ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" жовтня 2023 р. Справа№ 927/881/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Корсака В.А.

Буравльова С.І.

без повідомлення учасників справи

розглянувши матеріали апеляційної скарги Сокіл Ганни Валеріївни на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2023

у справі №927/881/23 (суддя - Сидоренко А.С.)

за заявою Сокіл Ганни Валеріївни про скасування судового наказу від 28.06.2023, виданого Господарським судом Чернігівської області

за заявою Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області

про видачу судового наказу про стягнення 6552,60 грн заборгованості за надані житлово-комунальні послуги згідно договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №606 від 01.05.2012.

ВСТАНОВИВ:

06.07.2023 Сокіл Ганна Валеріївна звернулася до Господарського суду Чернігівської області із заявою про скасування судового наказу від 28.06.2023 у справі №927/881/23, виданого Господарським судом Чернігівської області за заявою Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сокіл Ганни Валеріївни 6552,60 грн заборгованості за надані житлово-комунальні послуги згідно договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №606 від 01.05.2012.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2023 у справі №927/881/23 заяву Сокіл Ганни Валеріївни про скасування судового наказу від 28.06.2023 повернуто заявникові на підставі ч. 6 ст. 157 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, Сокіл Ганна Валеріївна звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог заявник апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, зокрема, ст. 174 ГПК України, не залишивши заяву про скасування судового наказу без руху, тим самим порушивши право заявника на доступ до правосуддя. Поряд з цим заявник визнає, що звертаючись до суду з заявою про скасування судового наказу, заявником випадково не вказано номер реєстраційної картки платника податків та не надано суду першої інстанції квитанцію про сплату судового збору. Проте, вказані недоліки усунуто заявником шляхом зазначення в апеляційній скарзі номеру реєстраційної картки платника податків та надання доказів сплати судового збору.

Також, на переконання скаржника, місцевим господарським судом безпідставно зазначено, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, що позбавляє заявницю права на апеляційне оскарження.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 апеляційну скаргу у справі №927/881/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Корсак В.А., Буравльов С.І.

Перевіривши матеріали апеляційної скарги Сокіл Ганни Валеріївни , суддею-доповідачем виявлено її недоліки, а саме відсутність доказів сплати судового збору за її подання у встановлених порядку та розмірі, у зв`язку з чим ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 апеляційну скаргу у справі №927/881/23 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Сокіл Ганни Валеріївни на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2023 у справі №927/881/23, вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 2 ст. 271 ГПК України, встановлено строк на подання відзиву на апеляційну скаргу.

В межах встановлених судом процесуальних строків Комунальним підприємством "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області не було надано відзив на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України.

Враховуючи те, що предметом апеляційного перегляду наразі є ухвала про повернення заяви заявникові (п. 6 ч. 1 ст. 255 ГПК України), яка входить до визначеного у ч. 2 ст. 271 ГПК України переліку та з огляду на відсутність обставин справи, що зумовлюють необхідність розгляду апеляційної скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи, виклик сторін (учасників справи) колегією суддів не здійснювався.

Згідно з ч. 1 ст. 270 ГПК України в суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій Главі.

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів справи, у червні 2023 року Комунальне підприємство "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області звернулося до Господарського суду Чернігівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сокіл Ганни Валеріївни 6552,60 грн заборгованості за надані житлово-комунальні послуги згідно договору №606 від 01.05.2012 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

28.06.2023 Господарським судом Чернігівської області був виданий наказ у справі №927/881/23 про стягнення з Фізичної особи-підприємця Сокіл Ганни Валеріївни на користь Комунального підприємства "Прилукитепловодопостачання" Прилуцької міської ради Чернігівської області заборгованості в сумі 6552,60 грн.

06.07.2023 до суду надійшла заява Сокіл Ганни Валеріївни про скасування судового наказу від 28.06.2023 у справі №927/881/23, перевіривши яку суд в оскаржуваній ухвалі від 07.07.2023 дійшов висновку про її невідповідність вимогам ч. 5 ст. 157 ГПК України, у зв`язку з чим повернув заявнику.

В обґрунтування вказаної ухвали суд, з посиланням на ст. 157 ГПК України, Закон України "Про судовий збір", вказав, що за подачу заяви про скасування наказу справляється судовий збір у розмірі 134,20 грн, проте заявником до заяви не додано доказів сплати судового збору. Також судом зазначено, що в поданій заяві не вказано реєстраційного номеру облікової картки платника податків заявника.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ГПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 157 ГПК України заява про скасування судового наказу подається в суд у письмовій формі.

Вимоги до заяви про скасування судового наказу встановлені ч. 3 ст. 157 ГПК України.

Так, заява про скасування судового наказу має містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження;

4) наказ, що оспорюється;

5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Частиною 5 статті 157 ГПК України встановлено, що до заяви про скасування судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником;

3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 6 ст. 157 ГПК України, у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Таким чином, положення ч. 5 ст. 157 ГПК України містить вичерпний перелік документів, що додаються до заяви, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюються Законом України "Про судовий збір".

