ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

ПРО відмову у відкритті ПРОВАДЖЕННЯ

У СПРАВІ ПРО БАНКРУТСТВО

14.09.2023 Справа № 905/593/23

Господарський суд Донецької області в складі судді Харакоза К.С.,

секретар судового засідання Пелих Т.В.,

розглянувши матеріали за заявою ОСОБА_1 , м. Донецьк,

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи,

за участю представників сторін:

боржник ОСОБА_1 , в режимі відеоконференції,

представник боржника Кінебас О.М., в режимі відеоконференції,

ВСТАНОВИВ:

17.05.2023 до Господарського суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 від 10.05.2023 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи.

Ухвалою суду від 22.05.2023 заяву ОСОБА_1 від 10.05.2023 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи залишено без руху, зобов`язано заявника надати суду: - інформацію/довідку про стан виконавчого провадження № 51239353 станом на теперішній час; - належним чином засвідчені копії доданих до заяви документів відповідно до правил оформлення документів (ДСТУ 4163-2020), в тому числі копію Договору поруки №21/36-П-13 від 24.123.2013 придатну для читання; - письмові пояснення щодо виявлених недоліків у наданих суду деклараціях про майновий стан боржника; - інформацію (довідки) про всі наявні рахунки боржника, відкриті в банках та інших фінансово-кредитних установах в Україні та за кордоном, їх реквізити, із зазначенням сум грошових коштів на таких рахунках; - оригінал заяви арбітражного керуючого Белінської Н.О. про згоду на призначення її керуючим реструктуризацією у справі.

13.06.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків №б/н від 09.06.2023 з доданими до неї документами.

Ухвалою суду від 10.07.2023 заяву ОСОБА_1 від 10.05.2023 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи прийнято до розгляду; проведення підготовчого засідання призначено на 24.07.2023; викликано ОСОБА_1 для участі в судовому засіданні (в режимі відеоконференції); зобов`язано заявника надати суду: - письмові пояснення щодо причин того, чому різняться підписи заявника на оригіналах документів наданих суду; - документи в підтвердження вибуття з власності ОСОБА_2 об`єктів майна: 1) квартири, загальною площею 59,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) квартири, загальною площею 279,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) житлового будинку, загальною площею 504,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

21.07.2023 через систему "Електронний суд" надійшли письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких повідомлено, що відмінність підписів на документах пов`язана з тим, що деякі документи підписувались в різний період часу, відповідно, на підпис здійснювався вплив природних збиваючих факторів, обумовлених зміною зовнішньої обстановки і (пози, матеріалу листа, приладу, що пише, обмеження простору для виконання підпису); та що заявник надає суду копії документів (договорів купівлі-продажу) в підтвердження вибуття з власності ОСОБА_2 об`єктів нерухомого майна. До письмових пояснень додані документи за переліком.

Ухвалами суду від 24.07.2023, від 17.08.2023 розгляд заяви відкладено на 17.08.2023 та на 14.09.2023 відповідно.

Розглянувши в судовому засіданні 14.09.2023 матеріали заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи, інші документи, суд дійшов висновків про відмову у відкритті провадження у справі, оскільки суд встановив недобросовісну поведінку боржника, що полягала у приховуванні майна, що належить йому та його родині.

Висновок суду обумовлений наступним:

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

За приписами частини першої статті 8 Кодексу України з процедур банкрутства, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника.

Відповідно до абзацу тринадцятого частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, під неплатоспроможністю слід розуміти неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви (абзац п`ятий частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства).

Положеннями Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства визначено особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця.

Стаття 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи наведені в частині другій статті 115 цього Кодексу, згідно з якою боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо:

- боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців;

- у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

- існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

До складу грошових вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції (частина третя статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства).

Право боржника звернутися із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не стоїть у залежності від наявності у сукупності всіх підстав, передбачених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Тобто, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи достатньо навіть однієї або більше однієї підстави у будь-яких комбінаціях, наведених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки законодавцем імперативно не визначено обов`язковим існування сукупності всіх підстав, як умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи (постанова Верховного Суду від 29.07.2021 у справі № 909/1028/20).

Системний аналіз статті 113, частин першої, другої статті 116, частини першої статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства дає можливість дійти висновку, що наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у кожному конкретному випадку повинна визначатись судом з урахуванням поданої боржником заяви та доданих до неї доказів на підтвердження настання обставин, що підтверджують неплатоспроможність фізичної особи (на момент звернення до суду з відповідною заявою) або загрозу її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому).

