номер провадження справи 9/209/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

06.10.2023 справа № 908/2817/23

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМТЕКС», (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Січеславський шлях, буд. 97)

до відповідача: Приватного підприємства «ЕЛТІЗ», (70410, Запорізька область, Запорізький район, с. Лукашеве, вул. Перспективна, буд. 4/А; 69093, м. Запоріжжя, а/с 1808)

про стягнення 52347,60 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

ВСТАНОВЛЕНО:

До Господарського суду Запорізької області 07.09.2023 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМТЕКС» про стягнення з відповідача: Приватного підприємства «ЕЛТІЗ» суми 52347,60 грн заборгованості.

Підставою для звернення з позовом зазначено невиконання відповідачем зобов`язань по оплаті товару отриманого на підставі довіреності №28 від 14.01.2022 за видатковою накладною №35 від 14.01.2022. Позов обґрунтовано ст.ст. 530, 610, 612, 692, 712 ЦК України та ст.ст. 193, 265 ГК України. В позові позивач навів попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. Просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору та витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 07.09.2023 здійснено автоматизований розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2817/23 та визначено до розгляду судді Боєвій О.С.

Ухвалою суду від 13.09.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2817/23, присвоєний номер провадження 9/209/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

25.09.2023 на електронну адресу суду від ТОВ «ЕКСІМТЕКС» надійшло клопотання, в якому позивачем зазначено, що після пред`явлення позову, а саме 15.09.2023 року відповідачем було оплачено вартість отриманого товару. У зв`язку з чим, позивач просив закрити провадження у справі №908/2817/23 у зв`язку з відсутністю предмета спору та вирішити питання про стягнення з відповідача судових витрат (судового збору та витрат на професійну правничу допомогу). До клопотання додано, зокрема, копію платіжної інструкції №1562 від 15.09.2023 на суму 52 347,60 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Як вбачається з наданих до матеріалів справи доказів, Приватне підприємство «ЕЛТІЗ» в добровільному порядку після звернення позивача з позовом до суду сплатило суму вартості отриманого товару (склотекстоліт) в розмірі 52347,60 грн, про що свідчить платіжна інструкція №1562 від 15.09.2023, копія якої міститься в матеріалах справи. Також позивачем надано копію листа ПП «ЕЛТІЗ» вих. №096-Д від 20.09.2023, в якому відповідач просив в платіжному дорученні №1562 від 15.09.2023 на суму 52347,60 грн вважати правильним наступне призначення платежу - «Оплата за склотекстоліт згідно рахунку 51 від 13.01.2022, в т.ч. ПДВ 8724,60 грн.».

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі № 908/2817/23 за відсутністю предмета спору.

Частиною 4 ст. 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Як вже зазначалося судом, позивач у заяві про закриття провадження у справі, посилаючись на ч. 3 ст. 130 ГПК України, просив судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При зверненні з позовом до суду Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМТЕКС» було сплачено за платіжною інструкцією № 3210 від 05.09.2023 судовий збір у розмірі 2684,00грн. Вказана сума судового збору зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується відповідною випискою суду. Дата надходження виписки до суду 06.09.2023.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що судовий збір в сумі 2684,00 грн., сплачений Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМТЕКС» за платіжною інструкцією № 3210 від 05.09.2023, підлягає поверненню позивачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» з Державного бюджету України, за ухвалою судуза відповідним клопотанням позивача.

Крім того, позивачем заявлено про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Пунктом 1 частини 1 статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначено, що адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Зі змісту ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність вбачається, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до ст. 30 Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

На підтвердження витрат на послуги адвоката в сумі 5000,00 грн, позивачем додано до матеріалів справи копію Договору № 09-06/2023 про надання правової допомоги від 09.06.2023, укладеного з Адвокатським об`єднанням Пашніна і партнери, з Додатком №1 від 09.06.2023, копію акту виконаних робіт (наданих послуг) від 05.09.2023, копію рахунку-фактури №СФ-0906 від 09.06.2023, копії платіжних інструкцій № 3091 від 13.06.2023 на суму 1500,00 грн, № 3195 від 28.08.2023 на суму 3500,00 грн.

Дослідивши зміст наданої Адвокатом професійної правничої допомоги, про яку зазначено в акті виконаних робіт (наданих послуг) від 05.09.2023, суд вважає, що такий зміст наданої правничої допомоги відповідає умовам Договору про надання правової допомоги від 09.06.2023 №09-06/2023.

При цьому, судом взято до уваги, що виходячи із конкретних обставин справи, адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях ст. 627 ЦК України, принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану роботу, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19.

Суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18.

Також, суд зазначає, що розмір судових витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється згідно з умовами договору про надання правової допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачено) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн є доведеним, підтверджений належними доказами та є співмірним і розумним, враховуючи обсяг виконаних робіт (наданих послуг) у даній справі, а тому відповідно до положень ст. 129 ГПК України вказані витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, ч. 1 ст. 231, ч.ч. 3, 4 ст. 231, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 908/2817/23 за відсутністю предмета спору.

Стягнути з Приватного підприємства «ЕЛТІЗ», (70410, Запорізька область, Запорізький район, с. Лукашеве, вул. Перспективна, буд. 4/А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕКСІМТЕКС», (51909, Дніпропетровська область, м. Кам`янське, вул. Січеславський шлях, буд. 97) суму 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

Ухвала складена та підписана 06.10.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення (повного тексту ухвали) в порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва