ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03.10.2023 р. Справа № 914/2888/23

Суддя Господарського суду Львівської області Гоменюк З.П., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон-Плюс», с. Старий Яричів, Львівська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудзахід», м. Львів

про заборгованості у розмірі 210013,80 грн

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Синеон-Плюс» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробудзахід» про стягнення заборгованості у розмірі 210013,80 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність залишити її без руху з огляду на таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Судом вбачається, що позивачем у позовній заяві не зазначено офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти позивача та відповідача.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити відомості щодо наявності (відсутності) офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти сторін.

Згідно з п. 8 ч. 3 статті 162 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч наведеному, позивач у тексті позовній заяві повідомляє про те, що оригінали письмових доказів, копії яких додано до заяви, зазначено у переліку додатків, які подаються разом із позовною заявою. Однак, судом вбачається, що позивач надає перелік додатків без зазначення (повідомлення) про наявність (відсутність) оригіналів таких у сторін.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що позивач має повідомити про наявність (відсутність) оригіналів доказів, що долучені до позовної заяви, а також зазначити про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

Відповідно до ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у позовній заяві зазначив, що виконання грошового зобов`язання за договором постачання №01-10/2022 від 01.10.2022 року здійснювалося відповідачем з порушенням строку оплати, що стало підставою для нарахування штрафних санкцій, 3 % річних та інфляційних втрат.

Проте, позивачем не додано належним чином оформленого розрахунку заборгованості, а саме: не зазначено підстав нарахування інфляційних втрат і 3% річних, а також не зазначено, яким чином розрахована зазначена сума нарахування, яку просить стягнути позивач. Враховуючи викладене, позивачем не надано документального підтвердження щодо детального розрахунку заборгованості за зазначені спірні періоди, за які позивач просить стягнути заборгованість з відповідача.

Таким чином, суд зазначає, що позивач зобов`язаний надати суду детальний розрахунок заборгованості, обґрунтувати визначені періоди, відповідно до яких нараховується заборгованість, яка заявлена до стягнення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 цього ж Закону передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви: майнового характеру розмір судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; немайнового характеру розмір судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; позовної заяви немайнового характеру 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» було визначено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року дорівнював 2684,00 грн.

З матеріалів прохальної частини, позивач просить суд стягнути з відповідача 210013,80 грн заборгованості. Таким чином, сума судового збору, яка підлягає для сплати позивачем становить 3150,21 грн.

У матеріалах позовній заяві, що подана до суду, відсутні докази про сплату судового збору за подання такої заяви.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що позивачем не дотримано вимог Господарського процесуального кодексу України, а саме: не долучено квитанцію про сплату судового збору.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом вбачається, що у обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає щодо третьої особи - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .. Однак, із титульної сторінки позовної заяви вбачається, що позивач зазначає таку як фізичну особу.

Відповідно до приписів ч. ч. 1-3 статті 50 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї із сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Якщо суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до розгляду встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Таким чином, суд зазначає, що позивачу необхідно зазначити про доцільність залучення третьої особи у справу, зазначивши, на чиїй стороні така виступає, обґрунтувавши, яким чином рішення суду вплине на права та обов`язки такої особи, подавши відповідне клопотання до суду.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на вищенаведене, відповідно до вказаних норм ГПК України позовну заяву слід залишити без руху, встановивши позивачеві спосіб і строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 172, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали на усунення допущених недоліків, зазначених у мотивувальній частині цієї ухвали.

У випадку невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та не підлягає оскарженню.

Суддя Гоменюк З.П.