ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/873/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Богатиря К.В.

суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В.

секретар судового засідання Мисько І.С.

за участю представників сторін у справі:

Ковбаса Віктор Павлович - особисто

Від ОСОБА_1 адвокат Племениченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Садівничого масиву "Магістраль"

на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023, суддя суду першої інстанції Сулімовська М.Б., м. Одеса, повний текст рішення складено та підписано 10.07.2023

по справі №916/873/23

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Садівничого масиву "Магістраль"

про визнання недійсним рішення,-

ВСТАНОВИВ

Описова частина.

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом до Садівничого масиву "Магістраль" про визнання недійсним рішення позачергової конференції уповноважених Садівничого масиву "Магістраль", яке оформлене протоколом №1 від 21.11.2017.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на те, що оскаржуваним рішенням позачергової конференції уповноважених Садівничого масиву "Магістраль", яке оформлене протоколом №1 від 21.11.2017, порушені права позивача, який є членом Садівничого масиву "Магістраль", що має наслідком визнання його недійсним. Крім того, позивач вказав, що оскаржуване рішення прийнято не правомочним складом уповноважених.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Одеської області 30.06.2023 позовні вимоги задоволено у повному обсязі; визнано недійсним рішення позачергової конференції уповноважених Садівничого масиву "Магістраль", яке оформлено протоколом №1 від 21.11.2017, стягнуто з Садівничого масиву "Магістраль" на користь ОСОБА_1 2 684,00 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що правомочність конференції уповноважених може бути підтверджена лише рішенням Загальних зборів, а не протоколом, складеним і підписаним головою та секретарем позачергової конференції уповноважених, що має місце в даному випадку. Однак судом першої інстанції було встановлено відсутність доказів на підтвердження правомочність конференції уповноважених від 21.11.2017, що і стало підставою для задоволення позову.

Аргументи учасників справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 по справі №916/873/23.

Апелянт зазначає, що уповноважені, які приймали участь у голосуванні 21.11.2017, були обрані рішенням загальних зборів, оформленим протоколом №4 від 06.10.2012, який додається до апеляційної скарги. Протокол №4 від 06.10.2012 не оскаржувався, а відтак він є дійсним. У зв`язку із вищевикладеним суд першої інстанції дійшов до передчасного висновку про те, що уповноважені, які взяли участь у прийнятті рішення 21.11.2017, не обиралися у порядку, який встановлений статутом.

Апелянт також вказує, що відповідно до п.4.4.1 Статуту голова ради CM «Магістраль» обирається на три роки. У зв`язку із цим рішення, яке оформлено протоколом №1 від 21.11.2017, є реалізованим і вичерпало свою дію фактом його виконання. В свою чергу позивач не зазначає як саме відновляться його права у випадку задоволення позовних вимог, що свідчить про неефективність.

Відповідач вказує, що він жодної повістки з повідомлення про дату, час та місце розгляду справи не отримував, що позбавило його права надавати власні доводи, аргументи та докази, що є порушенням засади змагальності судочинства. Саме із вказаної причини до суду першої інстанції не були подані докази, які додаються до апеляційної скарги.

Керуючись викладеним вище, апелянт просить рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 року - скасувати, прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу.

До Південно-західного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 по справі №916/873/23.

Позивач вказав, що відповідно до матеріалів справи відповідач СМ «Магістраль» був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Керівник СМ «Магістраль» знав про дату та час судових засідань, однак навмисно не подав до суду протокол № 2 від 06.10.2012, що позбавило суд першої інстанції провести аналіз відповідного протоколу.

Позивач зазначає, що протокол № 2 від 06.10.2012 взагалі не може слугувати належним та допустимим доказом.

Позивач вказує, що список уповноважених, на який посилається позивач прийнятий ще в 2012 році та відсутні жодні докази того, що такий документ став підставою для вчинення будь-який реєстраційних дій (крім обрання керівником позивача по справі, що на думку третьої особи є безпідставним). Також, відповідно є сумніви щодо дати виготовлення такого документу або виготовлення його виключно з метою незаконного обрання керівником ОСОБА_2 .

З огляду на викладене вище, позивач просить апеляційну скаргу Садівничого масиву «Магістраль» на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 року по справі №916/873/23 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №916/873/23 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Богатир К.В., судді Поліщук Л.В., Таран С.В. що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023.

На момент надходження апеляційної скарги, матеріали справи №916/873/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду не надходили.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 відкладено вирішення питання про можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 у справі №916/873/23 до надходження матеріалів справи на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду; доручено Господарському суду Одеської області невідкладно надіслати матеріали справи №916/873/23 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

До Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/873/23.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 по справі №916/873/23; встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, а також будь-яких заяв чи клопотань з процесуальних питань до 18.09.2023; призначено справу № 916/873/23 до розгляду на 28 вересня 2023 року о 10:30; встановлено, що засідання відбудеться у приміщенні Південно-західного апеляційного господарського суду за адресою: м. Одеса, пр. Шевченка, 29, зал судових засідань № 7, 3-ій поверх; явка представників учасників справи не визнавалася обов`язковою; роз`яснено учасникам судового провадження їх право подавати до суду заяви про розгляд справ у їхній відсутності за наявними в справі матеріалами; роз`яснено учасникам судового провадження їх право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у тому числі із застосуванням власних технічних засобів.

11.09.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів Поліщук Л.В., Таран С.В. (вх.№2370/23/Д1 від 11.09.2023) від розгляду апеляційної скарги Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 по справі №916/873/23.

Обґрунтовуючи заяву про відвід, відповідач посилався на те, що в апеляційній скарзі апелянт ставить питання щодо правового аналізу протоколу № 4 від 06.10.2012 року загальних зборів СМ «Магістраль», на який він посилається для підтвердження своїх правової позиції. Однак, колегія суддів, а саме ОСОБА_3 , Богатир К.В. та Поліщук Л.В. вже висловили свою думку щодо протоколу № 4 від 06.10.2012 загальних зборів СМ «Магістраль» в постанові від 09 серпня 2023 року по справі №916/68/22. В той же час, у справі №916/873/23 апелянт знову просить аналізувати протокол № 4 від 06.10.2012, тільки тепер в цій справі. У зв`язку з такими обставинами у позивача не виникає будь-якого сумніву щодо того, який саме буде результат розгляду апеляційної скарги опонентів, що на його думку є підставою для відводу колегії суддів.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Богатиря К.В., суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В., розглянувши вказану заяву про відвід, дійшла висновку про її необґрунтованість, у зв`язку з чим ухвалою суду від 13.09.2023 справу №916/873/23 передано на автоматизований розподіл для визначення судді в порядку ст. 32 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів Поліщук Л.В., Таран С.В. у справі №916/873/23 визначено суддю Савицького Я.Ф.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського від 14.09.2023 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді К.В. Богатиря, суддів: Л.В. Поліщук, С.В. Таран від розгляду апеляційної скарги Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 у справі №916/873/23 відмовлено.

28.09.2023 у судовому засіданні прийняли участь ОСОБА_1 особисто та його представник - адвокат Племениченко Г.В.

Представник апелянта у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копія ухвали Південно-західного апеляційного господарського від 21.08.2023, якою призначено справу № 916/873/23 до розгляду на 28 вересня 2023 року о 10:30, була отримана апелянтом 29.08.2023.

Явка представників сторін у судове засідання, призначене на 28.09.2023, не визнавалась апеляційним господарським судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути справу №916/873/23 за апеляційною скаргою Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 у справі №916/873/23, до суду не повідомлялося.

Таким чином, колегія суддів вважає, що з метою розгляду апеляційної скарги у даній справі у розумні строки, в даному судовому засіданні повинен відбутися розгляд справи №916/873/23 за апеляційною скаргою Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 у справі №916/873/23 по суті, не дивлячись на відсутність представника відповідача у справі, повідомленого про судове засідання належним чином. Відсутність зазначеного представника у даному випадку не перешкоджає вирішенню спору та не повинно заважати здійсненню правосуддя у встановлений законом строк.

Щодо долучених до апеляційної скарги доказів.

Разом з апеляційною скаргою СМ «Магістраль» надав докази, а саме копію Протоколу №4 загальних зборів учасників Садівничого масиву "Магістраль" від 06.10.2012 та копію Протоколу №1 позачергових загальних зборів Садівничого масиву "Магістраль" від 01.02.2020.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У даному випадку апелянт не надав дані докази до суду першої інстанції та вказав, що неможливість подання даних доказів пов`язана з тим, що суд першої інстанції не повідомляв відповідача про розгляд справи.

Колегія суддів не приймає до уваги таке посилання апелянта з огляду на наступне.

Ухвала Господарського суду Одеської області від 07.03.2023 про відкриття провадження у справі була вручена уповноваженому представнику відповідача 13.03.2023, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.57).

Ухвала Господарського суду Одеської області від 06.04.2023, якою відкладено підготовче засідання на 20.04.2023, була вручена уповноваженому представнику відповідача 13.04.2023, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.67а).

Ухвала Господарського суду Одеської області від 20.04.2023, якою призначено розгляд справи по суті у судовому засіданні на 11.05.2023, була вручена уповноваженому представнику відповідача 28.04.2023, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.72).

Ухвала Господарського суду Одеської області від 11.05.2023, якою розгляд справи відкладено на 01.06.2023, була вручена уповноваженому представнику відповідача 19.05.2023, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.73).

Ухвала Господарського суду Одеської області від 01.06.2023, якою оголошено перерву до 16.06.2023, була вручена уповноваженому представнику відповідача 14.06.2023, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с.86).

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи у суді першої інстанції та судові засідання у цій справі, про що свідчать відповідні рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Судом першої інстанції було вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

В той же час, будь-яких заяв та клопотань від відповідача до суду першої інстанції не надходило. Отже відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, пояснень та доказів до суду першої інстанції, хоча про наявність у нього такого права він був обізнаний, адже отримував всі ухвали суду першої інстанції.

З огляду на те, що єдиною підставою неможливості подання доказів до суду першої інстанції апелянт зазначив те, що він не повідомлявся про розгляд справи, колегія суддів доходить до висновку, що додані до скарги докази, а саме копія Протоколу №4 загальних зборів учасників Садівничого масиву "Магістраль" від 06.10.2012 та копія Протоколу №1 позачергових загальних зборів Садівничого масиву "Магістраль" від 01.02.2020, залишаються без розгляду, адже апелянт не навів причини неможливості подання даних доказів до суду першої інстанції, що об`єктивно не залежали від нього.

Фактичні обставини, встановлені судом.

З матеріалів справи вбачається, що 10.02.1992 проведено державну реєстрацію Садівничого масиву "МАГІСТРАЛЬ", про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис.

Як слідує з матеріалів справи та встановлено господарським судом, позивач ОСОБА_1 є членом Садівничого масиву "Магістраль", що підтверджується членською книжкою садовода №384 (т.1 а.с.10-11).

Рішенням позачергової конференції уповноважених Садівничого масиву "Магістраль", яке оформлено протоколом №1 від 21.11.2017, вирішили:

1) Звільнити ОСОБА_4 з посади голови Ради масиву.

2) Виключити ОСОБА_4 із фізичних осіб платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

3) Обрати Овчаренко Юрія Петровича на посаду голови Ради масиву.

Додатком до протоколу №1 від 21.11.2017 є реєстр уповноважених, присутніх на позачерговій конференції уповноважених Садівничого масиву "МАГІСТРАЛЬ" від 21.12.2017.

04.12.2017 ОСОБА_2 подав до реєстраційної служби пакет документів на зміну керівника, що підтверджується описом документів, що надаються державному реєстратору для проведення реєстраційної дії, реєстраційний номер справи 01, код 45. В пакет документів входила заява про державну реєстрацію змін, протокол №1 позачергової конференції уповноважених Садівничого масиву "Магістраль" від 21.11.2017, реєстр уповноважених Садівничого масиву "Магістраль" від 21.11.2017, протокол №2 підтвердження правомочності позачергової конференції Садівничого масиву "Магістраль" від 21.11.2017, відомості щодо керівника.

07.12.2017 рішенням Головного територіального управління юстиції в Одеській області було вирішено зареєструвати відповідні зміни керівника СМ "Магістраль" в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Предметом оскарження даного позову є рішення, оформлене протоколом №1 позачергової конференції уповноважених СМ "Магістраль" від 21.11.2017, яке, на думку позивача, прийнято із порушенням вимог чинного законодавства та Статуту.

Мотивувальна частина.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 ст. 269 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню, виходячи з таких підстав.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки не доведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Водночас позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту, при цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Чинне законодавство визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права.

Крім того, суди мають виходити із того, що обраний позивачем спосіб захист цивільних прав має бути не тільки ефективним, а й відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами, та має бути спрямований на захист порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, виходячи із приписів статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України, можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у позивача певного суб`єктивного права або інтересу, порушення такого суб`єктивного права (інтересу) з боку відповідача та належність (адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Правові та організаційні засади реалізації права на свободу об`єднання, гарантованого Конституцією України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, порядок утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань регламентовані Законом України "Про громадські об`єднання".

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої статті 1 Закону України "Про громадські об`єднання" громадське об`єднання це добровільне об`єднання фізичних осіб та/або юридичних осіб приватного права для здійснення та захисту прав і свобод, задоволення суспільних, зокрема економічних, соціальних, культурних, екологічних, та інших інтересів. Громадське об`єднання за організаційно-правовою формою утворюється як громадська організація або громадська спілка. Громадське об`єднання може здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи або без такого статусу. Громадське об`єднання зі статусом юридичної особи є непідприємницьким товариством, основною метою якого не є одержання прибутку.

Громадська організація це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи (частина третя статті 1 Закону України "Про громадські об`єднання").

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України "Про громадські об`єднання", дія цього Закону поширюється на суспільні відносини у сфері утворення, реєстрації, діяльності та припинення громадських об`єднань в Україні.

У статті 3 Закону України "Про громадські об`єднання" передбачені принципи утворення і діяльності громадського об`єднання.

Одним із таких принципів є відсутність майнового інтересу, який передбачає, що члени (учасники) громадського об`єднання не мають права на частку майна громадського об`єднання та не відповідають за його зобов`язаннями. Доходи або майно (активи) громадського об`єднання не підлягають розподілу між його членами (учасниками) і не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена (учасника) громадського об`єднання, його посадових осіб (крім оплати їх праці та відрахувань на соціальні заходи) (частина шоста статті 3 Закону України "Про громадські об`єднання").

За умовами частини першої статті 3 Закону України "Про громадські об`єднання" громадські об`єднання утворюються і діють на принципах: 1) добровільності; 2) самоврядності; 3) вільного вибору території діяльності; 4) рівності перед законом; 5) відсутності майнового інтересу їх членів (учасників); 6) прозорості, відкритості та публічності.

Частиною третьою статті 3 Закону України "Про громадські об`єднання" самоврядність передбачає право членів (учасників) громадського об`єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об`єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об`єднання, крім випадків, визначених законом.

Громадське об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи, діє на підставі статуту громадського об`єднання.

Статут громадського об`єднання - це установчий документ, що використовується для створення та провадження діяльності, містить правила, що регулюють права та обов`язки членів, визначає порядок управління та здійснення діяльності громадського об`єднання.

Згідно з частиною першою статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Статут громадського об`єднання має містити відомості про: 1) найменування громадського об`єднання та за наявності - скорочене найменування; 2) мету (цілі) та напрями його діяльності; 3) порядок набуття і припинення членства (участі) у громадському об`єднанні, права та обов`язки його членів (учасників); 4) повноваження керівника, вищого органу управління, інших органів управління (далі керівні органи) громадського об`єднання, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень, а також порядок визначення особи, уповноваженої представляти громадське об`єднання, та її заміни (для громадських об`єднань, що не мають статусу юридичної особи); 5) періодичність засідань і процедуру прийняття рішень керівними органами громадського об`єднання, у тому числі шляхом використання засобів зв`язку; 6) порядок звітування керівних органів громадського об`єднання перед його членами (учасниками); 7) порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності керівних органів громадського об`єднання та розгляду скарг; 8) джерела надходження і порядок використання коштів та іншого майна громадського об`єднання; 9) порядок створення, діяльності та припинення діяльності відокремлених підрозділів громадського об`єднання (у разі їх створення громадським об`єднанням, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи); 10) порядок внесення змін до статуту; 11) порядок прийняття рішення щодо саморозпуску або реорганізації громадського об`єднання, а також щодо використання його коштів та іншого майна, що залишилися після саморозпуску, - для громадського об`єднання, яке має намір здійснювати діяльність зі статусом юридичної особи (частина перша статті 11 Закону України "Про громадські об`єднання").

Відповідно до пункту 1.1. розділу 1 Статуту Садівничого масиву "Магістраль", затвердженого у новій редакції конференцією уповноважених 29.11.2016 (протокол №8), діючої станом на момент прийняття оспорюваного рішення, Садівничий масив "Магістраль" є громадським об`єднанням, яке об`єднує членів-садівників для здійснення заходів щодо задоволення та захисту законних, соціальних, економічних та інших спільних інтересів членів Садівничого масиву "Магістраль" для спільної реалізації цілей та задач, які проголошені у даному статуті. Не відноситься до господарчих госпрозрахункових організацій і від своєї діяльності прибутку не має та утримується за рахунок членських внесків Садівничого масиву "Магістраль".

Згідно із пунктом 1.2. розділу 1 Статуту, діяльність Садівничого масиву "Магістраль" здійснюється на засадах законності, гласності, добровільності, самоврядування, гуманності, вільного вибору території діяльності, рівності перед законом, відсутності майнового інтересу його членів (учасників), прозорості, відкритості та публічності.

Садівничий масив "Магістраль" створений і діє на основі Закону України "Про громадські об`єднання" і у своїй діяльності керується Конституцією України, Законом України "Про громадські об`єднання", іншими законодавчими актами України, міжнародними договорами України та цим статутом (пункт 1.3. розділу 1 Статуту).

Садівничий масив "Магістраль" є непідприємницьким масивом, основною метою якого не є одержання прибутку (п. 1.4. розділу 1 Статуту).

Згідно пункту 1.5. розділу 1 Статуту, Садівничий масив "Магістраль" є юридичною особою з дня її державної реєстрації, здійсненої у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Розділ 2 Статуту визначає мету (цілі) та напрямки діяльності організації, згідно із пунктом 2.1. якого головною метою є задоволення та захист законних, соціальних, економічних, творчих та інших спільних інтересів своїх членів, для покращення умов життя, підвищення добробуту, вирішення проблем.

У пункті 2.2. розділу 2 Статуту серед основних завдань (напрямів) діяльності Садівничого масиву "Магістраль", визначено такі: з`єднання та координація зусиль садівників для організації та проведення загальномасивних заходів та забезпечення благоустрою території, екологічної чистоти, охорони природи, додержання громадського порядку, утворення сприятливих умов для розвитку садівництва, життя, побуту, відпочинку садівників та їх родин; представництво та захист прав і законних інтересів членів громадської організації; вжиття заходів із захисту інтересів своїх членів і створення умов для їх нормального проживання і відпочинку; інша діяльність, яка відповідає основній меті та завданням Садівничого масиву "Магістраль" та не має на меті отримання прибутку.

Садівничий масив "Магістраль" для виконання своєї статутної мети має право володіти, користуватися і розпоряджатися коштами та іншим майном, яке передане його членами або державою, передане як пожертвування, а також майном, придбаним за рахунок власних коштів, тимчасово наданим у користування чи на інших підставах, не заборонених законом (п. 7.3. Статуту). Садівничий масив "Магістраль" здійснює господарську діяльність, спрямовану на виконання його статутних цілей та завдань (п. 7.4. Статуту).

