ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023м. ХарківСправа № 922/2177/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовомПриватного акціонерного товариства "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ"
доОбслуговуючого кооперативу "ДУБКИ-ХАРКІВ"
простягнення коштів

за участю представників:

позивача Комаров М.С.

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОК "ДУБКИ-ХАРКІВ", в якій, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за електричну енергію за період з 08/2022 по 04/2023 включно по договору від 01.01.2019 №012795 в сумі 237.361,79 грн, пеню за період 04/2022 по 04/2023 включно в сумі 101.437,34 грн, 3% річних за період 04/2022 по 04/2023 включно в сумі 8.026,17 грн та індекс інфляції за період 06/2022 по 04/2023 включно в сумі 33.873,95 грн.

Фактичними підставами позову є невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 №012795 в частині оплати вартості спожитої електричної енергії за період з серпня 2022 по квітень 2023.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.05.2023 враховуючи незначну складність характеру спірних правовідносин, справу №922/2177/23 визнано малозначною, відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 20.06.2023 здійснено перехід до розгляду справи №922/2177/23 за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.07.2023 у справі №922/2177/23 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 відмовлено в задоволенні клопотання ОК «ДУБКИ-ХАРКІВ» про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.08.2023 у справі №922/2177/23 заяву ОК "ДУБКИ-ХАРКІВ" про роз`яснення ухвали Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі №922/2177/23 повернуто без розгляду.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.09.2023 у справі №922/2177/23 відмовлено в задоволенні заяви ОК «ДУБКИ-ХАРКІВ» про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 12.09.2023 закрито підготовче провадження у справі №922/2177/23 та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 19.09.2023 у справі №922/2177/23 було оголошено перерву на 03.10.2023 о 14:30 год. ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання від 19.09.2023.

Присутній у судовому засіданні по суті 03.10.2023 представник позивача позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити з урахуванням здійсненої відповідачем часткової оплати заборгованості за електричну енергії в сумі 37.000,00грн.

Правом на участь представника в судовому засіданні по суті 03.10.2023 відповідач не скористався, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду з відміткою про отримання.

Заслухавши вступне слово представника позивача, перевіривши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками справи докази, суд встановив наступне.

На підставі заяви-приєднання від 17.12.2018 ОК "ДУБКИ-ХАРКІВ" приєднався з 01.01.2019 до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах договору про постачання електричної енергії/договору користування електричною енергією від 29.07.2015 №012795. Відповідним додатком до заяви ОК "ДУБКИ-ХАРКІВ" надано інформацію щодо об`єктів споживача.

Згідно з умовами укладеного між ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" (постачальник) та ОК "ДУБКИ-ХАРКІВ" (споживач) Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 №012795 (далі - Договір), постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 3 до цього Договору. Оплата рахунку постачальника за цим Договором має бути здійснена споживачем у строк, визначений у комерційній пропозиції (пункти 5.1., 5.10. Договору).

Умовами комерційної пропозиції №1 (Додаток №3 до Договору) встановлено, зокрема, ціну на електричну енергію, спосіб оплати, термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати, тощо.

Відповідачем у період з березня 2022 по квітень 2023 була спожита електрична енергія в загальній кількості 189.433,00 кВт*год, про що свідчить витяг з реєстру фактичних обсягів електроенергії по споживачам електропостачальника ПрАТ "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ", наданий оператором системи розподілу АТ "ХАРКІВОБЛЕНЕРГО".

На виконання умов Договору позивачем були виставлені відповідачеві рахунки за електричну енергію, а також сформовані акти приймання-передачі електричної енергії за період з березня 2022 по квітень 2023, котрі отримувалися щомісяця повноважним представником відповідача.

Загальна вартість спожитої відповідачем на підставі Договору електричної енергії за період з березня 2022 по квітень 2023 відповідно до виставлених рахунків становить 529.717,60 грн.

Як зазначає позивач (заява про зменшення позовних вимог від 30.08.2023 вх. №23285), заборгованість відповідача за спожиту на підставі Договору електричну енергію з урахуванням здійснених оплат станом на 30.08.2023 становить 237.361,79грн, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом для захисту своїх порушених прав.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначає, що позивачем неправильно визначено суму, яка підлягає стягненню в рамках спірного Договору, у зв`язку з застосуванням некоректного тарифу в період з 01.01.2019 по 30.09.2022, а саме: замість тарифу для побутових споживачів, позивачем був застосований тариф для непобутових споживачів.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 275 ГК України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (пункт 15 частини першої статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії"). Особливості постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг встановлені в статті 63 Закону України "Про ринок електричної енергії".

Пунктом 1 частини третьої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

У відповідності до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як було зазначено вище, відповідачем у період з березня 2022 по квітень 2023 була спожита електрична енергія в кількості 189.433,00 кВт*год на загальну суму 529.717,60 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з вимогами статті 204 ЦК України укладений між позивачем та відповідачем Договір як правочин є правомірним на час розгляду справи, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом, і його недійсність не була визнана судом, а тому зазначений Договір в силу вимог статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, і зобов`язання за ним мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору.

Умовами пункту 3 Комерційної пропозиції передбачено, що остаточний розрахунок споживача за електричну енергію за розрахунковий період здійснюється відповідно до фактичного обсягу електричної енергії на підставі виставленого рахунка.

Як свідчать матеріали справи рахунки за електричну енергію, а також актів приймання-передачі електричної енергії за спірний період були отримані уповноваженими представниками споживача, зокрема, Колісником Н.О., який призначений відповідальним за отримання рахунків та актів на підставі наказу ОК "ДУБКИ-ХАРКІВ" від 05.01.2023 №3/ел. Деякі з актів приймання-передачі електричної енергії підписані керівником ОК "ДУБКИ-ХАРКІВ". Таким чином, строк оплати за спожиту на підставі Договору електричну енергію є таким, що настав.

Підпунктом 7 пункту 6.1. Договору передбачено, що споживач має право вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати організації та проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому цим Договором та чинним законодавством порядку.

Натомість, матеріали справи не містять, а відповідачем під час розгляду справи не надано доказів оскарження в установленому порядку виставлених рахунків за електричну енергію за спірний період в частині застосування позивачем неправильного тарифу.

Таким чином, твердження відповідача про застосування позивачем неправильного тарифу для ОК "ДУБКИ-ХАРКІВ" по-перше не входить в предмет розгляду даної справи та по-друге в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження зміни тарифу. Крім того, як вже було зазначено підставою для оплати електричної енергії є рахунки, які отриманні останнім без зауважень.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що розділом 3 комерційної пропозиції передбачено, що у разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії зараховується Споживачу на його особовий рахунок, як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Щодо посилань відповідача на те, що в провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа про встановлення тарифу для побутових споживачів, то суд зазначає, що по-перше рішення по цій справі ще не прийнято судом та по-друге, як вже зазначалось, комерційною прапозицією визначено порядок коригування надлишку сплачених коштів, а саме зарахування Споживачу на його особовий рахунок, як авансовий платіж за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Також суд, вважає за необхідне зазначити, що під час підготовчого провадження та під час розгляду справи відповідач неодноразово сплачував за електричну енергію на підставі договору, без конкретизації місяця та року, у зв`язку з чим позивачем було віднесено оплати за попередній період.

Щодо посилань відповідача на те, що відповідач приєднався до договору 31.10.2022 року, суд зазначає наступне.

Як вбачається в матеріалах справи наявна заявка приєднання від 17.12.2018 року, проте зі змісту цієї заявки вбачається, що споживач приєднується до договору з 01.01.2019 року. Також в матеріалах справи наявна заява-приєднання від 31.10.2022, відповідно до якої відповідач повідомив позивача про наявність ще однієї точки комерційного обліку за об`єктом споживача.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Умовами пункту 4 Комерційної пропозиції №1 (Додаток №3 до Договору) встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію має бути сплачений протягом 5 робочих днів від дати отримання рахунку споживачем.

Відповідач частково погасив заборгованість за спожиту на підставі Договору електричну енергію. Станом на 30.08.2023 залишок заборгованості складав 237.361,79 грн.

В силу статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Після закриття підготовчого провадження у справі №922/2177/23 відповідачем була частково сплачена заборгованість за Договором у сумі 37.000,00 грн, про що свідчить надана позивачем копія платіжної інструкції від 13.09.2023 №1122.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Таким чином, оскільки між сторонами відсутній предмет спору в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором у розмірі 37.000,00 грн, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в цій частині вимог.

Всупереч вимог статті 13 та статті 74 ГПК України (судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень) відповідачем доказів, які б спростовували факт наявності залишку заборгованості в розмірі 200.361,79 грн до суду не подано.

Відповідно до частини першої статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи приписи статті 526 ЦК України та статті 193 ГК України, якими передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись сторонами у встановлених договором або законом порядку і строках, приймаючи до уваги викладені обставини, доведеність з боку позивача факту порушення відповідачем умов Договору та діючого законодавства, та оскільки відповідачем не спростовано наявності заборгованості - суд приходить до висновку про наявність у справі достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за електричну енергію в сумі 200.361,79 грн.

У відповідності до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Крім суми заборгованості позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за період 04/2022 по 04/2023 включно в сумі 101.437,34 грн, 3% річних за період 04/2022 по 04/2023 включно в сумі 8.026,17 грн та індекс інфляції за період 06/2022 по 04/2023 включно в сумі 33.873,95 грн.

Суд вважає, що зазначені суми нараховані позивачем відповідачеві частково обґрунтовано. Підставами такого висновку є наступне.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (частини перша статті 216 ГК України).

Частиною третьої статті 549 ЦК України визначено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Договором передбачено нарахування пені за порушення строків оплати електричної енергії. Так, згідно з пунктом 7 Комерційної пропозиції №1 до Договору у разі порушення споживачеві строків оплати електричної енергії в тому числі з розподілу електричної енергії, постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати, пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюється нарахування, від суми боргу за кожен день прострочення платежу.

Разом із тим нарахування пені за період з 26.04.2022 по 30.04.2023 здійснено позивачем з порушенням актів Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 було введено воєнний стан в України з 24.02.2022, потім продовжено строк його дії по теперішній час.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

НКРЕКП прийнято Постанову "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану" від 25.02.2022 №332.

Підпунктом 16 пункту 1 вказаної постанови (в редакції від 26.04.2022) визначено зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" між учасниками ринку електричної енергії на період воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

В даній справі спірні господарські правовідносини склалися відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", у зв`язку з чим вказана постанова НКРЕКП підлягає застосуванню до цих спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.07.2023 у справі № 922/1948/22.

Отже, враховуючи приписи пункту 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 №332, яка є чинною та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафної санкції у вигляді пені за період з 26.04.2022 по 30.04.2023 в сумі 101.011,99 грн. В іншій частині пеня на заборгованість березня 2022 за період прострочення з 13.04.2022 по 25.04.2022 на суму 425,35 грн підлягає задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Наведені вище норми права та встановлені судом обставини, а саме факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, свідчать про правомірність нарахування позивачем відповідачеві 3% річних та індексу інфляції.

Перевіркою доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості по 3% річних судом встановлено, що:

1) під час нарахування 3% річних на заборгованість з електричної енергії за березень 2022, квітень 2022, травень 2022 та червень 2022 позивачем допущені помилки, а саме: дні часткового (фактичного) виконання зобов`язання (18.10.2022, 18.11.2022, 15.12.2022, 17.01.2022, 15.02.2023, 15.03.2023, 12.04.2023) не повинні включатися в період нарахування процентів річних. Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 13.06.2018 у справі №922/1008/16

2) розрахунки 3% річних на заборгованість за спожиту електричну енергію за період липень 2022 - квітень 2023 відповідають вимогам чинного законодавства, а вказані в цих розрахунках суми нараховані арифметично вірно.

З огляду на вимоги статей 79, 86, частини п`ятої статті 236, статті 237 ГПК України, господарський суд у вирішенні спору має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що правильними періодами нарахування 3% річних є наступні:

- на заборгованість березня 2022: з 13.04.2022 по 17.10.2022 на суму 59.712,41грн; з 18.10.2022 по 17.11.2022 на суму 45.356,59 грн; з 18.11.2022 по 13.12.2022 на суму 25356,59 грн;

- на заборгованість квітня 2022: з 14.05.2022 по 14.12.2022 на суму 56.008,15грн; з 15.12.2022 по 16.01.2023 на суму 55364,74 грн; з 17.01.2023 по 14.02.2023 на суму 25364,74 грн;

- на заборгованість травня 2022: з 16.06.2022 по 14.02.2023 на суму 38549,29грн; з 15.02.2023 по 14.03.2023 на суму 28914,03 грн;

- на заборгованість червня 2022: з 12.07.2022 по 14.03.2023 на суму 42648,26грн; з 15.03.2023 по 11.04.2023 на суму 41562,29 грн; з 12.04.2023 по 30.04.2023 на суму 14562,29 грн.

Здійснивши перерахунок 3% річних суд зазначає, що їх арифметично вірний розмір становить: на заборгованість березня 2022 - 1.092,44 грн; на заборгованість квітня 2022 - 1.195,76 грн; на заборгованість травня 2022 - 839,64 грн; на заборгованість червня 2022 - 980,70 грн.

З урахуванням вищевикладеного, загальний розмір 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача складає 8.002,25 грн. В іншій частині (23,92 грн) 3% річних є безпідставними та помилковими.

Перевіривши розрахунок індексу інфляції, суд зазначає, що їх арифметично вірний загальний розмір становить 35.550,04 грн. Втім, з огляду на приписи частини другої статті 237 ГПК України (при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог) стягненню підлягає індекс інфляції в розмірі 33.873,95 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача шляхом стягнення з відповідача: заборгованості за електричну енергію за період 09/22 по 04/23 включно по договору від 01.01.2019 №012795 в сумі 200.361,79грн, пені в сумі 425,35 грн, 3% річних за період 04/2022 по 04/2023 включно в сумі 8.002,25 грн, індекс інфляції за період 06/2022 по 04/2023 включно в сумі 33.873,95 грн. В іншій частині позову суд відмовляє у зв`язку з безпідставністю частини позовних вимог (пені та 3% річних). В частині стягнення 37.000,00 грн заборгованості за електричну енергію провадження у справі №922/2177/23 підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

Частиною четвертою статті 11 ГПК України унормовано, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010 вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

З огляду на вищевикладене, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 129 ГПК України та статтею 7 Закону України "Про судовий збір". Згідно з приписами останньої позивачеві після надходження на адресу суду відповідного клопотання підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір у загальній сумі 1.815,00грн (1.260,00 грн - у зв`язку зі зменшення позовних вимог; 555,00 грн - у зв`язку з закриттям провадження у справі в частині позовних вимог).

Згідно зі статтею 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підставі, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Відповідно, витрати зі сплати судового збору в розмірі 3.639,95грн покладаються на відповідача, в іншій частині (1.515,54 грн) залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити частково.

2. Стягнути з Обслуговуючого кооперативу "ДУБКИ-ХАРКІВ" (61004, м. Харків, вул. Катеринівська, буд. 46, ) на користь Приватного акціонерного товариства "ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, )

- заборгованість за електричну енергію за період 09/22 по 04/23 включно по договору від 01.01.2019 №012795 в сумі 200.361,79 грн;

- пеню в сумі 425,35 грн;

- 3% річних у сумі 8.002,25 грн;

- індекс інфляції в сумі 33.873,95 грн;

- витрати зі сплати судового збору в розмірі 3.639,95 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В частині стягнення основного боргу в сумі 37.000,00 грн провадження у справі закрити на підставі пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України.

5. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції Східного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено "06" жовтня 2023 р.

Суддя Н.С. Добреля