ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

09.10.2023 м. Дніпро Справа № 908/2071/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області

на ухвалу Господарського суду Запорізької області (суддя Юлдашев О.О.) від 06.06.2023р. у справі № 908/2071/21

за заявою Підприємства об`єднання громадян Конкордія, (08301, Київська область, м. Бориспіль, вул. Нова, 31-Б, офіс 126)

до боржника Підприємство об`єднання громадян Студія КВВК Громадської організації Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України, (69120, м. Запоріжжя, вул. Поради Олексія, 52, каб.17; адреса для листування: 69001, м. Запоріжжя, а/с 1374)

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.06.2023р. у справі № 908/2071/21:

- грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до Підприємства об`єднання громадян Студія КВВК Громадської організації Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України у розмірі 158 538 235,66 грн. відхилено;

- грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до боржника Підприємства об`єднання громадян Студія КВВК Громадської організації Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України у розмірі 221,00 грн штрафних санкцій, визнано з шостою чергою задоволення.

До Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Головне управління ДПС у Запорізькій області, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.06.2023р. у справі № 908/2071/21 в частині відхилених грошових вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким визнати грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до боржника Підприємства об`єднання громадян Студія КВВК Громадської організації Всеукраїнська організація союз осіб з інвалідністю України у розмірі 158 538 235,66 грн. та включити грошові вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області до реєстру вимог кредиторів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.08.2023р. апеляційну скаргу залишено без руху, скаржнику наданий строк - 10 днів з дня отримання копії ухвали - для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме подання до апеляційного суду належних доказів сплати судового збору у сумі 8 052,00 грн., належних доказів направлення копії апеляційної скарги ініціюючому кредитору у справі.

22.08.2023р. від Головного управління ДПС у Запорізькій області отримано листа, за змістом якого останнє повідомляє, що згідно із Законом України № 2719-ІХ від 03.11.2022 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу" частину першу статті 5 Закону України "Про судовий збір", якою встановлено пільги щодо сплати судового збору, доповнено пунктом 27, відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. За таких обставин, за подання заяви з грошовими вимогами до боржника на Головне управління ДПС у Запорізькій області поширюються пільги по звільненню від сплати судового збору, передбачені пунктом 27 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Так, відповідно до п. 27 ч. 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що однак не є тотожним заявленню грошових вимог у справі про банкрутство.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку, що наведена пільга не стосується звільнення податкового органу від сплати судового збору за подання заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство, за результатами розгляду якої здійснюється апеляційний перегляд у даній справі.

Крім цього, приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому положення Закону України "Про судовий збір" кореспондуються з положеннями статті 2 Господарського процесуального кодексу України, якими розкривається зміст однієї із засад господарського судочинства, а саме, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Так, згідно приписів вказаної статті усі учасники господарського процесу є рівними перед законом і судом.

Правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин (стаття 7 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, всі учасники процесу є рівними при здійсненні своїх прав та обов`язків, в тому числі у питанні необхідності сплати судового збору.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги на судове рішення, в силу положень частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду.

Необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Апеляційний суд зазначає, що обов`язок сплати судового збору слугує гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду. При цьому, судовий збір виконує не тільки фіскальну, а й дисциплінуючу функцію. Він є одним із способів стимулювання належного виконання учасниками відповідних правовідносин своїх прав та обов`язків, передбачених законами України, у зв`язку з чим, безпідставне звільнення від його сплати окремих осіб може свідчити про надання одній із сторін незаконної переваги перед іншою.

Апеляційний суд, також враховує, що згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського Суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.

Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який полягає, inter alia, у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], N 28342/95, п. 61, ЄСПЛ 1999-VII).

Право на доступ до суду не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (пункти 22 - 23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006 року, пункти 37-38 рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010 року).

Таким чином, апелянтом не надано на виконання вимог суду доказів сплати судового збору, отже у визначений апеляційним господарським судом строк апелянт не усунув недоліків апеляційної скарги.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу (частина 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи, що Головне управління ДПС у Запорізькій області не усунуло недоліків апеляційної скарги у строк, визначений апеляційним господарським судом, вказана апеляційна скарга підлягає поверненню заявникові.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.06.2023р. у справі № 908/2071/21 повернути заявникові.

Додаток (на адресу скаржника): апеляційна скарга вих. № 23873/6/08-01-13-03-04 від 15.06.2023р. та додані до неї матеріали на 11 арк., конверт.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз