ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року Справа № 902/1142/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В. , суддя Юрчук М.І.

при секретарі судового засідання Комшелюку А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 03.08.2023 (повний текст - 08.08.2023) у справі №902/1142/22 (суддя Тварковський А.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (вул.Миколи Пимоненка, буд.13, оф.№4А/41, м.Київ, 01033)

до Фермерського господарства "Україна" (вул.Промислова, буд.29, с.Стара Прилука, Вінницький район, Вінницька область, 22511)

про стягнення 36068804 грн,

за участю представників:

ТОВ "Адама Україна" (апелянт) - Іванов В.П. (поза межами приміщення суду);

ФГ "Україна" - Шевчук О.В. (поза межами приміщення суду);

ВСТАНОВИВ:

Господарським судом Вінницької області 07.03.2023 прийнято рішення у справі №902/1142/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" до Фермерського господарства "Україна" про стягнення 36068804 грн, відповідно до якого позов задоволено частково.

04.04.2023 у справі №902/1142/22 ухвалено додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу.

07.04.2023 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ, який скеровано стягувачу.

Відповідно до постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.07.2023 рішення господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 та додаткове рішення від 04.04.2023 у справі №902/1142/22 залишено без змін.

Фермерське господарство "Україна" звернулося до господарського суду Вінницької області із заявою №б/н від 24.07.2023 про відстрочення виконання рішення від 07.03.2023 у справі №902/1142/22.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 03.08.2023 у справі №902/1142/22 заяву Фермерського господарства "Україна" №б/н від 24.07.2023 (вх.канцелярії суду 01-37/26/23 від 25.07.2023) про відстрочення виконання рішення від 07.03.2023 у справі №902/1142/22 задоволено повністю. Відстрочено виконання рішення господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 у справі №902/1142/22 до 01 грудня 2023 року.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою Товариство з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

В скарзі апелянт звертає увагу на ступінь вини відповідача у виникненні спору (п.1 ч.4 ст.331 ГПК України): не надано жодних доказів часткового виконання грошового зобов`язання; користування грошовими коштами (попередня оплата) триває вже більше двох років.

Зазначає, що звітність показує статистику лише за І квартал 2023 року та судом першої інстанції не з`ясовано фінансовий стан підприємства протягом 2020-2022 років, що позбавляє можливості встановити реальний фінансовий стан підприємства у динаміці.

Звертає увагу, що відповідач у І кварталі 2022 року (колонка «за аналогічний період попереднього року») отримав прибуток в розмірі 78022 тис.грн, що не заважало не тільки частково повернути попередню оплату, а й повністю.

Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31.03.2023 підтверджує зменшення дебіторської заборгованості у 2023 році: за продукцію, товари, роботи, послуги з 29990 тис.грн до 7591 тис.грн, інша поточна з 11492 тис.грн до 2723 тис.грн. Також, зменшилися і зобов`язання відповідача за вказаний період з 48727 тис.грн до 36158 тис.грн.

Також вважає, що подані відповідачем документи про фінансовий стан у І кварталі 2023 року свідчить про збитки отримані лише за вказаний період і ніяким чином не підтверджують суттєве погіршення фінансового стану, скрутне матеріальне становище та неможливість виконання рішення суду, адже у відповідача наявне майно, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача.

Що стосується експертного висновку, то дослідження проводилося за період 2018-2020 роки, натомість виконання рішення відбувається у 2023 році.

Також апелянт зазначає, що інформування суду щодо планового збору урожаю довідкою №233 від 10.07.2023 та щодо планового валового доходу у 2023 році довідкою №244 від 24.07.2023 не свідчить про реальну можливість виконання рішення суду до 01.12.2023, оскільки відповідач не наводить конкретних способів отримання прибутків та не надає доказів на їх підтвердження, таких як, укладення відповідних договорів поставок, отримання передплат від покупців тощо.

Відповідач фактично більше трьох років користується грошовими коштами позивача. При цьому, компенсація позивачу за рахунок штрафних санкцій рішенням суду не є реальним отриманням таких коштів, оскільки таке рішення ще потрібно виконати та стягнути грошові кошти на користь позивача, що на сьогодні утруднено внаслідок виведення грошових коштів відповідачем.

Крім цього вважає, що під час розгляду справи та ухвалення судом рішення в порушення вказаних вище процесуальних норм не було належним чином досліджено докази у справі та прийнято до уваги копії електронних доказів при наявності сумнівів щодо їх достовірності з боку позивача.

Також зазначає, що попередній розрахунок суми судових витрат позивача (витрат на професійну правничу допомогу адвоката) під час розгляду оскарження ухвали господарського суду Вінницької області від 03.08.2023 становить 24000,00 гривень.

На підставі викладеного скаржник просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 03.08.2023 у справі №902/1142/22 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Фермерського господарства «Україна» №б/н від 24.07.2023 про відстрочення виконання рішення від 07.04.2023 в повному обсязі.

Листом від 15.08.2023 матеріали справи витребувано з господарського суду Вінницької області.

22.08.2023 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 03.08.2023 у справі №902/1142/22, розгляд апеляційної скарги призначено на 27 вересня 2023 року об 11:30год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4. Запропоновано Фермерському господарству "Україна" у строк до 15.09.2023 подати письмовий відзив на апеляційну скаргу.

10.09.2023 до суду від представника Фермерського господарства «Україна» надійшла заява, у якій останній зазначає, що звернувся до суду першої інстанції враховуючи фінансовий стан господарства станом на дату такого звернення, значний розмір штрафних та компенсаційних нарахувань (більше 36000000 грн), а також усвідомлюючи, що господарська діяльність сільськогосподарського підприємства має сезонний характер і основний дохід формується після реалізації зібраного врожаю.

Фермерське господарство «Україна» повідомляє, що по результату реалізації ріпаку та проведеними контрагентами розрахунками станом на 12.09.2023 на рахунку ФГ «Україна» № НОМЕР_1 в АТ «Сенс Банк» знаходяться кошти, достатні для виконання рішення суду.

Зазначає, що листом від 13.09.2023 Фермерське господарство «Україна» в черговий раз запропонувало ТОВ «Адама Україна» укласти мирову угоду з метою проведення виплати всіх коштів згідно рішення господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 раніше терміну, визначеного ухвалою суду від 03.08.2023, однак відповіді на таку пропозицію не отримало.

Враховуючи викладене, ФГ «Україна» повідомляє апеляційний суд, що має можливість сплатити призначені судом до стягнення кошти невідкладно (без відстрочення до 01.12.2023), у зв`язку з чим підстави для відстрочення виконання рішення господарського суду Вінницької області від 07.03.2023 відпали.

Просить суд врахувати дану заяву при ухваленні рішення.

26.09.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" надійшли пояснення щодо заяви відповідача від 20.09.2023, у яких, зокрема, зазначає наступне.

Згідно листа приватного виконавця Тимощука Володимира Вікторовича від 15.09.2023 за вих.№9432, наданого на запит ТОВ "Адама Україна", стягувача у виконавчому провадженні НОМЕР_2 від 10.04.2023, вказано, що станом на 12.09.2023 на залишки коштів боржника ФГ «Україна» складають: в АТ «Сенс Банк» - 40828458,10 грн, в АТ «Райффайзен Банк» - 6000,00 грн, в АТ КБ «ПриватБанк» - 200,00 грн.

У той же час, укладення між сторонами мирової угоди на даному етапі може завдати суттєвої шкоди позивачеві та взагалі унеможливити виконання судового рішення про стягнення боргу, оскільки за умови укладення такої угоди, по-перше, приватним виконавцем, яким виявлено та арештовано кошти боржника в АТ «Сенс Банк» в розмірі 40828458,10 грн, достатньому для повного виконання рішення, має бути прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження та знято арешти, накладені на майно та кошти боржника, а також виключено відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників. Тобто, відповідач знову зможе вільно розпоряджатись своїми коштами та майном, які можуть бути виведені за один календарний день на користь третьої особи. По-друге, позивач отримає лише право на стягнення боргу за ухвалою суду, якою буде затверджено мирову угоду, яку, у разі невиконання її умов з боку відповідача, доведеться повторно пред`являти до примусового виконання і проходити чергове коло з виявлення майна боржника, якого фактично на цей час може вже не бути.

Тому, інформацію відповідача щодо пропозиції укладення мирової угоди у справі №902/1142/22 вважає черговою маніпуляцією з його боку, направленою на ускладнення або ж взагалі унеможливлення виконання рішення у справі та намагання відвести акцент від порушень, допущених місцевим господарським судом під час прийняття оскаржуваної ухвали від 03.08.2023 про відстрочку виконання рішення.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції 27.09.2023 представник ТОВ "Адама Україна" підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, надав пояснення по справі. Просив суд скасувати ухвалу господарського суду Вінницької області від 03.08.2023 у справі №902/1142/22 та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Фермерського господарства «Україна» про відстрочення виконання рішення.

Представник ФГ «Україна» зазначив, що вважає ухвалу суду першої інстанції законною та заперечує проти доводів апеляційної скарги, при цьому звертає увагу, що наразі має можливість виконати наказ суду та погасити заборгованість; просить прийняти до уваги подану заяву про наявність коштів.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд прийшов до висновку про наступне:

В силу вимог частин 1, 2, 5 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.239 Господарського процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Частиною 1 статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.331 Господарського процесуального кодексу України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, обов`язковою умовою надання відстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання такого рішення, які заявник повинен довести відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п.2 мотивувальної частини рішення Касаційного суду України від 13.12.2012 у справі № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п.3 мотивувальної частини рішення Касаційного суду України від 25.04.2012 у справі № 11-рп/2012).

Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 у справі №904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність в даному випадку щодо боржника.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду в постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

За приписами ст.42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

Важливим елементом підприємницької діяльності є ризик збитків. Підприємницький ризик - це імовірність виникнення збитків або неодержання доходів порівняно з варіантом, що прогнозується; невизначеність очікуваних доходів.

Як вбачається з матеріалів справи позивач і відповідач є суб`єктами господарювання, які несуть однакову економічну (матеріальну) відповідальність за свої дії та однакові ризики. Довготривале невиконання відповідачем зобов`язань з оплати наданих послуг за договорами може мати негативний вплив на діяльність підприємства позивача.

В якості обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення суду, боржник у заяві зазначав про скрутний фінансовий стан зумовлений зменшеними показниками рівня врожайності починаючи з 2020 через погані погодні умови, наявністю значного розміру кредиторської заборгованості перед контрагентами та інше.

Подані докази прошито, завірено та скріплено печаткою представниці відповідача, а звіти про фінансові результати діяльності та про посівні площі сільськогосподарський культур є письмовими копіями електронних доказів, можливості подання яких відповідає положенням ч.3 ст.96 ГПК України.

Зокрема, на підтвердження скрутного матеріального становища заявником було надано Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 1 квартал 2023 року та Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31 березня 2023 (т.4, а.с.53-54).

Зі змісту вказаних документів вбачається суттєве зменшення у відповідача в І кварталі 2023 року доходу у порівнянні з попереднім періодом.

При цьому, звітність показує статистику за І квартал 2023 року та не з`ясовано фінансовий стан підприємства протягом 2020-2022 років, що позбавляє можливості встановити реальний фінансовий стан підприємства у динаміці.

При цьому, у Звіті про фінансові результати за І квартал 2023 року зазначено, що відповідач у І кварталі 2022 року (колонка «за аналогічний період попереднього року») отримав прибуток в розмірі 78022 тис.грн, що вказує на можливість повернути попередню оплату позивачу.

Слід зазначити, що Баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31.03.2023 підтверджує зменшення дебіторської заборгованості у 2023 році: за продукцію, товари, роботи, послуги з 29990 тис.грн до 7591 тис.грн, інша поточна з 11492 тис.грн до 2723 тис.грн.

При цьому, зменшилися і зобов`язання відповідача за вказаний період 2023 року з 48727 тис.грн до 36158 тис.грн.

Отже, подані відповідачем докази свідчить лише про збитки отримані за вказаний період і не підтверджують суттєве погіршення фінансового стану, скрутне матеріальне становище та неможливість виконання рішення суду, адже у відповідача наявне майно, за рахунок якого можливо задовольнити вимоги стягувача.

При цьому, несплата відповідачем заборгованості з 2020 року набула системного та довготривалого характеру, а судом першої інстанції не враховано, що відповідач мав можливість проводити розрахунки з позивачем.

У довідці від 24.07.2023 №245 голова ФГ "Україна" інформує про розмір заборгованості перед кредиторами на рівні 90000000 грн (т.4, а.с.52).

Дана довідка оцінюється судом апеляційної інстанції критично, оскільки складена заявником одноособово та відображає лише його суб`єктивне твердження, яке не підтверджене іншими доказами.

Суд першої інстанції при задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення посилався на наявність зведеного виконавчого провадження НОМЕР_3 про стягнення з відповідача 36951339,7 грн.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що постановою приватного виконавця від 12.07.2023 виконавче провадження НОМЕР_2 з примусового виконання наказу №902/1142/22 від 07.04.2023 було приєднано до зведеного виконавчого провадження НОМЕР_3.

Тобто, основну суму заборгованості у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_3 становить заборгованість за наказом №902/1142/22 від 07.04.2023, а тому колегія суддів вважає невірним посилання на дану обставину, як підставу для відстрочення виконання рішення за цим же наказом.

Заявник також посилався на висновок експертизи від 13.06.2023 №СЕ-19-23/23671-ЕК (т.4, а.с.66-76).

Однак, колегія суддів звертає увагу, що дослідження проводилося за період 2018-2020 роки, натомість виконання рішення відбувається у 2023 році, тому викладені у ньому обставини та висновки не вказують на виключні обставини, що наразі ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють його виконання.

Відповідач, як на доказ погіршення фінансового становища, також посилався на сертифікат про форс-мажорні обставини №3100-20-2009 (т.4, а.с.65) .

Із даного сертифікату вбачається, що період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) становив період з 13.05.2020 по 08.10.2020, тому викладені у ньому обставини та висновки не вказують на виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють його виконання, яке відбувається у 2023 році.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що виконання умов договору з боку відповідача не відбулось взагалі, а користування грошовими коштами (попередньою оплатою) триває вже більше трьох років.

Отже, дії відповідача свідчать про недобросовісність поведінки до ухвалення рішення суду в справі та небажанням виконувати рішення після його ухвалення.

Також, колегія суддів приймає до уваги зауваження позивача, що надане відстрочення порушує його майнові інтереси внаслідок надзвичайно тривалого перенесення терміну виконання зобов`язання відповідача у спірних правовідносинах, у тому числі враховуючи інфляційні процеси, що в свою чергу не свідчить про дотримання балансу інтересів обох сторін та не сприятиме його виконанню.

Крім зазначеного колегія суддів відмічає, що інформування суду щодо планового збору урожаю довідкою №233 від 10.07.2023 та щодо планового валового доходу у 2023 році довідкою №244 від 24.07.2023 не свідчить про реальну можливість виконання рішення суду до 01.12.2023, оскільки відповідач не навів конкретних способів отримання прибутків та не надав доказів на їх підтвердження, таких як, укладення відповідних договорів поставок, отримання передплат від покупців тощо.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про задоволення заяви Фермерського господарства "Україна" про відстрочення виконання рішення від 07.03.2023 у справі №902/1142/22 на чотири місяці.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно положень ст.280 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість доводів апелянта. Оскаржувану ухвалу слід скасувати, а у задоволенні заяви Фермерського господарства "Україна" №б/н від 24.07.2023 (вх.канцелярії суду 01-37/26/23 від 25.07.2023) про відстрочення виконання рішення від 07.03.2023 у справі №902/1142/22 - відмовити.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги, відповідно до положень ст.129 ГПК України, покладаються на Фермерське господарство "Україна".

Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" задоволити.

Ухвалу господарського суду Вінницької області від 03.08.2023 у справі №902/1142/22 - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Фермерського господарства "Україна" №б/н від 24.07.2023 (вх.канцелярії суду 01-37/26/23 від 25.07.2023) про відстрочення виконання рішення від 07.03.2023 у справі №902/1142/22.

Стягнути з Фермерського господарства "Україна" (вул.Промислова, буд.29, с.Стара Прилука, Вінницький район, Вінницька область, 22511; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Адама Україна" (вул. Миколи Пимоненка, буд. 13, оф.№4А/41, м.Київ, 01033; ) 2684,00 грн судового збору.

Видачу наказу доручити господарському суду Вінницької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складено 04.10.2023.

Головуючий суддя Саврій В.А.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Юрчук М.І.