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", зокрема, передбачено, що за подання до господарського суду заяви про скасування судового наказу справляється судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб з 1 січня 2022 року становить 2684 грн.

Отже, за подачу заяви про скасування наказу Сокіл Ганна Валеріївна мала сплатити судовий збір у розмірі 134,20 грн (2684 грн х 0,05) або надати докази звільнення від сплати судового збору. Однак, як вірно встановлено судом першої інстанції, Сокіл Ганною Валеріївною не дотримано вимоги ч. 5 ст. 157 ГПК України та Закону України "Про судовий збір", та до заяви про скасування судового наказу не додано доказів, що підтверджують сплату судового збору, або доказів звільнення від сплати судового збору. Поряд з цим, долучені скаржницею до апеляційної скарги докази сплати судового збору за звернення до суду першої інстанції із заявою про скасування судового наказу не приймаються судом до уваги, оскільки відповідні документи, в силу вимог норм процесуального законодавства, мали бути подані заявницею при зверненні до суду першої інстанції, позаяк ненадання відповідних документів є підставою для повернення заяви. Проте, як було встановлено, документ, що підтверджує сплату судового збору не було долучено Сокіл Ганною Валеріївною до заяви про скасування судового наказу від 28.06.2023 по справі №927/881/23.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Аналізуючи право особи на розгляд її заяви в суді, слід застосовувати положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, учасником якої є держава Україна, з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема, у Рішенні 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України", яким зазначено, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

При цьому, суд зазначає, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить п. 1 ст. 6 Конвенції (Рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Реалізація особою права на звернення до суду здійснюється шляхом подання відповідних заяв (скарг), вимоги до форми та змісту яких встановлені ГПК України, серед яких зазначено докази сплати судового збору.

Отже, встановлення державою обов`язку щодо сплати судового збору за звернення до господарського суду, у порядку та розмірі, що встановлені Законом України "Про судовий збір", є допустимим обмеженням скаржника у доступі до суду та не становить порушення гарантованого йому п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "права на суд".

Крім того колегія суддів зазначає, що ч. 6 ст. 157 ГПК України чітко визначено, що у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення. Тобто, в даному випадку, у суду відсутні процесуальні можливості, передбачені ст. 174 ГПК України для залишення заяви без руху та надання строку на усунення її недоліків, як помилково зазначає заявниця.

До того ж, як вірно відмічено Господарським судом Чернігівської області, у поданій до суду заяві Сокіл Ганною Валеріївною , в порушення ч. 3 ст. 157 ГПК України, не вказано реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

Також суд апеляційної інстанції вважає помилковими твердження скаржниці про безпідставне зазначення місцевим господарським судом того, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та відповідно, порушення наведеним її права на апеляційне оскарження, враховуючи слідуюче.

У ч. 1 ст. 234 ГПК України передбачено, що ухвала, яка викладається окремим документом, складається, зокрема, з резолютивної частини із зазначення строку й порядку набрання нею законної сили та її оскарження.

Відповідно до положень ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Вбачається, що ухвала Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2023 у справі №927/881/23 постановлена судом без виклику учасників справи. А відтак, у резолютивній частині оскаржуваної ухвали судом вірно зазначено, що ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Колегія суддів звертає увагу заявниці, що місцевий господарський суд зазначивши в резолютивній частині ухвали строк та порядок набрання нею законної сили та її оскарження, дотримався процесуального закону, не обмежуючи при цьому можливості Сокіл Ганни Валеріївни на апеляційне оскарження.

За наведеного, враховуючи встановлені у справі обставини, місцевий господарський суд правомірно повернув заяву Сокіл Ганни Валеріївни про скасування судового наказу від 28.06.2023 у справі №927/881/21 на підставі ч. 6 ст. 157 ГПК України.

Доводи скаржниці не спростовують висновків, викладених в оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції, та не можуть бути підставами для скасування оскаржуваної ухвали.

Статтею 276 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За вказаних обставин Північний апеляційний господарський суд вважає оскаржувану ухвалу такою, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 280 ГПК України, для скасування ухвали Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2023 у даній справі відсутні, у зв`язку з чим апеляційна скарга Сокіл Ганни Валеріївни не підлягає задоволенню.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу скаржника на можливість повторного звернення із заявою про скасування судового наказу від 28.06.2023 у справі №927/881/23 з врахуванням вимог ч. 5 ст. 157 ГПК України, після усунення недоліків (долучення доказів сплати судового збору та зазначення реєстраційного номеру облікової картки платника податків).

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржницю.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Сокіл Ганни Валеріївни залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 07.07.2023 у справі №927/881/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Сокіл Ганну Валеріївну .

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в строк та в порядку, встановленому ст. ст. 287-291 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.А. Корсак

С.І. Буравльов