ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про забезпечення позову

11.10.2023м. ДніпроСправа № 904/5341/23

за заявою Дніпровської міської ради, м. Дніпро

про забезпечення позову у справі

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕП", м. Дніпро

про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права власності

Суддя Бажанова Ю.А.

СУТЬ СПОРУ:

Дніпровська міська рада звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить:

- усунути перешкоди у користуванні Дніпровській міській раді земельною ділянкою, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110-Г шляхом зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕП" знести міні автозаправочну станцію з описом: літ.А-1 - операторна, загальною площею 4,0 кв.м; літ. 6-1 - мет. цист, газова; І- реклама; літ -І- замощення, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110-Г (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

- скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 110-Г (реєстраційний номер: 101) припинивши права власності на нього, із закриттям розділу.

Судові витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що спірна земельна ділянка належить до земель комунальної власності, не передана жодній юридичній та/або фізичній особі у користування, а Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕП" на даний час самовільно, безпідставно та неправомірно використовує вказану земельну ділянку перегородивши її парканом та здійснивши протиправну державну реєстрацію права приватної власності на самовільно побудовані будівлі.

За інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110-Г зареєстровано право власності на міні автозаправочну станцію, яке складається з: літ. А-1 - операторна, загальною площею 4,0 кв.м., літ. б-1 - мет.цист. газова, І - реклама, літ.Ї - замощення, на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕП" на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕП", серія, номер: 3110,3111, видавник приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Восковець О.О.

При досліджені правостановлюючих документів на міні автозаправочну станцію, що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110-Г міською радою було отримано деталізовану інформацію, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та виявлено, що первісне право приватної власності було протиправно зареєстровано 26.10.2020 державним реєстратором Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Зайцевим Антоном Вадимовичем за ОСОБА_1 , а підставою для цього стала декларація про готовність об`єкта до експлуатації серія ІУ 50, видана Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської області 14.09.2009.

У подальшому Дніпровською міською радою було зроблено відповідні запити до компетентних органів та встановлено, що інформація щодо декларації про готовність об`єкта до експлуатації, ІУ 50, від 14.09.2009, Управління державного управління архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської області, згідно даних Порталу державної електронної системи у сфері будівництва, які знаходяться у відкритому доступі, а також згідно даних акту приймання-передачі дозвільної документації від 27.10.2016 Департаментом державної архітектурно-будівельної інспекції Дніпропетровської області, відсутня.

Крім того, відсутня також будь-яка інша інформація стосовно дозвільної документації (повідомлення про початок виконання підготовчих та будівельних робіт або дозволів) чи інші документи, які засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (декларації про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат) по об`єктам нерухомого майна розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110-Г.

Окрім того, Дніпровською міською радою було встановлено, що відповідно до даних містобудівного кадастру та Адресного плану міста, адреса - вул. Набережна Заводська, 110-Г жодному об`єкту нерухомості на території міста не присвоювалась, відповідний розпорядчий документ на підставі якого була присвоєна ця адреса, відсутній.

Також, у інформаційній (автоматизованій) підсистемі "Фіскальний кадастр" Муніципальної земельної інформаційної системи м. Дніпропетровська (МЗІС) не виявлено реєстраційних записів щодо цивільно-правових угод, укладених між міською радою та юридичних/фізичними особами на земельну ділянку за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110-Г, а отже земельна ділянка місце розташування спірного нерухомого майна перебуває у безпідставному користуванні Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕП" чим суттєво порушуються права та інтереси територіальної громади міста Дніпро.

26.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до суб`єкта державної реєстрації, а саме до державного реєстратора Виконавчого комітету Межиріцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Зайцева А. В. з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 42164888 з метою реєстрації права приватної власності на нерухоме майно. Об`єктом нерухомого майна є міні автозаправочна станція, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Для проведення державної реєстрації разом з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень подано на розгляд державного реєстратора декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, серія ІУ 50 від 14.09.2009, видавник Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради, розпорядження Дніпропетровського міського голови "Про присвоєння адреси об`єкту нерухомого майна по АДРЕСА_1 " від 13.05.2009 за №388-р та технічний паспорт виготовлений станом на 23.06.2020 Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (рік будівництва значиться 2009). Крім того, також надано інформаційний лист Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради від 23.10.2020 №11487 на ім`я ПН ДМНО Поповій І.В. та лист Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 20.10.2020 №2017/20.

Дніпровською міською радою було зроблено запит до Комунального підприємства "Дніпровське міське бюро технічної інвентаризації" Дніпровської міської ради щодо проведеної реєстрації права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 . У подальшому листом КП ДМБТІ ДМР від 06.09.2022 за № 6573 було повідомлено, що станом на 31.12.12 технічна інвентаризація та реєстрація права власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 - не проводилась та відповідь на запит приватного нотаріуса ДМНО Попової І.В. (вх. КП "ДМБТІ" ДМР № 15/15933 від 20.09.2020) за номером вихідної кореспонденції №11487 від 23.10.2020 за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, буд. 110-Г- КП "ДМБТІ" ДМР, не готувало.

Також, листом департаменту забезпечення діяльності виконавчих органів Дніпровської міської ради від 22.08.2022 № 2/2-32 було повідомлено, що відповідно до модуля "Розпорядча діяльність" програмного забезпечення "Електронне самоврядування" розпорядження міського голови від 13.05.2009 № 388-р не зареєстровано.

