ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2253/23

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та проведення судового засідання за наявними матеріалами справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВБУДІНЖИНІРИНГ», м. Київ

до Управління капітального будівництва, житлово комунального господарства та регіонального розвитку Пристоличної сільської ради, Київська обл., Бориспільський р-н., с. Щасливе

про стягнення заборгованості

без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВБУДІНЖИНІРИНГ» б/н від 01.05.2023 року (вх. №8940/23 від 24.07.2023) (далі позивач) до Управління капітального будівництва, житлово комунального господарства та регіонального розвитку Пристоличної сільської ради (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про закупівлю робіт №152 від 23.10.2021 року у сумі 24680,64 грн., з яких, 15616,86 грн. основного боргу, 7990,63 грн. інфляційних втрат та 1073,15 грн. 3% річних.

Ухвалою суду від 31.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2253/23 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

До суду від відповідача надійшло клопотання №254 від 30.08.2023 року (вх. №16728/23 від 04.09.2023) про розгляд справи за відсутності відповідача, згідно якого, відповідач просить суд прийняти рішення у справі на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

23.10.2021 року між Управлінням капітального будівництва, житлово-комунального господарства та регіонального розвитку Пристоличної сільської ради (за договором - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КИЇВБУДІНЖИНІРИНГ» (за договором - Підрядник) укладено Договір про закупівлю робіт №152 (далі - Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, Підрядник зобов`язується за завданням Замовника, відповідно до проектної документації Замовника та умов Договору, на свій ризик виконати та здати в установлений Договором підряду строк закінчені будівельні роботи - Реконструкція медичної амбулаторії загальної практики сімейної медицини на вул. Садово-Дачна, буд. І-а, с. Чубинське Бориспільського району Київської області в частині забезпечення доступності маломобільних груп населення (ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 45450000-6 Інші завершальні будівельні роботи), а Замовник зобов`язується надати Підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), прийняти від Підрядника закінчені роботи (об`єкт будівництва) та оплатити їх (при наявності фінансування).

Згідно п. 1.2. Договору, об`єкт будівництва: реконструкція медичної амбулаторії загальної практики сімейної медицини на вул. Садово-Дачна, буд. 1-а, с. Чубинське Бориспільського району Київської області в частині забезпечення доступності маломобільних груп населення.

Відповідно до п. 2.1. Договору, Підрядник розпочинає виконання робіт після укладання договору, і повинен завершити виконання робіт до 31 грудня 2021 року. Виконання робіт (строки початку та закінчення робіт) проводиться за погодженням з Замовником згідно з виділеними коштами. Початок виконання робіт (види робіт, розділи робіт) Підрядник обов`язково погоджує з Замовником.

Згідно п. 3.1 Договору, ціна Договору (договірна ціна) робіт визначається на основі кошторису та інших документів, пов`язаних із складанням і необхідних для визначення кошторисної вартості робіт та договірної ціни, що є невід`ємною частиною Договору (Додаток № 2), є твердою і складає 312337,20 грн., у тому числі ПДВ 52056,20 грн. Обсяги робіт можуть бути зменшені залежно від фактичного фінансування.

Відповідно до п.п. 13.1 13.3 Договору, розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися платежами в міру виконання робіт на підставі Акту приймання виконаних робіт по формі №КБ-2в, довідки про вартість виконаних будівельних робіт по формі №КБ-3, підписаними уповноваженими представниками Сторін, а також рахунку на оплату робіт, протягом 15 днів з моменту їх підписання (у разі наявності фінансування). Підрядник визначає обсяги та вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, та готує відповідні документи і подає їх для підписання Замовнику. Замовник протягом 5-ти робочих днів зобов`язаний підписати подані Підрядником документи, що підтверджують виконання робіт, або письмово обґрунтувати причини відмови від їх підписання. У випадку мотивованої відмови Замовника прийняти виконанні Роботи, Сторони складають двосторонній акт із переліком необхідних доробок та строків їх виконання. Вартість виконаних робіт, що підлягають оплаті, визначаються із урахуванням обсягів виконаних робіт та фактичних витрат Підрядника, підтверджених відповідними документами.

Згідно п. 21.1 Договору, Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами і скріплення підписів печатками і діє до 31.12.2021 року, а у частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Строком Договору є час, протягом якого Сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки відповідно до Договору.

Відповідно до п. п. 23.1, 23.2 Договору, Підрядник гарантує виконання договору шляхом внесення забезпечення на користь Замовника у розмірі 5 % від вартості договору. Забезпечення виконання договору про закупівлю повертається після виконання Підрядником договору про закупівлю; за рішенням суду щодо повернення забезпечення договору у випадку визнання результатів процедури закупівлі недійсними або договору про закупівлю нікчемним; у випадках, передбачених статтею 43 Закону України «Про публічні закупівлі»; а також згідно з умовами, зазначеними в договорі про закупівлю, але не пізніше ніж протягом п`яти банківських днів із дня настання зазначених обставин.

21.10.2021 року на виконання п. 23.1. Договору, позивачем внесено забезпечення виконання Договору у сумі 15616,86 грн., що підтверджується випискою по рахунку та платіжним дорученням №123 від 21.10.2021 року, належним чином завірені копії яких додано до матеріалів справи.

За результатами виконання будівельних робіт на об`єктах будівництва за Договором сторонами підписано Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 03.12.2021 року на суму 202647,66 грн.

10.12.2021 року роботи згідно Акту приймання виконаних будівельних робіт №1 від 03.12.2021 року у сумі 202647,66 грн. оплачено відповідачем.

Позивачем 07.12.2021 року для підписання відповідачу надіслано Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року за Договором №152, Довідку про вартість вкопаних будівельних робіт за грудень 2021 року та Підсумкову відомість ресурсів до акту виконаних будівельних робіт №2 за Договором №152, що підтверджується описом вкладення та квитанцією №652, належним чином завірені копії яких додані до позовної заяви.

Так, Акт виконаних будівельних робіт №2 за Договором перевірено відповідачем 17.12.2021 року та підтверджено обсяги виконаних робіт технічним наглядом, про що є відмітка на акті, датована 16.12.2021 року. Однак, без повідомлення причин, Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2021 року на суму 89720,40 грн. не оплачено відповідачем.

31.12.2021 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до Договору про закупівлю робіт №152 від 23.10.2021 року.

Відповідно до п. п. 1 4 Додаткової угоди №1 від 31.12.2021 року до Договору, сторони домовилися про наступне:

Сторони погодили викласти п. 2.1. Договору у наступній редакції: « 2.1. Строки початку та закінчення робіт: Підрядник розпочинає виконання робіт після укладання договору, і повинен завершити виконання робіт до 31 грудня 2022 року. Виконання робіт (строки початку та закінчення робіт) проводиться за погодженням з Замовником згідно з виділеними коштами. Початок виконання робіт (види робіт, розділи робіт) Підрядник обов`язково погоджує з Замовником.»

Сторони погодили викласти п. 3.1. Договору у наступній редакції; « 3.1. Ціна Договору (договірна ціна) робіт визначається на основі кошторису та інших документів, пов`язаних із складанням і необхідних для визначення кошторисної вартості робіт та договірної ціни, що є невід`ємною частиною Договору (Додаток № 2), є твердою і складає 312337,20 грн. у тому числі ПДВ - 52056,20 грн. Обсяги робіт можуть бути зменшені залежно від фактичного фінансування. Сума зобов`язань за договором відповідно до кошторисних призначень на 2021 рік склала 202647,66 грн. у тому числі ПДВ 33774,61 грн. Сума по Договору на 2022 рік складе - 109689,54 грн. у тому числі ПДВ - 18281,59 грн. Зобов`язання за цим пунктом виникають з моменту затвердження асигнувань.».

Сторони погодили викласти п. 21.1. Договору у наступній редакції: « 21.1. Цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання Сторонами і скріплення підписів печатками і діє до 31.12.2022 року, а у частині розрахунків до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за цим Договором. Строком Договору є час, протягом якого Сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої зобов`язання відповідно до Договору.». Додатково, Сторони погодили внести зміни до Календарного графіку виконання робіт (Додаток 1), Плану фінансування робіт (Додаток 3) та викласти в новій редакцій, що додаються до цієї Додаткової угоди.

Позивачем на адресу відповідача надіслано претензію №14/02/2022 від 14.02.2022 року з вимогою оплатити Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2022 року (докази надіслання додано до матеріалів справи).

08.06.2022 року відповідачем підписано Акт №2 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2022 року на суму 89720,40 грн., однак, всупереч умов Договору, відповідачем, у визначений Договором строк, не оплачено виконані будівельні роботи за Договором. Так, оплату виконаних згідно Договору будівельних робіт відповідачем здійснено 21.10.2022 року, що підтверджується випискою по рахунку позивача.

Крім того, згідно п. 23.1 Договору, відповідач після виконання позивачем договору про закупівлю зобов`язаний протягом 5 банківських днів повернути позивачу суму забезпечення виконання договору.

Так, позивачем перераховано відповідачу суму забезпечення виконання Договору, що підтверджується платіжним дорученням №123 від 21.10.2021 року на суму 15616,86 грн.

Однак, в порушення п. 23.1 Договору, після виконання позивачем Договору, що підтверджується підписаним Актом №2 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2022 року на суму 89720,40 грн., у строк до 15.06.2022 року відповідач не повернув позивачу суму забезпечення виконання Договору у розмірі 15616,86 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що порушення відповідачем строків оплати за Договором та неповернення ним суми забезпечення Договору є порушенням його прав та законних інтересів, а тому, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом за захистом його порушених прав та інтересів.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 1212 Цивільного кодексу України, яка встановлює загальні положення про зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави, визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 у справі № 757/16163/17 наголосив на тому, що ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошові кошти; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

З аналізу ст. 1212 Цивільного кодексу України вбачається, що цей вид позадоговірних зобов`язань (набуття, збереження майна без достатньої правової підстави) породжують такі юридичні факти, як набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи та відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Необхідною умовою для встановлення того факту, що мало місце зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави, є обов`язкова відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи.

Тобто, позивач повинен довести, що мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження спірного майна відповідачем, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених ст. 11 Цивільного кодексу України.

За змістом ч. 1 ст. 177 Цивільного кодексу України, об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, договору або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Частиною 1 ст. 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Системний аналіз вищезазначених положень законодавства України дає можливість зробити висновок про те, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24.09.2016 у справі № 6-122цс14.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач відповідно до платіжного доручення №123 від 11.10.2021 року на рахунок відповідача здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 15616,86 грн. з призначенням платежу Оплата забезпечення виконання договору по закупівлі №13884878 без ПДВ.

Водночас, судом встановлено, що строк дії Договору минув, тому у відповідача виник обов`язок повернути позивачу 15616,86 грн., сплачених на забезпечення виконання Договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що правові підстави для утримання відповідачем коштів у розмірі 15616,86 грн. відпали, тому, у даному випадку можна застосовувати положення глави 83 Цивільного кодексу України.

Матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем позивачу у добровільному порядку грошових коштів у розмірі 15616,86 грн.

Крім того, відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, доводи позивача не спростував, доказів перерахування на користь позивача безпідставно утриманих грошових коштів не надав, заперечень щодо факту надходження на його рахунок від позивача котів не висловив.

Таким чином, з огляду на доведеність позивачем безпідставності утримання відповідачем грошових коштів, а також враховуючи те, що відповідач доводів позивача не спростував, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України, а тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15616,86 грн., отриманих на забезпечення виконання договору.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 2306,31 грн. інфляційних втрат та 409,46 грн. 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 15616,86 грн., за період з 17.06.2022 по 01.05.2023 у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3% річних за неповернення суми забезпечення Договору у розмірі 5% вартості Договору, яка сплачена позивачем на рахунок відповідача на виконання п. 23.1 Договору, суд зазначає наступне.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).

В силу положень статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

З огляду на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія положень частини другої ст. 625 ЦК України.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.09.2020 року у справі №918/631/19.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 15616,86 грн. за період з 17.06.2022 по 01.05.2023 у розмірі 409,46 грн., судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Позивач просить стягнути з відповідача 2306,31 грн. інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 15616,86 грн., за період з 17.06.2022 по 01.05.2023 у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно вірного розрахунку, зробленого судом, розмір інфляційних втрат, нарахованих на заборгованість відповідача у сумі 15616,86 грн. за період з 17.06.2022 по 01.05.2023 складає 1767,36 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача 5684,32 грн. інфляційних втрат та 663,69 грн. 3% річних, нарахованих за несвоєчасну оплату Акту №2 приймання виконаних будівельних робіт за червень 2022 року на суму 89720,40 грн. за період з 24.06.2022 по 20.10.2022 у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок 3% річних у сумі 663,69 грн. за несвоєчасну оплату Акту №2 за червень 2022 року, судом встановлено, що за розрахунком суду, розмір 3% річних є більшим, оскільки, позивачем заявлено до стягнення 3 % річних у сумі 663,69 грн. Таким чином, задоволенню підлягає зазначена сума, оскільки, суд при винесенні рішення не може вийти за межі позовних вимог.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат у сумі 5684,32 грн. за несвоєчасну оплату Акту №2 за червень 2022 року, судом встановлено, що такий розрахунок є арифметично вірним, обґрунтованим, зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 126, 129, 233, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВБУДІНЖИНІРИНГ» до Управління капітального будівництва, житлово комунального господарства та регіонального розвитку Пристоличної сільської ради про стягнення заборгованості задовольнити частково.

2. Стягнути з Управління капітального будівництва, житлово комунального господарства та регіонального розвитку Пристоличної сільської ради (08325, Київська обл., Бориспільський р-н., с. Щасливе, вул. Фестивальна, 39, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КИЇВБУДІНЖИНІРИНГ» (03113, м. Київ, проспект Перемоги, 68/1, оф. 62, ) 15616 (п`ятнадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 86 коп. забезпечення виконання Договору №152 від 21.10.2021 року, 7451 (сім тисяч чотириста п`ятдесят одну) грн. 68 коп. інфляційних втрат, 1073 (одну тисячу сімдесят три) грн. 15 коп. 3% річних та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 розділу ХІ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць