коп.

Витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 2 684 грн 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу, розмір якої відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку складає 39 394 грн 00 коп., просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов спірного договору в частині своєчасної оплати наданих позивачем послуг.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 01.03.2023 (суддя Петренко Н.Д.) позовну заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" передано за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.03.2023 позовну заяву Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" передано для розгляду судді Рудь І.А.

Ухвалою господарського суду від 04.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в матеріалах справи документами.

Господарський суд наголошує на тому, що через відсутність належного фінансування, відправлення поштової кореспонденції Господарським судом Дніпропетровської області станом на 04.04.2023 не здійснювалося. За вказаних обставин, ухвала суду від 04.04.2023 направлялася відповідачу на його офіційну електронну адресу , що підтверджується довідкою про доставку електронного листа від 05.04.2023 (а.с. 62).

Проте, відповідач не скористався правом на надання відзиву на позов та не подав витребувані судом документи.

Отже, відповідно до ч. 9 ст. 81, ч. 9 ст. 165 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

17.05.2023 через систему "Електронний суд" позивач подав клопотання в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України про стягнення судових витрат, в якому зазначив, що попередній розмір витрат позивача на правничу допомогу становить 10 000 грн 00 коп., докази понесення яких будуть надані позивачем до суду протягом 5 днів після ухвалення судового рішення.

Згідно зі ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Також судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

У пункті 3 постанови № 11 від 17.10.2014 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення" визначено, що розумним, зокрема вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс Проти Греції" від 05.02.2004).

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги військовий стан в Україні та перебування головуючого судді на лікарняному, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі заяви-приєднання Товариства з обмеженою відповідальністю "Екотехінвест", правонаступником якого, відповідно до статутних документів, є Товариство з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12", від 07.02.2020 (а.с. 11), відповідач приєднався до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (надалі - договір), розміщеного за посиланням: https://www.dtek-oem.com.ua/ua на сайті оператора системи розподілу Акціонерного товариства "Одесаобленерго", правонаступником якого, відповідно до статутних документів, є Акціонерне товариство "ДТЕК Одеські електромережі".

Відповідно до п. 2.1. договору оператор системи (позивач) надає послуги з розподілу/передачі електричної енергії за сукупністю споживачів, які входять до групи постачальника (відповідача) згідно з реєстром за ЕІС-кодами споживачів та їх точками вимірювання. Реєстр ведеться Оператором системи розподілу в електронному вигляді.

Оператор системи розподілу забезпечує надання послуг з розподілу в обсязі, необхідному та достатньому для виконання Постачальником функцій відповідного суб`єкта роздрібного ринку електричної енергії, та надання інших послуг, зокрема з відключення та підключення споживачів.

Згідно з п. 2.2. договору постачальник здійснює придбання та оплату послуг з розподілу (передачі) електричної енергії згідно з умовами розділу 3 цього договору за сукупністю споживачів постачальника, які згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) здійснюють оплати послуг з розподілу (передачі) електричної енергії через постачальника, та інших послуг оператора системи згідно з порядком розрахунків, який є додатком № 2 до цього договору.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна послуг з розподілу (передачі) визначається згідно з Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії (Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з передачі електричної енергії), затвердженим Регулятором.

Вартість договору складає вартість послуг з розподілу (передачі) електричної енергії за сукупністю споживачів постачальника, яким згідно з умовами договорів про постачання електричної енергії (комерційних пропозицій постачальника) послуги з розподілу (передачі) електричної енергії придбаває постачальник, та вартість інших послуг згідно з договором (п. 3.2. договору).

Відповідно до п. п. 3.3., 3.5. договору розрахунковим періодом для цілей цього Договору є календарний місяць. Оплата послуг з розподілу (передачі) електричної енергії здійснюється постачальником на поточний рахунок оператора системи.

За умовами п. 5.6. додатку № 2 "Порядок розрахунків" до договору постачальник до 25 числа місяця (включно), що передує розрахунковому періоду здійснює попередню оплату вартості послуг з розподілу електричної енергії у розмірі 100% обсягу електроенергії, що підлягає розподілу, розрахованого у відповідності до п. 5.1 цього додатку, на поточний рахунок оператора системи розподілу.

Остаточний розрахунок за надані послуги постачальник здійснює в розрахунковому місяці на підставі акта наданих послуг, отриманим від оператора системи розподілу до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 5.9 додатку № 2 до договору).

Відповідно до п. 5.10. додатку № 2 до договору у разі наявності у постачальника зауважень до акта наданих послуг (при наявності розбіжностей), наданого оператором системи, постачальник повідомляє про це оператора системи розподілу, а остаточний розрахунок за розподілену електричну енергію здійснюється постачальником до 14-го числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, у розмірі, визначеному в наданому оператором системи розподілу акті наданих послуг, з подальшим коригуванням сплачених коштів після врегулювання розбіжностей.

Пунктом 10 додатку № 2 до договору передбачено, що за підсумками розрахункового періоду складається та підписується кожною стороною договору акт наданих послуг з розподілу електричної енергії та інші необхідні документи.

Оператор системи надсилає постачальнику електронною поштою (або за письмовим зверненням постачальника іншим прийнятним для сторін засобом комунікації) до 12 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, акт наданих послуг з розподілу електричної енергії. Оператор системи до 15 числа (включно) місяця, наступного за розрахунковим, надсилає постачальнику поштою (або за письмовим зверненням постачальника іншим прийнятним для сторін засобом комунікації) акт наданих послуг з розподілу електричної енергії, підписаний зі свого боку, у двох примірниках (п. п. 11, 12 додатку № 2 до договору).

За умовами п. п. 13, 14 додатку № 2 до договору постачальник в триденний термін після отримання акту наданих послуг з розподілу електричної енергії зі свого боку підписує його у двох примірниках та надсилає оператору системи один примірник поштою (або за письмовим зверненням постачальника іншим прийнятним для сторін засобом комунікації). Якщо постачальник не надішле у зазначений термін оператору системи підписаний зі свого боку акт наданих послуг з розподілу електричної енергії, то з наступного розрахункового місяця після виконання дій у відповідності до даного пункту вступає в силу такий порядок: оператор системи надсилає постачальнику поштою з повідомленням про отримання до 12 числа місяця, наступного за розрахунковим, акт наданих послуг з розподілу електричної енергії, не підписаний зі свого боку. Постачальник підписує акт у двох примірниках і направляє їх на адресу оператора системи. Оператор системи в триденний термін після отримання актів зі свого боку підписує їх у двох примірниках та надсилає постачальнику один примірник поштою. Такий і порядок зберігається до повернення оператору системи всіх актів, які були направлені на адресу постачальника.

Згідно з п. 9.1. договору цей договір набирає чинності з дня приєднання постачальника до умов цього договору і діє протягом 1 року, якщо інший строк не зазначено в заяві-приєднання. Договір вважається продовженим на кожен наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Доказів визнання недійсним, розірвання або припинення вказаного договору сторонами суду не надано.

Як зазначає позивач, у період з серпня по грудень 2021 надав відповідачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії на загальну суму 1 060 371 грн 55 коп.

На виконання умов п. п. 10. 11, 12 додатку № 2 до договору позивач склав та направив на адресу відповідача акти приймання-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії за серпень-грудень 2021, які отримані відповідачем, що підтверджується поштовими повідомленнями, які наявні в матеріалах справи (а.с. 19-23).

В порушення взятих на себе договірних зобов`язань відповідач не повернув позивачу підписані зі свого боку акти приймання-передачі наданих послуг з розподілу електричної енергії, вартість наданих у спірному періоді послуг сплатив частково в сумі 962 011 грн 75 коп., що підтверджується банківськими виписками (а.с. 24-32), у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 98 359 грн 80 коп.

Доказів оплати вказаної заборгованості відповідачем сторонами до матеріалів справи не надано.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору, факт надання позивачем послуг з розподілу електричної енергії у спірному періоді, строк оплати, строк дії договору, наявність прострочення оплати вартості наданих послуг.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії" електропостачальник зобов`язаний укладати договори, обов`язкові для здійснення діяльності на ринку електричної енергії, та виконувати умови таких договорів.

Частиною 2 ст. 46 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що оператор системи розподілу має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за надані послуги з розподілу електричної енергії та інші послуги, надані на ринку електричної енергії.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії є публічним договором приєднання та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою договору, що є додатком 3 до цих Правил.

Оператор системи розподілу зобов`язаний на головній сторінці свого веб-сайту, а також у друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, та у власних центрах обслуговування споживачів розмістити редакцію договору про надання послуг з розподілу електричної енергії та роз`яснення щодо укладення та приєднання споживача до договору про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії за ініціативою споживача або оператора системи відповідно до визначених цими Правилами випадків, як правило, укладається шляхом приєднання споживача за заявою- приєднанням до розробленого оператором системи розподілу договору на умовах складеного оператором системи розподілу паспорта точки розподілу.

Відповідно до абз. другого п. 2.1.6 ПРРЕЕ, фактом приєднання споживача до умов договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, зокрема повернення (надання) підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора системи розподілу та/або документально підтверджене споживання електричної енергії.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 07.02.2020 відповідач подав відповідну заяву-приєднання, приєднавшись таким чином до умов публічного договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії розміщеного за посиланням: https://www.dtek-oem.com.ua/ua.

Так, укладений сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм глави 61 розділу ІІІ Книги п`ятої Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, заборгованість відповідача за надані позивачем послуги з розподілу електричної енергії у період з серпня по грудень 2021 становить 98 359 грн 80 коп.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості наданих послуг.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу прийняття вказаних послуг у спірному періоді відповідачем також не заявлено.

З огляду на умови п. п. 5.9., 5.10. додатку № 2 до договору строк оплати наданих позивачем послуг є таким, що настав.

Враховуючи, що відповідачем своєчасно не сплачено вартість наданих послуг, суд вважає позовну вимогу про стягнення боргу у розмірі 98 359 грн 80 коп. обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідач не скористався правом на надання заперечень, доводи позивача належними та допустимими доказами не спростував.

За встановлених обставин, відповідач неналежним чином виконав свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем договору та вищевказані приписи чинного законодавства, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 98 359 грн 80 коп. основного боргу - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

У зв`язку із заявою позивача про подання доказів на підтвердження витрат Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" на професійну правничу допомогу в поряду ч. 8 ст. 129 ГПК України, на час прийняття рішення, витрати позивача на професійну правничу допомогу між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Квінтіс Пром 12" (49031, м. Дніпро, пр. Олександра Поля, буд. 59, ) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" (65031, м. Одеса, вул. Миколи Боровського, буд. 28Б, ) 98 359 грн 80 коп. (дев`яносто вісім тисяч триста п`ятдесят дев`ять грн 80 коп.) основного боргу, 2 684 грн 00 коп. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.) витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 11.10.2023

Суддя І.А. Рудь