УХВАЛА

м. Київ

05.10.2023Справа № 910/13152/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Себ Україна»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса»

про стягнення 52.751.413,16 грн

Суддя Сівакова В.В.

секретар судового засідання Ключерова В.С.

За участю представників сторін:

від позивача Хрустенко Р.Ю., ордер серії АА № 1338804 від 14.08.2023

від відповідача Трещов А.О., довіреність б/н від 01.01.2023

СУТЬ СПОРУ:

18.08.2023 до Господарського суду міста Києва через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Себ Україна» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса» про стягнення 52.751.413,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на підставі укладеного між сторонами 01.08.2009 договору поставки № 931590092 позивачем було поставлено відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними. За умовами договору в редакції додаткової угоди № 2 від 12.11.2020 відповідач зобов`язався оплатити товар протягом 75 календарних днів з дати поставки товару. Зобов`язання з оплати 288.514,62 грн за товар за видатковою накладною № від 09.02.2022 було припинено згідно угоди про залік взаємних однорідних вимог від 09.02.2023. Відповідачем здійснено повернення товару на загальну суму 343.342,20 грн згідно накладної на повернення № 93159092/0607 від 18.07.2023. Відповідачем здійснено часткову оплату товару шляхом проведення платежів на рахунок позивача. У зв`язку з тим, що відповідачем не було виконано зобов`язання по сплаті товару у повному обсязі, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 52.751.413,16 грн, з яких 43.334.052,32 грн основного боргу, 7.679.138,19 грн інфляційних втрат, 1.738.222,65 грн 3% річних.

21.08.2023 відповідачем через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано заперечення на заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2023 відкрито провадження у справі № 910/13152/23 та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 05.10.2023.

18.09.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

02.10.2023 позивачем через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано заяву про забезпечення позову шляхом

1) накладення арешту на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієса», що знаходяться на банківських рахунках та/або в касі в межах суми 53.384.430,12 грн;

2) заборони Товариству з обмеженою відповідальністю «Дієса», в тому числі його органам, застосовувати процедуру санації до відкриття провадження у справі про банкрутство відносно позивача, в т.ч. вчиняти дії щодо включення позивача в межах його вимог у розмірі 53.384.430,12 грн до плану санації, здійснення погашення заборгованості відповідача перед позивачем, яка є предметом розгляду у даній справі на умовах, в порядку та спосіб, передбачені планом санації.

Заява мотивована тим, що стосовно відповідача протягом останніх трьох місяців (липень-вересень 2023) на доповнення до раніше заявлених позовів відкрито провадження за значною кількістю нових позовів про стягнення. Ухвалою суду від 17.08.2023 у справі № 910/12677/23 прийнято до розгляду заяву ТОВ «Делонгі Україна» про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Дієса». Станом на день звернення з цією заявою провадження у справі про банкрутство ще не відкрито. На сайті ВГСУ 12.09.2023 було розміщено оголошення відповідача про прийняте ним рішення ініціювати процедуру санації товариства до відкриття провадження у справі про банкрутство. 25.09.2023 відповідач звернувся до суду з заявою про затвердження плану санації. Ухвалою суду від 27.09.2023 у справі № 910/15087/23 заяву було прийнято до розгляду. Позивача листом № б/н від 11.09.2023 відповідач повідомив про існування обставин, що впливають на можливість виконувати прийняті ним на себе зобов`язання. Відповідно до визначення санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство, яке міститься у ч. 5 ст. 4 КУзПБ, сам факт санації є підтвердженням неплатоспроможності боржника. Поданий відповідачем на затвердження судом план санації містить показники, якими обґрунтовується його неплатоспроможність, що само по собі є підтвердженням того, що виконання рішення суду у цій справі може бути істотно ускладненим чи унеможливленим. Також, відповідачем самостійно і добровільно включено позивача до переліку кредиторів із зазначенням суми боргу в розмірі 43.334.052,33 грн, яка з різницею в 1 копійку співпадає з сумою боргу, заявленого позивачем у даній справі. Відповідачем раніше вже було допущено невиконання судового рішення у іншій справі. Позивач вважає, що в разі невжиття заходів забезпечення позову можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у даній справі.

04.10.2023 відповідачем через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано клопотання, в якому просить суд у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити повністю. Відповідач вказує, що позивачем не надано суду жодних доказів, які б підтверджували факт, що грошові кошти можуть зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Вважає, що по суті подана заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ухилення від виконання рішення суду. Зазначає, що загалом на підставі укладеного між сторонами договору позивачем було поставлено товар, значна частина якого відповідачем сплачена. Попри негативні фактори сторони активно співпрацюють та розмір заборгованості зменшується. Також відповідач посилається на суттєві негативні наслідки для нього спричинені військовою агресією російської федерації, в зв`язку зі знищенням складів та магазинів відповідача. На підтвердження форс-мажорних обставин за договором Київською ТПП видано сертифікат № 3000-23-2754 від 09.06.2023.

04.10.2023 позивачем через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано відповідь на відзив.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову суд відзначає наступне

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

При цьому обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Так, згідно зі статтями 73, 74, 77, 78 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Заявником суду не наведено жодних підстав які б свідчили, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду або захист та поновлення порушених прав або інтересів позивача.

Слід зазначити, що та обставина, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієса» не виконує своїх договірних зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Груп Себ Україна», не може беззаперечно свідчити про неможливість реального виконання рішення суду та наявність будь-яких труднощів при виконанні такого рішення у випадку задоволення позову про стягнення заборгованості.

Приймаючи до уваги відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з п. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Груп Себ Україна» про забезпечення позову відмовити повністю.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

СуддяВ.В.Сівакова