номер провадження справи 22/153/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 Справа № 908/2686/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

Розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи матеріали справи № 908/2686/23

за позовом: Концерну Міські теплові мережі (бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69091)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Воронової Інни Валентинівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 10 072,78 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

23.08.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № б/н від 01.08.2023) Концерну Міські теплові мережі до Фізичної особи-підприємця Воронової Інни Валентинівни про стягнення 10072,78 грн. Позов обґрунтовано несплатою теплової енергії, поставленої у період з лютого 2020 по квітень 2021 включно, на підставі договору від 01.08.2018 № 102727.

Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання за договором купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 102727 від 01.08.2018. Споживач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії, на адресу позивача не надав, належним чином оформлені акти за спірний період не повернув; фактично погодився з кількістю спожитої теплової енергії та з сумами нарахувань.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

12.09.2023 надійшов відзив. Позов визнано частково. Визнано укладення договору від 01.08.2018 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді. Фактичне передання рахунків на оплату та актів приймання-передачі теплової енергії здійснювалось позивачем на електронну адресу відповідача, а не в порядку, на який посилається позивач у позові. Відповідачем було оплачено всі рахунки, які виставлялися та надсилалися позивачем. Претензія була надіслана на адресу: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 179, прим. 26. Однак, відповідач не отримував зазначену претензію, оскільки за вказаною адресою розміщується об`єкт теплопостачання теплової енергії. Відповідач припинив свою діяльність за вказаною адресою одразу після проголошення воєнного стану в Україні. Таким чином, відповідач не знав про існування претензій позивача щодо заборгованості по розрахункам. Заявив про пропущений позивачем строк позовної давності за заборгованістю в сумі 4092,16 грн., що виникла з лютого по квітень 2020 включно. Відтак, вказану суму боргу не визнає, просив застосувати строк позовної давності. В решті розрахованої суми заборгованості в розмірі 5980,62 грн. погодився. Зазначив, що у відповідача викликає сумнів сплати позивачем судового збору саме за подачу позову до відповідача.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 23.08.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2686/23 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.08.2023 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2686/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (без виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами. Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк для подання до суду: - відзиву на позов із доказами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; - заперечень на відповідь на відзив з документами, що підтверджують надіслання заперечень і доданих до нього доказів іншим учасникам справи - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив. Встановлено позивачу строк для подання до суду: відповіді на відзив із документами, що підтверджують надіслання відповіді на відзив і доданих до неї доказів іншим учасникам справи - протягом 5 днів з дня отримання відзиву.

Копію вказаної ухвали представник позивача отримав 01.09.2023, що підтверджується розпискою в отриманні процесуального документу. Відповідач отримав копію ухвали 05.09.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Щодо сплати позивачем судового збору в загальному розмірі 2684,00 грн. за подання до суду даної позовної заяви суд зазначає таке.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На виконання вказаного припису законодавства, суд, перед відкриттям провадження у даній справі, здійснив перевірку зарахування сплаченого позивачем судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно виписок, які містяться в матеріалах справи, судовий збір у загальному розмірі 2684,00 грн. зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки розгляд справи здійснювався без повідомлення (виклику) представників сторін, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч. 3 ст. 222 ГПК України не проводилося.

Рішення по суті ухвалено судом 10.10.2023.

4. Обставини справи, встановлені судом та докази що їх підтверджують

01.08.2018 між Концерном Міські теплові мережі (теплопостачальна організація, позивач) та Фізичною особою-підприємцем Вороновою Інною Валентинівною (споживач, відповідач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 102727.

Відповідно п. 1.1 договору, теплопостачальна організація (позивач) бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію у вигляді гарячої води споживачу (відповідачу), а споживач зобов`язується прийняти теплову енергію в обсязі і порядку постачання теплової енергії згідно договору та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами).

Теплова енергія в гарячій воді відпускається на потреби опалення об`єктів споживача, які розташовані за адресою: пр. Соборний, 181, прим. 9 (перший поверх), пр. Соборний, 181, частина прим. ХХVІІ (підвал): функціональне призначення - кафе, пр. Соборний, 179, прим. 26: функціональне призначення магазин продовольчих товарів.

Згідно з п. 2.1 договору, теплова енергія відпускається споживачу в Гкал згідно з п. 1.4 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення та вентиляцію - на протязі опалювального періоду; підігрів води - за наявної можливості; кондиціювання - по замовленню споживача; інші технологічні потреби - по замовленню споживача.

Пунктом 3.2.6 договору передбачено, що споживач зобов`язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Теплопостачальна організація, відповідно до п. 4.1.1 договору, зобов`язана забезпечити постачання теплової енергії в гарячій воді споживачу на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 5.1 договору, облік теплової енергії на потреби опалення здійснюється за місцем виконання зобов`язання на підставі показів вузла комерційного обліку, встановленого у будівлі, обладнаній окремим інженерним вводом. Обсяг відпущеної та спожитої теплової енергії приміщення споживача, які не оснащені вузлами розподільного обліку, визначається на межі продажу пропорційно договірному тепловому навантаженню.

Згідно з п.п. 6.1, 6.4, 6.5, 6.6, 6.7, 6.8, 6.9 договору, розрахунки за даним договором здійснюються виключно в грошовій формі, згідно з діючими на час розрахунків тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку, на підставі показань вузла комерційного обліку. Розрахунковим періодом є календарний місяць, в якому теплопостачальна організація відпускає теплову енергію на опалення, та/або надає послугу з гарячого водопостачання споживачу. Розрахунки за договором здійснюються споживачем до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, на підставі рахунку за відповідний місяць, який вручається споживачу особисто або надсилається йому поштовим відправленням за вказаною в цьому договорі адресою. У разі неотримання рахунку до 12-го числа місяця, наступного за розрахунковим, споживач зобов`язаний прибути в приміщення теплопостачальної організації не пізніше 15-го числа, наступного за розрахунковим, та отримати рахунок на оплату. Нез`явлення споживача до встановленої дати у теплопостачальну організацію для отримання рахунку не є підставою для відмови від оплати за теплову енергію. Приймання-передача теплової енергії, відпущеної та спожитої споживачем у відповідному розрахунковому місяці, оформлюється актом приймання-передачі. Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок, акт приймання-передачі теплової енергії. Споживач зобов`язується повернути не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим місяцем, підписаний та скріплений печаткою споживача один примірник акта приймання-передачі теплової енергії. У разі неподання або несвоєчасного подання споживачем теплопостачальній організації підписаного акта приймання-передачі теплової енергії, такі дії (бездіяльність) вважаються односторонньою відмовою споживача від підписання акта приймання-передачі теплової енергії за відповідний розрахунковий період, при цьому споживач визнає, що даний акт приймання-передачі теплової енергії вважається підписаним в односторонньому порядку та погодженим ним за обсягом та вартістю у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно п. 10.1, договір діє до моменту укладання сторонами письмової угоди про його розірвання, або припинення його дії.

Згідно акта, складеного 31.07.2018 представниками позивача та відповідачем, проведено контрольне обстеження системи опалення магазину продовольчих товарів. Система опалення нежитлового приміщення загальна з будинком. Реконструкція системи опалення з моменту останнього обстеження (акт від 05.08.2010) не проводилась.

Згідно акта, складеного 09.08.2018 представником позивача та відповідачем, проведено обстеження системи опалення приміщення кафе; зазначено про встановлення приладу обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач на виконання умов договору відпустив відповідачу теплову енергію (опалення) на загальну суму 10072,78 грн. відповідно до актів приймання-передачі теплової енергії:

- акт від 29.02.2020 за лютий 2020 року на суму 2666,29 грн.;

- акт від 31.03.2020 за березень 2020 року на суму 997,72 грн.;

- акт від 30.04.2020 за квітень 2020 року на суму 428,15 грн.;

- акт від 28.02.2021 за лютий 2021 року на суму 2957,72 грн.;

- акт від 31.03.2021 за березень 2021 року на суму 2120,78 грн.;

- акт від 30.04.2021 за квітень 2021 року на суму 902,12 грн.

Позивачем були виставлені відповідні рахунки на оплату отриманої відповідачем теплової енергії.

Заперечень на акти відповідачем не надано, акти залишились з його боку не підписаними.

На актах міститься напис щодо відмови споживача від підписання актів, зазначено, що на підставі п. 6.5.1 договору акти вважаються погодженими і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначені в ньому розрахункові періоди.

Позивач надіслав відповідачу на адресу: 69006, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 179, прим. 26, письмову претензію від 11.07.2023 № б/н про сплату заборгованості в сумі 10072,78 грн., що виникла за договором № 102727 від 01.08.2018.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як передбачено ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у встановлений строк.

Відповідачем визнано обставини укладення з позивачем договору № 102727 від 01.08.2018 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді.

Відповідно ч. 1 ст. 75 ГПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованих підстав вважати їх недостовірними або визнаними у зв`язку з примусом. Обставини, які визнаються учасниками справи, можуть бути зазначені в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно матеріалів справи та розрахунку позивача, відповідач оплату за договором № 102727 за спірний період не здійснив, заборгованість склала 10072,78 грн.

Відповідач визнав заборгованість у сумі 5980,62 грн., що виникла за період з лютого по квітень 2021 включно.

Доказів погашення даної суми заборгованості сторонами суду не надано.

Таким чином, позов у цій частині судом задовольняється, з відповідача на користь позивача стягується 5980,62 грн. основного боргу.

Щодо стягнення суми заборгованості в розмірі 4092,16 грн., що виникла за період з лютого по квітень 2020 включно, відповідач просив застосувати строк позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо судом буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Наявність заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 4092,16 грн., що виникла за період з лютого по квітень 2020 включно, підтверджена матеріалами справи та не заперечувалася відповідачем. Відповідач не заперечив отримання в спірний період теплової енергії від позивача.

Згідно ч. 4 ст. 165 ГПК України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

У зобов`язальних правовідносинах, в яких визначено строк виконання зобов`язання, перебіг позовної давності починається з дня, наступного за останнім днем, у який відповідне зобов`язання мало бути виконане.

Відповідно п. 6.5.1 договору № 102727, розрахунки за договором здійснюються споживачем до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відтак, розрахунки за лютий 2020 відповідач мав здійснити до 19.03.2020 включно, за березень 2020 до 20.04.2020 включно (оскільки 19.04.2020 є вихідним днем неділя), за квітень 2020 до 19.05.2020 включно.

У даному випадку, перебіг позовної давності починається від наступного дня, коли повинен був бути оплачений кожний з вказаних вище рахунків та актів, та закінчується через три роки у відповідні місяць та число.

Таким чином, строк позовної давності по розрахункам за лютий 2020 починається з 20.03.2020, за березень 2020 з 21.04.2020, за квітень 2020 з 20.05.2020.

Позовна заява була подана до Господарського суду Запорізької області 21.08.2023, про що свідчить штамп на поштовому конверті, в якому позовна заява надійшла до суду.

Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) встановлений, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211, на усій території України з 12.03.2020, та відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України, згідно постанови Кабінету Міністрів України від від 27 червня 2023 № 651.

Враховуючи приписи п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, позивачем не пропущено строк позовної давності за зобов`язаннями, що виникли з лютого по квітень 2020 включно.

Доказів погашення заявленої до стягнення суми заборгованості в розмірі 4092,16 грн., що виникла за період з лютого по квітень 2020, матеріали даної справи не містять та сторонами не подані.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 4092,16 грн. основного боргу є обґрунтованою та доведеною, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного вище, позов у цілому задовольняється судом повністю, з відповідача на користь позивача стягується загальна сума 10072,78 грн. основного боргу.

Щодо оплати відповідачем рахунків, які отримувалися ним на електронну адресу, та неотримання претензії суд зазначає таке.

Обов`язок з отримання рахунків за договором покладений саме на споживача (відповідача). Відтак, відповідач, не отримавши рахунок на оплату від позивача, був зобов`язаний з`явитися до останнього та отримати рахунок на оплату та акт приймання-передачі теплової енергії.

Обов`язковість вжиття заходів досудового врегулювання даного спору законодавством не встановлено.

Господарським процесуальним кодексом України не передбачене обов`язкове направлення претензії, що безумовно повинно передувати переданню спору на розгляд господарського суду. Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі № 15-рп/2002 право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб`єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Таким чином, порушення, на думку відповідача, досудового врегулювання спору не позбавляє позивача права на звернення до суду та не звільняє відповідача від обов`язку оплатити нараховану суму, яка заявлена до стягнення, і визнана судом обґрунтованою.

6. Розподіл судових витрат

Згідно п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судовий збір у сумі 2684,00 грн. стягується з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Воронової Інни Валентинівни ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Концерну Міські теплові мережі (бул. Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69091; ) 10072 (десять тисяч сімдесят дві) грн. 78 коп. основного боргу, 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 10 жовтня 2023. Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко