УХВАЛА

м. Київ

03.10.2023Справа № 910/3158/19

За заявою Управління Державної казначейської служби України в Подільському районі м. Києва

про заміну сторони у виконавчому документі її правонаступником

у справі № 910/3158/19

за позовом Заступника військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у місті Києві

до Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Київський завод автоматики"

про відшкодування шкоди у розмірі 574 212,90 грн.,

Суддя Ломака В.С.

Секретар судового засідання Видиш А.В.

Представники учасників справи:

від заявника: не з`явився;

від стягувача: не з`явився;

від боржника: не з`явився;

від прокуратури: не з`явився;

від Державної екологічної інспекції Столичного округу: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/3158/19 за позовом Заступника військового прокурора Дарницького гарнізону в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у місті Києві (далі - позивач) до Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Київський завод автоматики" (далі - відповідач) про відшкодування шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства, у розмірі 574 212,90 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 21.12.2021 року в справі № 910/3158/19, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.11.2022 року, в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з Державної екологічної інспекції у м. Києві на користь Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Київський завод автоматики" 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 02.02.2023 року заяву Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Київський завод автоматики" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених при розгляді апеляційної скарги, задоволено частково; стягнуто з Державної екологічної інспекції у м. Києві на користь Приватного акціонерного товариства "Науково-виробниче об`єднання "Київський завод автоматики" 15 000,00 грн.

13.03.2023 року на виконання вказаної додаткової постанови суду апеляційної інстанції господарським судом міста Києва видано відповідний наказ.

15.09.2023 через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва від 28.08.2023 № 02-73-10/933 про заміну боржника у наказі суду від 13.03.2023 року в справі № 910/3158/19 на його правонаступника - Державну екологічну інспекцію Столичного округу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.09.2023 року заяву Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва призначено до розгляду в судовому засіданні на 03.10.2023 року.

Заявник, учасники справи та Державна екологічна інспекція Столичного округу про дату, час і місце розгляду вищевказаної заяви були повідомлені належним чином та у встановленому законом порядку, проте явку своїх уповноважених представників у призначене на 03.10.2023 року судове засідання не забезпечили, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не направили.

Відповідно до частини 3 статті 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду поданої Управлінням Державної казначейської служби України в Подільському районі м. Києва заяви від 28.08.2023 № 02-73-10/933 без участі представників заявника, учасників справи та Державної екологічної інспекції Столичного округу.

Розглянувши заяву Управління Державної казначейської служби України в Подільському районі м. Києва № 02-73-10/933 від 28.08.2023 року про заміну боржника у виконавчому документі, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на таке.

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво у правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Процесуальне правонаступництво в розумінні статті 52 Господарського процесуального кодексу України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення.

У даній справі, враховуючи вимоги, викладені у заяві Управління Державної казначейської служби України в Подільському районі м. Києва № 02-73-10/933 від 28.08.2023 року про заміну боржника його правонаступником, необхідним є надання юридичної оцінки питанню, зокрема, припинення позивача та як наслідок встановлення наявності підстав для переходу його прав та обов`язків у справі до Державної екологічної інспекції Столичного округу.

Відповідно до частини 1 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

За змістом частини 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Згідно зі статтею 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

У частині 2 статті 107 Цивільного кодексу України унормовано, що в разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 року в справі № 910/25312/14).

Аналогічні дії зі складання передавального акту з огляду на зміст статті 107 Цивільного кодексу України підлягають вчиненню у разі реорганізації юридичної особи шляхом злиття, перетворення.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин 1, 5 статті 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" міністерства та інші центральні органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються та ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України. Міністерство, інший центральний орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно з частиною 8 статті 5 Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" актом Кабінету Міністрів України про ліквідацію міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади визначається орган виконавчої влади, якому передаються повноваження та функції міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади, що ліквідується.

Механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією центральних органів виконавчої влади та їхніх територіальних органів визначений Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 2 Порядку органи виконавчої влади утворюються, реорганізуються або ліквідуються Кабінетом Міністрів України за поданням Прем`єр-міністра України.

За змістом пунктів 4, 5 Порядку орган виконавчої влади утворюється шляхом утворення нового органу виконавчої влади або в результаті реорганізації (злиття, поділу, перетворення) одного чи кількох органів виконавчої влади. Орган виконавчої влади припиняється шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Згідно з пунктом 6 Порядку права та обов`язки органів виконавчої влади переходять, зокрема, у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади - до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Порядку майнові права та обов`язки органів виконавчої влади у разі їх злиття, приєднання або перетворення переходять правонаступникові на підставі передавального акта, а у разі їх поділу - згідно з розподільчим балансом. У разі ліквідації органу виконавчої влади складається ліквідаційний баланс. Кабінет Міністрів України приймає рішення щодо подальшого використання нерухомого майна органу виконавчої влади, що ліквідується, та визначає суб`єкта управління підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління такого органу

Пунктом 13 Порядку передбачено, що акт Кабінету Міністрів України про можливість забезпечення здійснення утвореним органом виконавчої влади повноважень та виконання функцій органу виконавчої влади, що припиняється, видається після здійснення заходів, пов`язаних з державною реєстрацією утвореного органу виконавчої влади як юридичної особи публічного права, затвердженням положення про нього, структури та штатного розпису його апарату, кошторису та заповненням 30 відсотків вакансій.

Так, Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постанові від 09.09.2019 року в справі № 916/376/15-г дійшов висновку, що інститут правонаступництва органів державної влади різниться від інституту правонаступництва суб`єктів приватного права, оскільки є більш ширшим за змістом, включаючи в себе: правонаступництво в завданнях, функціях та повноваженнях як складових категорії компетенції органу виконавчої влади, а також щодо конкретних управлінських (організаційних) прав та обов`язків, які складають зміст відповідних правовідносин - тобто публічне правонаступництво за якого відбувається перехід владних прав та функції органу, що реорганізовується до органу, що створюється та правонаступництво в майнових приватних правовідносинах, у яких орган влади виступає як юридична особа приватного права.

У випадку публічного правонаступництва перехід таких прав та обов`язків оформлюється нормативним актом, тоді як правонаступництво в майнових приватних правовідносинах здійснюється на підставі передавального акту (частина 2 статті 107 Цивільного кодексу України, пункт 7 Порядку). При цьому юридична особа є припиненою з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи.

Вказані висновки Верховного Суду викладені щодо правовідносин публічного правонаступництва в майнових приватних відносинах у зв`язку з припиненням юридичної особи в результаті реорганізації.

Тобто при реорганізації юридична особа припиняється, але її права та обов`язки в порядку правонаступництва переходять до нової (іншої) юридичної особи.

Ліквідація юридичної особи публічного права здійснюється розпорядчим актом органу державної влади, органу місцевого самоврядування або уповноваженою на це особою. У цьому акті має бути наведено обґрунтування доцільності відмови держави від виконання завдань та функцій такої особи або їх передачі іншим органам виконавчої влади. Якщо таке обґрунтування наведене, то у такому випадку має місце ліквідація юридичної особи публічного права, а якщо ні, то самого лише посилання на те, що особа ліквідується, є недостатнім. Також, підлягає оцінці і правовий акт, що став підставою ліквідації, зокрема: чи припинено виконання функцій ліквідованого органу, чи покладено виконання цих функцій на інший орган (аналогічний висновок викладено Верховним Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 21.03.2018 року в справі № 802/651/16-а).

Суд враховує, що публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва, під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому.

Отже, правонаступництво у сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції.

У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин.

При цьому, можна виділити дві форми адміністративного (публічного) правонаступництва: 1) фактичне (або компетенційне адміністративне правонаступництво), тобто таке, де вирішуються питання передачі фактичних повноважень від одного до іншого органу, посадової особи (або повноважень за компетенцією) та 2) процесуальне правонаступництво.

Фактичне (компетенційне) адміністративне (публічне) правонаступництво - це врегульовані нормами адміністративного права умови та порядок передання адміністративної компетенції від одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого, який набуває певні владні повноваження внаслідок ліквідації органу чи посади суб`єкта владних повноважень, припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення компетенції органу публічної адміністрації чи припинення повноважень посадової особи.

Процесуальне правонаступництво - це унормована можливість заміни судом (на будь-якій стадії процесу судового розгляду справи в суді першої, апеляційної та касаційної інстанцій) сторони чи третьої особи іншим суб`єктом, коли права та обов`язки суб`єкта владних повноважень перейшли від сторони до іншого суб`єкта владних повноважень, а також можливість суб`єкта публічної адміністрації (правонаступника) вступити в судовий процес як сторона чи третя особа.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року в справі № 2а-15057/09/2670.

Тому, у вирішенні питань, пов`язаних з таким правонаступництвом, необхідно здійснювати аналіз доказів переходу відповідних прав і обов`язків.

Судом встановлено, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 102 "Питання реалізації Концепції реформування системи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища":

- утворено як юридичні особи публічного права міжрегіональні територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком 1;

- ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної екологічної інспекції за переліком згідно з додатком 2.

У додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 102 серед міжрегіональних територіальних органів Держекоінспекції, що утворюються, вказана Державна екологічна інспекція Cтоличного округу (м. Київ та Київська область), а в додатку 2 цієї ж постанови серед територіальних органів Держекоінспекції, що ліквідуються, вказана Державна екологічна інспекція у м. Києві.

Разом із тим, постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 102 "Питання реалізації Концепції реформування системи державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища" також установлено, що територіальні органи Державної екологічної інспекції, що ліквідуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам, які утворюються згідно з пунктом 1 цієї постанови.

Разом із тим, заявником в установленому законом порядку не було обґрунтовано та не було надано жодних доказів на підтвердження факту передачі відповідних повноважень від боржника до Державної екологічної інспекції Cтоличного округу, а також доказів припинення виконання функцій Державною екологічною інспекцією у м. Києві, чи фактичного покладення виконання функцій Державної екологічної інспекції у м. Києві на Державну екологічну інспекцію Cтоличного округу.

Судом також враховано, що відповідно до актуальних відомостей про Державну екологічну інспекцію у місті Києві (), зазначених у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, остання з 02.10.2018 року перебуває у стані припинення. Відомостей про ліквідацію боржника як юридичної особи чи його правонаступників наведений реєстр не містить.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про відсутність на час розгляду заяви Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва від 28.08.2023 року № 02-73-10/933 про заміну боржника - Державної екологічної інспекції у місті Києві у наказі господарського суду міста Києва від 13.03.2023 року № 910/3158/19 його процесуальним правонаступником - Державною екологічною інспекцією Столичного округу, правових підстав для задоволення означеної заяви.

Керуючись статтями 52, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви Управління Державної казначейської служби України у Подільському районі м. Києва від 28.08.2023 року № 02-73-10/933 про заміну боржника у наказі господарського суду міста Києва від 13.03.2023 року № 910/3158/19 його правонаступником.

2. Згідно з положеннями статті 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її складання.

Повний текст ухвали складено та підписано 03.10.2023 року.

Суддя В.С. Ломака