Крім того, листом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради від 29.08.2022 № 4/1 - 207 було повідомлено, що інформація стосовно документу ІУ 52 від 14.09.2009, відсутня.

Також, згідно інформації Загальної канцелярії Дніпровської міської ради відповідь від 20.10.2020 за номером № 2017/20 не реєструвалась та відповідно не надавалась

Таким чином, позивач вважає, що державна реєстрація була здійснена на підставі не існуючих документів та з грубим порушенням норм чинного законодавства у сфері державної реєстрації.

Як зазначає позивач, враховуючи, що об`єкт нерухомого майна, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110-Г, який є об`єктом самочинного будівництва, його було побудовано без отримання будь-якої дозвольної документації та введення в експлуатацію.

Разом із позовною заявою позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить:

- заборонити державним реєстраторам, Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕП" та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110-Г, що складається із: міні автозаправочну станцію з описом: літ. А-1 - операторна, загальною площею 4,0 кв.м; літ. 6-1 - мет. цист, газова; І - реклама; літ - Ї - замощення, що розташовані на спірній земельній ділянці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

- заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110-Г, складається із: міні автозаправочну станцію з описом: літ. А-1 - операторна, загальною площею 4,0 кв.м; літ. б-1 - мет. цист, газова; І- реклама; літ. І - замощення, що розташовані на спірній земельній ділянці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Вказана заява обґрунтована тим, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони на вчинення будь-яких дій щодо спірного нерухомого майна, унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення позову у майбутньому. Також зазначає, що право власності на об`єкт нерухомого майна виникло на підставі підробленого документу.

Позивач зазначає. що відчуження спірного об`єкту нерухомого майна може в подальшому покласти на позивача тягар повернення земельної ділянки від третіх осіб.

Запропонований захід забезпечення позову заявник вважає цілком достатнім та таким, що відповідає вимогам розумності й співмірності.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову з таких підстав.

Частиною першою статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 Господарського процесуального кодексу України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 136 Господарського кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачів, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Крім того має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічну правову позицію викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18).

Під час вирішення питання про забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Оскільки предметом позову є усунення перешкод у користуванні зайнятою земельною ділянкою та скасування державної реєстрації, тобто позовні вимоги немайнового характеру, то в цьому випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (наведену правову позицію викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18, постановах Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 915/1912/19, від 11.02.2021 у справі № 915/1185/20).

Суд зазначає, що обрання належного й такого, що відповідає предмету спору, заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співмірності виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 914/2072/20.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Заборона вчинення реєстраційних дій є одним із визначених законом способів забезпечення позову, який передбачений, зокрема, Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Суд звертає увагу, що відчуження у будь-який спосіб майна призведе до зміни власника, а тому у випадку задоволення позову позивач не отримає бажаного результату у разі зміни власника, оскільки буде змушений знову звертатися до суду за захистом своїх порушених прав до нового власника майна.

Відповідно припущення того, що у випадку відчуження майна позивач не захистить свої права в межах одного судового провадження є обґрунтованим. Суд враховує численні зміни власників та низку проведених державних реєстрацій права на нерухоме майно, у зв`язку з чим обґрунтованими є аргументи позивача про можливість проведення чергової перереєстрації прав на майно.

У випадку відчуження майна та проведення чергових реєстраційних дій, позивач змушений буде звертатися з новим позовом про визнання недійсними таких записів та звертати свої вимоги про знесення вже до нового власника. Така ситуація є недопустимою. Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 звернула увагу, що при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Відповідно суд констатує, що у випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження майна та заборони реєстраційних дій позивач не зможе захистити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Отже, наявні підстави для забезпечення позову щодо предмету спору.

Вжиття наведених заходів забезпечення позову щодо заборони відчуження майна та заборону вчинення реєстраційних дій щодо цього майна спрямоване виключно на збереження існуючого становища до прийняття рішення у цій справі та на ефективний захист порушених прав та інтересів заявника у випадку задоволення поданого позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, ст. 233-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Дніпровської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Заборонити державним реєстраторам, Товариству з обмеженою відповідальністю "ЕП" та будь-яким особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам, та переоформленню документів на нерухоме майно, яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110-Г, що складається із: міні автозаправочну станцію з описом: літ.А-1 - операторна, загальною площею 4,0 кв.м; літ. 6-1 - мет. цист, газова; І- реклама; літ - Ї - замощення, що розташовані на спірній земельній ділянці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, яке розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Заводська, 110-Г, складається із: міні автозаправочну станцію з описом: літ. А-1 - операторна, загальною площею 4,0 кв.м; літ. б-1 - мет. цист, газова; І- реклама; літ - Ї - замощення, що розташовані на спірній земельній ділянці (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101).

Стягувач: Дніпровська міська рада (ідентифікаційний код: 26510514; місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 75).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕП" (ідентифікаційний код 43577725, місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 106, оф.5).

Ухвала є виконавчим документом, підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", та може бути пред`явлена до виконання у строк до 11.10.2026 включно.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили 11.10.2023 та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Учасники судового процесу мають право звернутися до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову повністю чи частково.

Оскарження ухвали в частині забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Ю.А. Бажанова