Доходи або майно Садівничого масиву "Магістраль", як неприбуткової організації, не підлягають розподілу між її членами та не можуть використовуватися для вигоди будь-якого окремого члена масиву (п. 10.2. Статуту).

Розділ 3 Статуту регулює порядок набуття і припинення членства у Садівничому масиві "Магістраль", права та обов`язки його членів, порядок вступу та виходу/виключення із членів садівничого масиву.

Так, членами Садівничого масиву "Магістраль" можуть бути громадяни України, які досягли 18 років, які визнають Статут Садівничого масиву "Магістраль" та сприяють реалізації його цілей (п. 3.1. розділу 3 Статуту).

Відповідно до пункту 3.7. розділу 3 Статуту, члени організації мають право: брати участь в управлінні справами Садівничого масиву "Магістраль" згідно зі Статутом; обирати та бути обраними до керівних органів Садівничого масиву "Магістраль"; одержувати інформацію про діяльність Садівничого масиву "Магістраль"; виносити на обговорення Загальними зборами (конференції уповноважених) і Радою Садівничого масиву "Магістраль" свої пропозиції, зауваження з питань діяльності Садівничого масиву "Магістраль"; користуватися земельною ділянкою для вирощування багаторічних насаджень.

До обов`язків членів Садівничого масиву "Магістраль" належить, зокрема, виконання положень статуту, рішень Загальних зборів (конференції уповноважених), Ради масиву; сплата членських та цільових внесків (пункти 3.7.2., 3.7.5. Статуту).

Згідно із пунктом 4.1. розділу 4 Статуту, для забезпечення діяльності Садівничого масиву "Магістраль" створюються такі органи управління: Загальні збори або конференція уповноважених Садівничого масиву "Магістраль"; Рада Садівничого масиву "Магістраль"; Ревізійна комісія Садівничого масиву "Магістраль"; Контрольно-наглядова рада Садівничого масиву "Магістраль".

Пункт 4.2. розділу 4 Статуту регулює діяльність вищого органу управління Садівничого масиву "Магістраль", яким є Загальні збори або конференція уповноважених членів Садівничого масиву "Магістраль", відповідно до якого:

- Загальні збори можуть бути як чергові, так і позачергові (п. 4.2.1.);

- чергові Загальні збори (конференція уповноважених) скликаються Головою Садівничого масиву "Магістраль" не рідше одного разу на рік (п. 4.2.2).

Засідання Загальних зборів (конференції уповноважених) вважаються повноважними за умови присутності більше половини зареєстрованого складу членів Садівничого масиву "Магістраль" або уповноважених. Норма представництва уповноважених 1:8 (п. 4.3.4. розділу 4 Статуту).

Рішення на Загальних зборах (конференції уповноважених) приймаються простою більшістю від числа присутніх членів Садівничого масиву "Магістраль" (п. 4.3.5. розділу 4 Статуту).

Рішення щодо внесення змін до статуту, реорганізацію або ліквідацію ухвалюються відкритим голосуванням не менше як 3/4 голосів присутніх на загальних зборах (п. 4.3.6. розділу 4 Статуту).

Кожен член Садівничого масиву "Магістраль" має один голос на Загальних зборах (п. 4.3.7. розділу 4 Статуту).

Рішення Загальних зборів (конференції уповноважених) обов`язкові до виконання усіма членами, ради масиву. Рішення набувають чинності з моменту їх схвалення (п. 4.3.8 розділу 4 Статуту).

Рішення Загальних зборів (конференції уповноважених) оформлюються протоколом, який підписується головою та секретарем Загальних зборів (конференції уповноважених) (п. 4.3.9. розділу 4 Статуту).

До виключної компетенції Загальних зборів (конференції уповноважених) Садівничого масиву "Магістраль", зокрема, належить: затвердження статуту Садівничого масиву "Магістраль" та внесення змін до нього; обрання та звільнення Ради Садівничого масиву "Магістраль" та Голови Ради Садівничого масиву "Магістраль"; визначення основних напрямків діяльності Садівничого масиву "Магістраль"; вирішення будь-яких інших питань діяльності Садівничого масиву "Магістраль"; вибори уповноважених приймаються рішенням загальних зборів (п. 4.3.10. розділу 4 Статуту).

Повноваження, віднесені до компетенції Загальних зборів (конференції уповноважених), можуть бути делеговані іншим органам СМ "Магістраль", окрім повноважень, що належать до виключної компетенції Загальних зборів (конференції уповноважених).

Рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Як слідує з матеріалів справи, 21.11.2017 відбулась позачергова сесія конференції уповноважених Садівничого масиву "Магістраль", за результатами якої було ухвалено рішення, оформлене протоколом (т.1 а.с.12).

З протоколу вбачається, що позачергова конференція уповноважених була скликана на вимогу членів СМ "Магістраль" у зв`язку зі звільненням голови Ради масиву ОСОБА_4 за власним бажанням.

На конференції були присутні 26 уповноважених (реєстр - т.1 а.с.13).

На порядок денний сесії було винесено наступні питання:

1) Звільнення ОСОБА_4 з посади голови Ради масиву за власним бажанням.

2) Виключення ОСОБА_4 зі складу фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

3) Вибори нового голови Ради масиву.

За результатами розгляду питань порядку денного було одноголосно вирішено:

1) Звільнити ОСОБА_4 з посади голови Ради масиву.

2) Виключити ОСОБА_4 зі складу фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

3) Обрати ОСОБА_2 на посаду голови Ради масиву.

До протоколу додано реєстр уповноважених Садівничого масиву "Магістраль" від 21.11.2017 (т.1 а.с.13), до якого внесено 35 осіб, з яких у конференції фактично взяли участь 26 осіб (відповідно до підписів останніх).

Також, в матеріалах справи міститься протокол №2 підтвердження правомочності позачергової конференції уповноважених Садівничого масиву "Магістраль" від 21.11.2017 (т.1 а.с.14).

В протоколі №2 зазначено, що на СМ "Магістраль" зареєстровано 399 садових ділянок. По стану на 21.11.2017 до складу СМ "Магістраль" входить 274 члена масиву. 125 членів масиву вибули із членів масиву за різними обставинами. За Статутом СМ "Магістраль" будь-яке рішення може приймати конференція уповноважених СМ "Магістраль". Виходячи з норми представництва уповноважених 1:8, 26 уповноважених, присутніх на позачерговій конференції, представляли інтереси 26х8=208 членів СМ "Магістраль", що складає 75,9% членів та дає право вирішувати всі загальні питання. Рішенням позачергової конференції СМ "Магістраль" на посаду голови Ради масиву обрали одноголосно ОСОБА_2 (ділянка 185).

Як зазначено вище, згідно п.4.2 Статуту, вищим органом управління СМ "Магістраль" є Загальні збори або конференція уповноважених членів СМ "Магістраль".

Засідання Загальних зборів (конференції уповноважених) вважаються повноважними за умови присутності більше половини зареєстрованого складу членів СМ "Магістраль" або уповноважених. Норма представництва уповноважених 1:8 (п.4.3.4 Статуту).

При цьому, згідно п.4.3.10 Статуту, вибори уповноважених приймаються рішенням Загальних зборів (виключна компетенція).

Водночас, в матеріалах даної справи відсутнє рішення Загальних зборів, на яких було обрано уповноважених з правом представляти інтереси членів СМ "Магістраль".

Як слідує з матеріалів справи, правомочність позачергової конференції уповноважених СМ "Магістраль" від 21.11.2017 підтверджена протоколом №2 (т.1 а.с.14), складеним і підписаним головою позачергової конференції уповноважених ОСОБА_5 та секретарем позачергової конференції ОСОБА_6 .

Разом з тим, за умовами п.4.3.11 Статуту, повноваження, віднесені до компетенції Загальних зборів (конференції уповноважених), можуть бути делеговані іншим органам СМ "Магістраль", окрім повноважень, що належить до виключної компетенції Загальних зборів (конференції уповноважених).

Таким чином, оскільки обрання уповноважених належить до виключної компетенції Загальних зборів, то правомочність конференції уповноважених може бути підтверджена лише рішенням Загальних зборів, а не протоколом, складеним і підписаним головою та секретарем позачергової конференції уповноважених, що має місце в даному випадку.

За змістом положень статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі № 914/1131/18, від 26.02.2019 у справі № 914/385/18, від 05.11.2019 у справі № 915/641/18.

У частині третій статті 2 ГПК України однією з основних засад (принципів) господарського судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до частин третьої-четвертої статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Верховний Суд у своїх постановах неодноразово наголошував щодо необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Реалізація принципу змагальності сторін в процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, в тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 №132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема, внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції з фактичним впровадженням у господарський процес стандарту доказування "вірогідність доказів".

Так відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Стандарт доказування "вірогідність доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати саме ту їх кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою ЄСПЛ, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Південно-західний апеляційний господарський суд наголошує на тому, що у матеріалах справи відсутні та відповідачем до місцевого господарського суду не було подано жодного доказу, який би підтверджував набуття особами, якими було прийнято оспорюване рішення, статусу уповноважених Садівничого масиву "МАГІСТРАЛЬ" (зокрема, доказів, які б дозволяли суду встановити: коли та яким рішенням загальних зборів саме вказані особи були обрані; яким документом оформлено їх обрання тощо).

Водночас, відповідач наведені позивачем обставини не спростував, належних доказів на підтвердження обрання уповноважених згідно положень Статуту СМ "Магістраль" не надав, адже надані до апеляційного суду докази були залишені без розгляду з підстав, наведених вище.

Щодо зроблених колегією суддів висновків у постанові Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 по справі №916/68/22 про існування рішення загальних зборів членів Садівничого масиву "МАГІСТРАЛЬ", оформленого протоколом №4 від 06.10.2012, яким було обрано уповноважених Садівничого масиву "Магістраль", колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У даному випадку, постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 по справі №916/68/22 було встановлено виключно факт існування рішення загальних зборів членів Садівничого масиву "МАГІСТРАЛЬ", оформленого протоколом №4 від 06.10.2012, яким було обрано уповноважених Садівничого масиву "Магістраль", однак зміст даного рішення, зокрема, список осіб, яких було визначено уповноваженими, не був встановлений під час розгляду справи №916/68/22.

За відсутності такого списку у колегії суддів відсутня можливість встановити факт того, що оспорюване позивачем рішення конференції було прийнято особами, які мали відповідні повноваження.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оспорюване позивачем рішення конференції було прийнято особами, які не мали відповідних повноважень, що є самостійною та безумовною підставою для визнання такого рішення недійсним.

Тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що рішення позачергової конференції уповноважених Садівничого масиву "Магістраль", яке оформлено протоколом №1 від 21.11.2017 підлягає скасуванню, адже дане рішення було прийнято особами, які не мали відповідних повноважень.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянта на те, що спірне рішення не порушує права та законні інтереси позивача у справі, адже таке рішення навпаки порушує його права та законні інтереси позивача у справі, як члена СМ "Магістраль", оскільки відповідно до п.4.3.8 Статуту рішення конференції уповноважених є обов`язковими до виконання усіма членами, в тому числі і позивачем.

Інші доводи апеляційної скарги також жодним чином не спростовують висновків, до яких дійшла колегія суддів та не доводять неправильність чи незаконність рішення, прийнятого судом першої інстанції.

Згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Висновки апеляційного господарського суду.

Згідно статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Будь-яких підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 по справі №916/873/23 за результатами його апеляційного перегляду колегією суддів не встановлено.

За вказаних обставин оскаржуване рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 по справі №916/873/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення із віднесенням витрат на оплату судового збору за подачу апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись статтями 269-271, 276, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 по справі №916/873/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 по справі №916/873/23 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст. 287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено та підписано 04.10.2023.

Головуючий К.В. Богатир

Судді: Л.В. Поліщук

С.В. Таран