СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Харків Справа № 917/549/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

за участю секретаря судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився

1-г відповідача - не з`явився

2-го відповідача - не з`явився

3-го відповідача - не з`явився

третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх.№790П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 09.02.2023

у справі №917/549/22 (суддя Погрібна С.В., повний текст складено та підписано 20.03.2023)

за позовом ОСОБА_1 , м.Полтава

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСМ-Профіль», м.Полтава

2. ОСОБА_2 , м.Полтава

3. ОСОБА_3 , м.Полтава

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців в Центрі надання адміністративних послуг населенню Виконавчого комітету Скороходівської селищної ради, смт. Скороходове Полтавської області

про визнання неправомірним та скасування рішення загальних зборів учасників товариства

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПСМ-Профіль", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з вимогами про визнання неправомірним та скасування рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСМ - ПРОФІЛЬ» прийняте відповідно до Протоколу № 3 загальних зборів учасників від 01.07.2019 про примусове виключення зі складу учасників ОСОБА_1 , перерозподіл внесків учасників, затвердження Статуту в новій редакції та проведення державної реєстрації змін до установчих документів (вимоги згідно прохальної частини позовної заяви).

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.02.2023 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 , звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на те, що рішення місцевого господарського суду прийняте на підставі неправильності установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок неправильного та неповного дослідження та оцінки доказів, з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- в порушення приписів ст. ст. 29, 32 Закону України Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю Позивача - ОСОБА_1 не було повідомлено про проведення загальних зборів учасників товариства та не надано можливості ознайомитися з документами та інформацією необхідною для розгляду питань порядку денного на загальних зборах учасників;

- судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки пункту 17 та 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.2008 року №13 Про практику розгляду судами корпоративних спорів та усталеному, у тому числі у практиці Європейського Суду з прав людини підходу, що акції/частки у статутному капіталі, якими володів заявник, мають безсумнівно економічну цінність та становлять "майно" в розуміння статті 1 Протоколу № 1, а відтак - протиправне позбавлення особи його корпоративних прав свідчить про невідповідність таких рішень загальних зборів приписам чинного законодавства, принципу верховенства права та Конвенції про захист прав людини i основоположних свобод, та, відповідно свідчать про порушення прав та законних інтересів учасника товариства;

- протягом всього часу Позивач дотримувався обов`язків, передбачених Статутом товариства та нормами діючого законодавства, а тому підстава його примусового виключення з учасників товариства безумовно носить безпідставний, формальний та не конкретний характер;

- при виключенні Позивача зі складу товариства не було зазначено детальну та конкретну причину його примусового виключення, в яких саме заходах він не приймав участь, які негативні наслідки для товариства це мало, що в свою чергу свідчить про формальний підхід іншими учасниками товариства до вирішення питань порядку денного загальних зборів.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.04.2023 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Попков Д.О., Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.05.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, в з`вязку з відсутністю доказів сплати судового збору у відповідному розмірі.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ; встановлено строк для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України; запропоновано учасникам справи надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України. Призначено справу до розгляду на 24.07.2023.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 витребувано у Господарського суду Полтавської області справу №917/549/22.

07.07.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від ТОВ «ПСМ-Профіль» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому перший відповідач просить рішення Господарського суду Полтавської області від 09.02.2023 у справі №917/549/22 залишити без змін, як законне та обґрунтоване, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою 24.07.2023 Східного апеляційного господарського суду розгляд справи №917/549/22 відкладено на 21.08.2023 через відсутність матеріалів справи, що унеможливило розгляд поданої апеляційної скарги.

Учасники справи (повноважні представники) про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду).

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвали суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим. Тобто, ухвала суду від 25.07.2023 оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 27.07.2023 і з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності представників позивача та відповідача у даному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені та сторонами не заперечуються наступні обставини:

- 29.05.2019 Головою правління ТОВ "ПСМ-ПРОФІЛЬ" Лукіним О.В. було скликано щорічні загальні збори учасників товариства на 01.07.2019, про що усім учасникам товариства було надіслано повідомлення за вихідним №166;

- порядок денний щорічних загальних зборів учасників товариства містив низку питань на вирішення, зокрема: примусове виключення зі складу учасників - ОСОБА_1 та про виплату йому частки статутного капіталу; перерозподіл внесків учасників; затвердження Статуту Товариства в новій редакції; призначення відповідальної особи за проведення державної реєстрації змін до установчих документів та надання йому всіх повноважень пов`язаних з реєстрацією змін;

- 01.07.2019 на загальних зборів учасників ТОВ "ПСМ-ПРОФІЛЬ" були присутні ОСОБА_2 , з часткою у статутному капіталі Товариства 57,15 % та ОСОБА_3 з часткою у статутному капіталі Товариства 28,57%, що відображено у відповідному протоколі №3;

- за результатами загальних зборів учасниками прийнято рішення про примусове виключення зі складу учасників ОСОБА_1 , у зв`язку із тривалим неприйняттям участі в діяльності Товариства; перерозподіл внесків учасників у зв`язку із примусовим виключенням ОСОБА_1 з числа учасників Товариства в наслідок чого частки в статутному капіталі учасників збільшились наступним чином: у ОСОБА_2 з 57,15% до 67,0%, ОСОБА_3 з 28,57% до 33,0% та затвердження Статуту Товариства в новій редакції.

- 09.07.2019 державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Чутівської райдержадміністрації проведена реєстраційна дія прийнятих змін у відповідності зі статтею 17 Закону України №755-IV від 15.05.2003.

За твердженням позивача йому стало відомо про виключення з учасників Товариства за результатами Загальних зборів учасників лише восени 2021.

Вважаючи рішення загальних зборів учасників Товариства від 01.07.2019 таким, що порушує права учасника Товариства, ОСОБА_1 звернувся до господарського суду за захистом своїх прав з позовом про визнання неправомірним та скасування рішення загальних зборів учасників товариства.

Позивач у позовній заяві зазначив, що він належним чином виконував обв`язки учасника Товариства та приймав участь у його діяльності, але про скликання зборів учасників товариства не був повідомлений належним чином. Крім того, вважає рішення неправомірним у зв`язку із прийняттям в супереч Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" в редакції, яка діяла на момент прийняття рішення.

В свою чергу, представник ТОВ "ПСМ-ПРОФІЛЬ" проти позову заперечував, вказавши на дотримання Товариством процедури скликання загальних зборів та надавши на підтвердження належні докази, а саме копію повідомлення про скликання зборів від 28.05.2019, поштовий конверт, квитанцію про направлення листа позивачу та копію опису вкладення у цінний лист.

Оскаржуваним рішенням Господарського суду Полтавської області від 09.02.2023 у справі №917/549/22 в задоволенні позовних вимог відмовлено через те, що вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю неправомірним та його скасування не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з`ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 звертаючись з даним позовом, прагне поновити своє право володіння часткою у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ПСМ-ПРОФІЛЬ, тобто прагне відновлення становища, яке існувало до прийняття оспорюваного рішення загальних зборів від 01.07.2019.

Наразі, оскільки зі змісту оспорюваного рішення загальних зборів від 01.07.2019 вбачається, що Позивач мав статус учасника Товариства з обмеженою відповідальністю ПСМ-ПРОФІЛЬ, остільки у розглядуваному випадку апеляційний суд погоджується із наявністю у ОСОБА_1 легітимного захищуваного суб`єктивного інтересу, пов`язаного із відновленням та збереженням такого статусу.

Водночас, місцевим судом встановлено і Скаржником не спростовано належності представлених доказів вжиття заходів зі своєчасного і належного повідомлення ОСОБА_1 про проведення загальних зборів учасників Товариства, що спростовує твердження апелянта про наявність порушення його прав у вигляді неповідомлення.

Крім того, колегія апеляційного суду відхиляє і твердження Апелянта про порушення у "майновому" аспекті у розумінні ст.1 Першого протоколу ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р., адже виключення зі складу учасників Товариства, яке опосередковане оспорюваним рішенням загальних зборів передбачає виникнення у ОСОБА_1 права на відповідну виплату вартості його частки, що не може ототожнюватися із протиправним безоплатним позбавленням майна.

З приводу зауважень Скаржника про порушення з боку Відповідачів у вигляді невизначеності заходів, у яких він як учасник Товариства не брав участь, апеляційний суд вважає за можливе керуватися концепцією "негативного доказу", адже у відповідності до вимог принципу змагальності саме Позивач мав представити докази на підтвердження існування фактів належного виконання обов`язків щодо участі у діяльності Товариства - доказів відсутності факту як таких сформульовано бути не може, що кореспондується із ч.2 ст.74 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постановах від 22.10.2019 у справі № 923/876/16, від 17.12.2019 у справі №927/97/19, від 18.03.2020 у справі №466/6221/16-а, перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою або додатковою відповідальністю міститься у ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», норми якого є спеціальними для зазначених товариств.

Аналіз ч.5 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» свідчить про те, що учасник товариства з обмеженою/додатковою відповідальністю може звернутися до суду з позовом про визначення розміру статутного капіталу товариства з обмеженою/додатковою відповідальністю та розмірів часток учасників у такому товаристві або ж з позовом про стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства з обмеженою/додатковою відповідальністю, які відповідно до зазначеної норми є належними способами захисту.

Колегія суддів зауважує, що на сьогодні існує стала та послідовна судова практика Великої Палати Верховного Суду щодо способу захисту особи, яка вважає, що її право чи законний інтерес порушені змінами у складі чи розподілі часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово підкреслювала, що єдиний належний спосіб захисту у такій категорії справ міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань". Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Так, у пунктах 60 - 61 постанови Велика Палата Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №923/876/16 (провадження №12-88гс19) зробила висновок, що позовні вимоги про визнання рішення загальних зборів товариства з обмеженою відповідальністю недійсним, визнання недійсним статуту чи недійсними змін до нього, визнання права власності на частку в статутному капіталі товариства не відповідають належним та ефективним способам захисту, оскільки їх задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Вичерпний перелік способів захисту учасників товариств з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. Належним способом захисту у цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

За своєю правовою природою такі вимоги, як "визнання рішення недійсним" та "скасування рішення", є альтернативними, мають різні правові наслідки, зокрема, через різницю в дії у часі. У разі визнання акту недійсним у суду немає потреби скасовувати його, оскільки визнання недійсним означає, що він не породив правових наслідків із дня його вчинення. Скасування ж акту означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням.

У пункті 43 постанови від 01.04.2020 у справі №813/1056/18 Велика Палата Верховного Суду також вказала, що вичерпний перелік способів захисту особи, яка вважає, що її право чи законний інтерес порушені змінами у складі чи розподілі часток учасників товариства з обмеженою відповідальністю або з додатковою відповідальністю, міститься у статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", норми якого є спеціальними для зазначених товариств. У разі, якщо позивач прагне відновити склад учасників товариства, який існував до стверджуваного порушення його прав або інтересів, і таке відновлення не може бути здійснене шляхом стягнення (витребування з володіння) з відповідача частки (частини частки) у статутному капіталі товариства (підпункт "е" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону), то належним способом захисту в цьому разі є позов про визначення розміру статутного капіталу товариства та розмірів часток учасників товариства (підпункт "д" пункту 3 частини п`ятої статті 17 цього Закону). Відповідачами за таким позовом є не тільки господарське товариство, але й особи - учасники товариства, які внаслідок задоволення позову можуть бути позбавлені своїх часток у статутному капіталі або їх частин у грошовому або відсотковому виразі.

Подібні за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17.12.2019 у справі №927/97/19 (провадження № 12-133гс19); від 08.09.2020 у справі №916/667/18 (провадження № 12-145гс19); від 03.11.2020 у справі №922/88/20 (провадження № 12-59гс20), від 23.06.2022 №904/272/21.

Зазначені висновки Великої Палати Верховного Суду мають загальний характер та мають враховуватись при вирішенні питання щодо належності обраного позивачем способу захисту в усіх справах, що стосуються зміни розміру часток та відновлення складу учасників товариства, який існував до стверджуваного порушення прав або інтересів учасників товариства.

Господарським процесуальним законом визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики, що полягають у використанні спеціальної процедури відступу від висновків щодо застосування норм права, викладених у раніше постановлених рішеннях Верховного Суду. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів указує на те, що з метою застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції необхідно виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, судової палати й колегії суддів Касаційного господарського суду (див. постанови Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №911/1418/17, від 15.01.2020 у справі № 914/261/18, від 12.02.2020 у справі №916/2259/18).

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі №755/10947/17 зазначено, що саме остання правова позиція Великої Палати Верховного Суду має враховуватися судами під час вирішення тотожних спорів.

Таким чином, навіть за умов тлумачення у світлі припнципу "суд знає право" застосованих Позивачем формулювань позовних вимог (притаманні саме адміністративному судочинству - ч.2 ст.245 КАС України) як вимог про "визнання недійсним рішення загальних зборів Товариства", то і у цьому випадку заявлений позов не опосередковує належного та ефективного способу захисту, оскільки навіть його задоволення не може бути підставою для внесення змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та відновлення статусу ОСОБА_1 як учасника Товариства із відповідною часткою, яка була станом до 01.07.2019. Більш того, тією мірою, якою сформульовані у цій справі позовні вимоги безпосередньо не передбачають (не зачіпають) відповідного перерозподілу часток ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зафіксованого у Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань після прийняття оспорюваного рішення загальних зборів Товариства, вказані учасники не можуть вважатися належними відповідачами, адже вимога щодо недійсності рішення, постановленого вищим органом управління товариства стосується тільки цього товариства.

З урахуванням наведених вище міркувань, судова колегія дійшла висновку про недоведеність Скаржником передбачених процесуальним законодавством підстав для скасування переглядуваного рішення та задоволення заявлених позовних вимог, що має наслідком відмову у задоволенні апеляційної скарги та залишення оскаржуваного судового рішення без змін.

Відповідно до ст.129 ГПК України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та указів №259/2022 від 14.03.2022, №133/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 18.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022 на території України діє режим воєнного стану.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, - оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням та продовженням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд апеляційної інстанції був вимушений вийти за межі строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч.1 ст.273 ГПК України.

Керуючись статтями 269, 270, п.1 ч.2 статті 275, статтями 276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 09.02.2023 у справі №917/549/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 04.10.2023

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка