ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

05.10.2023 Справа № 908/3007/23

м.Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі суду: судді Боєвої О.С., розглянувши матеріали заяви від25.09.2023 № юр. 567/23, що надійшла 27.09.2023 від

заявника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія», (69098 м. Запоріжжя, вул. Полякова, буд. 13-В)

до боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю «Грація», (69104, м. Запоріжжя, вул. Комарова буд. 1)

про видачу судового наказу про стягнення суми 15161,40 грн,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 27.09.2023 здійснено автоматизований розподіл зазначеної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/3007/23 та визначено її до розгляду судді Боєвій О.С.

Наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність якого заявнику невідомо (ч. 2 ст. 12 ГПК України).

Судовий наказ відповідно до положень статті 232 ГПК України є судовим рішенням.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу.

За змістом статті 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним в письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

З положень п. 4 ч. 2, п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України слідує, що у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, зокрема, якщо: заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищевикладене, при вирішенні питання про видачу судового наказу, який є особливою формою судового рішення обов`язкового до виконання за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень, суд повинен перевірити відповідність заяви усім необхідним вимогам, виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно ч.ч. 1-4 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За приписами ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Наказне провадження у господарському судочинстві забезпечує можливість стягнення грошової заборгованості за заявою про видачу судового наказу, до якої додані документи, які підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, в тому числі ті, що підтверджують виникнення та/або порушення права грошової вимоги у відповідному розмірі.

Отже судовий наказ видається судом за умови наявності відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин, з яких вбачається виникнення права грошової вимоги до боржника на підставі відповідного договору.

Із змісту заяви, поданої ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», слідує, що заявник просить стягнути з боржника заборгованість з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком, яка виникла за укладеним сторонами Договором № 222-НЖ/18 від 16.05.2019 (далі Договір), а саме: заборгованість за період з лютого по жовтень 2021 року в розмірі 15161,40 грн.

До заяви додано, зокрема, копію вищезазначеного договору, розрахунок заборгованості боржника ТОВ «Грація» за договором за вказаний вище період в розмірі 15161,40 грн та копію адресованого боржнику листа від 16.03.2023 № 023-02/89 з вимогою про погашення вказаної заборгованості.

Проте доказів на підтвердження надання заявником відповідних послуг за договором у вказаний ним період та виникнення у спірний період заборгованості у заявленому до стягнення розмірі, в заяві не зазначено та до неї не додано.

Згідно з п.п. 1.1 договору, його предметом є забезпечення Управителем надання послуги з управління багатоквартирного будинку (далі Послуга) у житловому будинку АДРЕСА_1 , а Споживачем забезпечення своєчасної оплати такої послуги за встановленою вартістю у строк та на умовах, що передбачені цим договором.

В пунктах 2.4.5, 2.4.6 Договору встановлено, що Управитель зобов`язаний: надавати щомісячно рахунки на оплату Послуги; надсилати Споживачу акт виконаних робіт щодо наданої послуги до 10 числа місця, що йде за звітним одним із способів на власний вибір: - шляхом направлення підписаних та скріплених печаткою актів наданих послуг у паперових примірниках для підписання Споживачем; - шляхом направлення актів у електронному вигляді, з накладенням цифрових підписів.

Споживач зобов`язаний підписати акт та повернути його Управителю. У разі, якщо Споживач не повертає акт виконаних робіт щодо наданої послуги протягом 5 днів з моменту отримання або не надає обґрунтованих зауважень, вважається, що Споживач Послугу прийняв в повному обсязі (п. 2.4.7 Договору).

В заяві не викладено обставин та не зазначено конкретних доказів, на яких ґрунтуються твердження заявника про виконання ним належним чином зобов`язань за договором у спірний період. Відповідні акти виконаних робіт (їх копії) до заяви не додано, не надано доказів надання (направлення) Споживачу (боржнику) таких актів для підписання, а також щомісячних рахунків на оплату послуг.

Зазначення у заяві про те, що виконання стягувачем належним чином зобов`язань за договором підтверджується відсутністю будь-яких претензій з боку боржника, без надання при цьому доказів на підтвердження факту надання ним послуг за заявлений період згідно з вищенаведеними умовами договору, є безпідставним та не свідчить про виникнення суми заборгованості у розмірі, який заявлено до стягнення.

Отже до заяви не додані документи (їх копії), що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу про стягнення суми грошової заборгованості.

На підставі викладеного, суд відмовляє у задоволенні заяви про видачу судового наказу на підставі пунктів 1 та 8 частини першої статті 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України суддя постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 153 цього Кодексу відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків. Крім того, заявник має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Грація» суми 15161,40 грн заборгованості.

Отримати інформацію по справі можливо на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/sud5009/.

Ухвала підписана 05.10.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її підписання в порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя О.С. Боєва