Разом з тим, способи та засоби доведення підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність визначені законодавцем шляхом наведення у частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства переліку документів, що мають додаватись до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та підтверджувати її зміст.

Згідно з частинами першою-третьою статті 119 Кодексу України з процедур банкрутства, у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також вирішує інші питання, пов`язані з розглядом заяви. Підготовче засідання проводиться у порядку, передбаченому цим Кодексом. За наслідками підготовчого засідання господарський суд постановляє ухвалу про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність або про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

З урахуванням викладеного та положень частини третьої статті 13, статей 74, 76, 77 ГПК України, розглядаючи заяву боржника у підготовчому засіданні, місцевий суд повинен перевірити відповідність поданої заяви вимогам до її форми та змісту відповідно до статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства та з`ясувати на підставі поданих боржником доказів наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, визначених частиною другою статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Обґрунтовуючи наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, боржником зазначено про те, що кредитна історія розпочалася в грудні 2013 року, коли між ОСОБА_1 та ПАТ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «СОЮЗ» був укладений договір поруки від 24.12.2013, згідно якого перший взяв на себе зобов`язання солідарно з ТОВ «АЛЬТКОМ «БЕТОН-СТРОЙ» відповідати перед банком у повному обсязі за своєчасне та повне виконання ТОВ «АЛЬТКОМ «БЕТОН-СТРОЙ» його зобов`язань перед банком. Поручителем ОСОБА_1 став за проханням свого знайомого, який займав посаду генерального директора ТОВ «АЛЬТКОМ БЕТОН-СТРОЙ». Однак, у зв`язку з окупацією частини Донецької області, підприємство опинилося у важкому фінансовому становищі, відповідно не змогло розрахуватись із банком за кредит.

27.05.2016 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження № 51239353, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ Альтком Бетон-Строй на користь ПАТ Комерційний Банк Союз заборгованість за кредитним договором №21/36-КЛТ-13 від 24.12.2024 у розмірі 2 668 547,94 доларів США (2 520 000 доларів США - сума неповернутого кредиту, 148547,94 доларів США - сума нарахованих процентів за користування кредитом). В 2016 році, відбулося часткове погашення боргу третьою особою у розмірі 10239815,00 грн., що у доларовому еквіваленті складало 400000,00 доларів США, у розмірі 2 665,000 грн., що у доларовому еквіваленті складало 100000,00 доларів США. Керівник ТОВ «АЛЬТКОМ «БЕТОН-СТРОЙ» звільнився, та не виходить на зв`язок. Заявник зазначає, що на сьогоднішній час знаходиться в скрутному становищі та не може сплачувати борг перед банком.

В заяві про усунення недоліків (вх.5523/23 від 13.06.2023) заявник уточнив, що сума заборгованості перед банком на теперішній час складає 2167476,91 доларів США.

На підставі зазначеного заявник просив суд: прийняти дану заяву до розгляду; відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; затвердити кандидатуру ОСОБА_3 та призначити керуючим реструктуризацією; оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на офіційному сайті Вищого господарського суду України; винести постанову; визнати неплатоспроможним ОСОБА_1 ; прийняти запропонований План реструктуризації; зупинити всі штрафні санкції, пеню, комісію, проценти, (загальний мораторій) щодо мене, починаючи з дня винесення рішення.

Завданням підготовчого засідання господарського суду у розгляді заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи є перевірка підтвердження належними та допустимими доказами обставин, що вказані боржником як ознаки його неплатоспроможності чи її загрози відповідно до вищезазначених положень частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства.

Водночас при ініціюванні справи про неплатоспроможність фізичної особи наявність простроченої заборгованості чи можливість невиконання грошових зобов`язань найближчим часом (загроза неплатоспроможності) має підтверджуватися доказами у відповідному обсязі, виходячи з правової природи правовідносин між боржником та кредитором. Такими доказами, серед іншого, можуть бути судові рішення, правочини, первинні бухгалтерські документи, які містять відомості про фінансову операцію та підтверджують її здійснення (зокрема банківські виписки, платіжні доручення, довідки) та будь-які інші докази, що доводять факт невиконання боржником своїх зобов`язань, а у випадку загрози неплатоспроможності - потенційну можливість такого невиконання.

У відповідності до положень статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства обов`язок подання документів, на підставі яких виникла заборгованість заявника, покладений на заявника.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 26.05.2022 у справі № 903/806/20 сформулював принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Щодо добросовісної поведінки боржника у постановах Верховного Суду від 26.05.2022 №903/806/20, від 03.08.2023 № 926/2987-б/20 з цього приводу зазначено таке:

"До боржника - фізичної особи КУзПБ установлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на поступках кредиторів та сумлінній співпраці боржника з керуючим реструктуризацією і кредиторами, а також на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Зокрема, задля отримання бажаного результату - відновлення платоспроможності у судовій процедурі реструктуризації боргів КУзПБ покладає на боржника обов`язки:

- повідомити про обставини, що стали підставою для звернення до суду (пункт 3 частини другої статті 116 КУзПБ), отже обґрунтувати природу і причини неплатоспроможності, надати інформацію щодо витрачання коштів, отриманих від кредитора (кредитодавця, позикодавця), та/або щодо руху основних активів з часу виникнення зобов`язань перед кредиторами тощо;

- надати повну і достовірну інформацію про власний майновий стан та членів його сім`ї, щодо розміру та джерел доходів (пункти 4 -11 частини третьої статті 116 КУзПБ), тому у разі необхідності і додаткові пояснення чи документи на підтвердження належного виконання цих вимог;

- подати проект плану реструктуризації боргів та співпрацювати з керуючим реструктуризацією і зборами кредиторів при погодженні його змісту (частина четверта статті 116, частина сьома статті 126 КУзПБ);

- повністю погасити окремі види заборгованості до затвердження судом плану реструктуризації боргів боржника (стаття 125 КУЗПБ);

- погашати вимоги кредиторів згідно з умовами плану реструктуризації боргів у разі його затвердження (частина перша статі 128 КУзПБ).

Системне тлумачення цих приписів свідчить, що за їх змістом законодавець закріпив у спеціальних нормах КУзПБ принцип добросовісної поведінки боржника - фізичної особи, за яким право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог.

Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності."

Разом з цим надані боржником документи спростовують його доводи про загрозу неплатоспроможності, перебування в скрутному становищі та неможливість сплачувати борг перед банком, а навпаки, свідчать про невжиття боржником протягом тривалого часу заходів до задоволення вимог кредитора при наявності фінансової можливості, з огляду на наведене нижче.

· Згідно доданих до заяви про усунення недоліків заяви (вх.5523/23 від 13.06.2023) декларацій про майновий стан боржника, враховуючи дані з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, заявнику належить на праві власності майно:

- квартира за адресою: АДРЕСА_4 ;

- гараж, за адресою: АДРЕСА_5 ;

матері заявника ( ОСОБА_2 ) належить на праві власності майно:

- житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_3 ;

- квартири за адресою: АДРЕСА_1 ;

- квартира за адресою: АДРЕСА_2 ;

- квартира за адресою: АДРЕСА_6 .

В заяві про усунення недоліків заяви (вх.5523/23 від 13.06.2023) ОСОБА_1 пояснив, що нерухоме майно у м. Донецьк та АР Крим - ум. Ялта зареєстроване на ім`я матері було продано за винятком квартири та паркового місця за адресою: АДРЕСА_6 .

Суд в ухвалі про прийняття заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство від 10.07.2023 зобов`язав ОСОБА_1 надати суду документи в підтвердження вибуття з власності (матері заявника) об`єктів майна: 1) квартири, загальною площею 59,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) квартири, загальною площею 279,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) житлового будинку, загальною площею 504,2 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .

На вимогу суду заявник не надав належні докази вибуття з права власності матері заявника ( ОСОБА_2 ) зареєстрованого на неї майна згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно.

Надані суду договори купівлі-продажу від 02.12.2021, від 09.10.2018, від 02.09.2021 не можуть бути прийняті судом, як докази відчуження майна ОСОБА_2 у встановленому законодавством України порядку.

· Згідно декларацій про майновий стан боржника ОСОБА_1 сума одержаного (нарахованого) доходу за 2020 рік склала 4183685,34 грн., за 2021 рік склала 5495294,03 грн., за 2022 рік склала 788354,94 грн., станом на 01.04.2023 рік склала 97801,96 грн. (пункти 8 Розділу ІІ Декларацій).

Доказів використання одержаного доходу за період з 2020 по квітень 2023 для погашення заборгованості (або частини заборгованості) перед банком суду не надано.

Як повідомляє сам боржник, останні зміни щодо суми заборгованості за виконавчим провадженням №51239353 було внесено 11.01.2020 разом із Постановою про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

Згідно наданих суду документів, останній платіж за виконавчим провадженням №51239353 ОСОБА_1 здійснено 27.04.2020 року на суму 1500,00 грн. (квитанція АТ КБ «ПриватБанк» №0.0..1 від 27.04.2020).

· На ім`я ОСОБА_1 відкриті 4 рахунки в банківській установі АТ «ПУМБ», про що зазначає сам заявник, із наявними грошовими коштами, а саме: рахунок НОМЕР_1 - 3581,20 євро, рахунок НОМЕР_2 - 35358,95 грн., рахунок НОМЕР_1 545,93 грн., рахунок НОМЕР_3 7,00 доларів США.

Доказів використання наявних на 4 рахунках коштів для здійснення погашення/ часткового погашення існуючого боргу перед банком суду не надано.

Відповідно до постанови державного виконавця про арешт коштів від 11.01.2020 у виконавчому провадженні №51239353, арешт на грошові кошти ОСОБА_1 був накладений на всі рахунки іншої банківської установи - АТ «Перший Інвестиційний Банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Інформації щодо дати відкриття рахунків НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_1 , НОМЕР_3 в банківській установі АТ «ПУМБ», а також виписок із відомостями щодо руху коштів по вказаних 4 рахунках суду не надано.

· У деклараціях про майновий стан боржника за 2020-2022 та на 01.04.2023 не відображено жодних відомостей про суми одержаного (нарахованого) доходу за дивідендами, процентами (пункти 8 розділу ІІ Декларацій) при тому, що в розділі ІХ Декларацій наявні відомості що боржнику належить частка у статутному капіталі ТОВ «ШЛЯХОВЕ БУДІВНИЦТВО АЛЬТКОМ» у розмірі 2 %.

Відповідних рішень загальних зборів ТОВ «ШЛЯХОВЕ БУДІВНИЦТВО АЛЬТКОМ» про розподіл чистого прибутку товариства та про виплату дивідендів суду не надано, що може свідчити про отримання доходів, про які заявник не інформує суд.

Відповідно до частини другої статті 6 КУзПБ щодо боржника-фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника. Процедура погашення боргів боржника вводиться у справі про неплатоспроможність разом з визнанням боржника банкрутом.

Згідно зі статтею 1 КУзПБ реструктуризація боргів боржника - це судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Особливості застосування процедури банкрутства до боржника - фізичної особи-підприємця визначено Книгою четвертою КУзПБ.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 119 КУзПБ відкриття провадження у справі супроводжується одночасним введенням процедури реструктуризації боргів боржника та призначення керуючого реструктуризацією.

Частиною 4 ст. 116 КУзПБ визначено, що разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

У силу ч. 1 ст. 124 КУзПБ план реструктуризації боргів боржника розробляється з метою відновлення платоспроможності боржника.

Отже, виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

З наведеного та аналізу положень статті 116 КУзПБ, що визначають обсяг та перелік документів та відомостей, які боржник - фізична особа зобов`язаний додати до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, суд вважає, що такий боржник повинен запропонувати обґрунтований та виконуваний (реальний) проект плану реструктуризації своїх зобов`язань, оскільки метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів фактичного погашення їх вимог в межах процедури.

Таким чином при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, боржником до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність доданий проект плану реструктуризації (том 1 а.с. 138-139).

Відповідно до наданого плану реструктуризації боргів:

загальна сума витрат боржника на місяць складається із прожиткового мінімуму в Німеччині (місце фактичного проживання на теперішній час) на місяць для боржника 347 євро (13914,70 грн. станом на 03.05.2023 відповідно до офіційного курсу валют НБУ),

загальні доходи боржника вказані в розмірі: 19670,50 грн. в місяць, згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків відповідь від 27.04.2023 довідки про доходи, різниця між доходами та витратами боржника в місяць 5755,80 грн.

Дослідивши наданий план реструктуризації, господарським судом встановлено такі обставини:

- план містить відомості щодо суми, яка щомісячно виділятиметься боржником для погашення вимог кредитора - в розмірі 5755,80 грн. протягом 5 років. Шляхом підрахунку, суд встановив, що через 5 років заборгованість перед банком буде погашена частково в сумі 345348,00 грн., при наявній заборгованості перед банком в значно більшому розмірі 79267228,20 грн. (згідно плану реструктуризації). Щодо погашення решти суми заборгованості в плані реструктуризації не значиться.

- план не містить інформацію про всі доходи боржника, у тому числі доходи, які боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів;

- суду не надано доказів того, що боржник прагне до компромісу з кредитором щодо умов реструктуризації боргу та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення вимог кредитора.

При цьому судом враховано, що оплата авансування винагороди арбітражному керуючому в межах даної справи здійснена заявником в повному обсязі, що підтверджує його фінансову платоспроможність.

Суд зауважує, що провадження у справах про банкрутство є самостійним видом судового провадження і характеризується особливим процесуальним порядком розгляду справ, специфічністю цілей і завдань, особливим суб`єктним складом, тривалістю судового провадження, що істотно відрізняють це провадження від позовного.

На переконання суду, з огляду на положення процесуального закону, господарський суд, здійснюючи правосуддя, обмежений принципами диспозитивності та змагальності сторін, водночас у справах про банкрутство (неплатоспроможність) судовий контроль є невід`ємною складовою цього провадження.

У справах про неплатоспроможність фізичних осіб існує ризик ігнорування боржниками мети і завдань процедури реструктуризації боргів, що може полягати у наданні фіктивного та не виконуваного плану реструктуризації, який не відповідатиме вимогам статті 124 КУзПБ, пасивній участі боржника в цій процедурі.

Суд звертає увагу, що вказане вище не може залишатись поза судовим контролем, оскільки господарський суд не позбавлений можливості надавати оцінку поведінці боржника у разі розгляду судом заяви боржника про його неплатоспроможність у підготовчому засіданні: чи є вона відкритою, зрозумілою, своєчасною та добросовісною чи, навпаки, недобросовісною, такою, що містить ознаки ухилення від виконання зобов`язань, маючи на меті лише фактичне списання заборгованості перед кредиторами, що свідчить про зловживання правом боржника на доступ до суду зі зверненням із заявою про неплатоспроможність.

На думку суду, за поданим боржником планом реструктуризації основною метою погашення боргу ОСОБА_1 перед кредитором є його списання у значному обсязі, що не узгоджується з правовою природою процедури реструктуризації боргів у справі про неплатоспроможність фізичної особи, яка застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника, шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань перед кредиторами за планом реструктуризації, а лише засвідчує про зловживання правом на доступ до суду зі зверненням із заявою про його неплатоспроможність за формальними ознаками та створення умов щодо порушення інтересів кредиторів на отримання належного боргу повністю або часткового з боржника.

Також, слід зазначити, що у деклараціях про майновий стан боржника за 2020-2022 та на 01.04.2023 не відображено жодних відомостей про фінансові зобов`язання боржника, хоча такі відомості повинні наводитись у розділі XIV декларацій.

Не заповнено боржником і відповідні графи декларацій щодо витрат на побутові потреби, на придбання майна, оплату послуг, тощо, які він об`єктивно несе, що підтверджується і наданими ним виписками з банківських рахунків.

З цього слідує, що боржник формально віднісся до заповнення декларацій про майновий стан, або ж наведені ним у заяві обставини, що спричинили його неплатоспроможність, є неправдивими.

Викладені вище обставини у своїй сукупності зумовлюють висновок суду про недобросовісність поведінки заявника, що, в свою чергу, ставить під сумнів дійсну неплатоспроможність заявника та його прагнення досягненню компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що є основною метою процедури неплатоспроможності фізичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 119 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо:

1) відсутні підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

2) боржник виконав зобов`язання перед кредитором (кредиторами) у повному обсязі до підготовчого засідання суду;

3) боржника притягнуто до адміністративної або кримінальної відповідальності за неправомірні дії, пов`язані з неплатоспроможністю;

4) боржника визнано банкрутом протягом попередніх п`яти років.

Недоведення боржником належними та допустимими доказами підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ненадання пояснень з доказами щодо обставин отримання в кредит грошових коштів, їх витрачання, планування погашення кредитних зобов`язань, приховування достовірної інформації щодо розміру фактичних доходів, є підставою для відмови у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 4 статті 119 КУзПБ.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 9, 113, 119 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 3, 12, 86, 232-235, 255-256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена. Апеляційна скарга подається у строки та порядок передбачені ст.ст. 256, 257 Господарським процесуальним кодексом України.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Суддя К.С. Харакоз