ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023м. ДніпроСправа № 904/4194/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. розглянув спір

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Тритон", м. Дніпро

до Громадської організації "Аерокосмічний музейний центр культури та освіти молоді", м. Дніпро

про відшкодування збитків у сумі 268 166,55 грн.

Без участі представників сторін.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія "Тритон" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення 268 166,55 грн. збитків, що складають суму витрат, понесених на відновлення підпірної стінки, що була зруйнована внаслідок проведення відповідачем робіт з капітального ремонту неналежної якості.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.08.2020 під час зливи відбулося руйнування підпірної стінки та зсув ґрунту по схилу від земельної ділянки Міського комунального закладу культури "Дніпровський планетарій" до земельної ділянки ТОВ Компанія "Тритон" за адресою: м. Дніпро, Крутогорний узвіз, 12. Так, позивач вказує на те, що частина стінки була зруйнована повністю, а її уламками із ґрунтовими масами було пошкоджено частину бокової стінки будівлі його підприємства.

Відповідно до акту № 1 обстеження технічного стану підпірної стінки, розташованої в районі будинків 12 та 12б по Крутогорному узвозу в м. Дніпрі від 21.08.2020, причиною обвалу є відсутність частини цегляної огорожі на верхній частині схилу земельної ділянки по узвозу Крутогірному, буд. 10.

Посилаючись на висновки звіту за результатами інструментального обстеження з висновком про стан укосу, позивач вважає, що капітальний ремонт в частині асфальтування території було проведено відповідачем з певними відхиленнями від будівельних норм, які призвели до неправильного функціонування водостоку, що, в свою чергу, стало причиною понаднормативного навантаження на підпірну стінку, повне зруйнування якої завдало пошкоджень будівлі ТОВ Компанія "Тритон".

Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що його підприємством здійснювались роботи відповідно до договору будівельного підряду № 20/05/19 від 20.05.2019 виключно щодо внутрішньої та фасадної частин будівлі планетарію та його даху, що також підтверджується сертифікатом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради серії ДП № 40 від 05.10.2020.

Так, ГО "Аерокосмічний музейний центр культури та освіти молоді" у відзиві на позовну заяву вказує на те, що його підприємство не набувало обов`язків щодо ремонту будь-якого майна, пов`язаного або суміжного з майном позивача, оскільки капітальний ремонт стосувався виключно будівлі планетарію і не був пов`язаний із будь-якими роботами на земельних ділянках та/або будь-яким впливом на майно інших осіб.

Відповідач, зазначаючи про те, що він не був наділений правом користування земельною ділянкою навколо планетарію та на його підприємство не було покладено обов`язок щодо врегулювання питання в частині відведення стічних вод, вказує на те, що належним відповідачем за вимогою позивача про компенсацію вартості ремонту майна, зруйнованого внаслідок утворення атмосферних опадів, є орган місцевого самоврядування.

До того ж, ГО "Аерокосмічний музейний центр культури та освіти молоді" зазначає про те, що позивачем не надано доказів, які б підтверджували право власності та/або право пред`явлення вимоги щодо підпірної стінки.

Відзив на позовну заяву містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу), який складає 36 000,00 грн.

04.09.2023 позивачем подано відповідь на відзив, в якій його підприємством вказано на те, що долучений до відзиву на позовну заяву договір будівельного підряду містить у собі більше 20 додатків (локальних кошторисів), проте, відповідачем надано не всі локальні кошториси, які, на його думку, підтверджують відсутність будь-яких робіт на спірній земельній ділянці.

Крім того, ТОВ Компанія "Тритон", посилаючись на наданий відповідачем експертний звіт № 508/е/19 від 24.04.2019 щодо розгляду проектної документації за робочим проектом "Капітальний ремонт будівлі Планетарію, узвіз Крутогорний (вул. Рогальова), 10 в м. Дніпрі" з додатками, зазначає про те, що вказаним звітом затверджено, зокрема, укладення тротуару, відведення поверхневих вод з території Планетарію. Таким чином, позивач вважає, що облаштування спірної земельної ділянки та прилеглої території було передбачено проектною документацією та затверджено відповідним експертним звітом за робочим проектом.

Щодо попереднього розрахунку суми понесених відповідачем витрат в розмірі 36 000,00 грн. позивач вказує про те, що заявлена сума є неспівмірною зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, відсутності судових засідань тощо.

11.09.2023 через канцелярію господарського суду подано заперечення проти доводів, викладених у відповіді на відзив, підсумовуючи які відповідач зазначив про те, що позивачем не надано доказів, які підтверджують його відношення до підпірної стіни, як не надано і доказів, які взагалі підтверджують її існування. Також відповідач вказує на ненадання позивачем доказів, які свідчать про наявність в поведінці ГО "Аерокосмічний музейний центр культури та освіти молоді" складу цивільного правопорушення, як не надано і взагалі будь-яких не сумнівних доказів, які б свідчили про вірогідність існування обставин, якими обгрунтовуються позовні вимоги.

Ухвалою від 04.08.2023 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/4194/23, її розгляд вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Враховуючи достатність часу наданого сторонами для подання заяв по суті справи чи з процесуальних питань, суд вважає за можливе завершити розгляд справи.

З огляду на викладене та згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у справі матеріалами, а рішення підписано без його проголошення.

За результатом дослідження матеріалів справи, оцінки доказів у їх сукупності господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини щодо наявності/відсутності підстав для стягнення збитків, завданих внаслідок руйнування підпірної стінки, що стало причиною пошкодження бокової стіни будівлі Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Тритон" (позивача у даній справі) та викликало необхідність здійснення останнім відновлюваних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія "Тритон" є власником об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 01) - цілісного майнового комплексу, який складається з: А-4 адміністративна будівля, площею 1 465,9 кв.м., Б-2 склад-гараж цегляний, площею 186,7 кв.м., В-2 адміністративна будівля цегляна, площею 479,6 кв.м., Г - гараж цегляний, Д-1 будівля складу шлакоблочний, цегляний, площею 97,0 кв.м., Ж-1 будівля техніко-торгівельного центру цегляний, площею 185,2 кв.м., 3-гараж цегляний, І, ІІ - мостіння, П - сарай цегляний, № 1-4 - огорожа, яке знаходиться за адресою: м. Дніпро, Крутогорний узвіз, 12, на підставі свідоцтва про право власності, номер 50800573, виданого 24.12.2015 Александрук Ганною Вікторівною (а.с. 89).

Як зазначає позивач, 11.08.2020 під час зливи відбулося руйнування підпірної стінки та зсув ґрунту по схилу від земельної ділянки Міського комунального закладу культури "Дніпровський планетарій" до земельної ділянки Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Тритон" за адресою: м. Дніпро, Крутогорний узвіз, 12. Частина стінки була зруйнована повністю, а її уламками із ґрунтовими масами було пошкоджено частину бокової стінки будівлі його підприємства.

Відповідно до акту обстеження технічного стану підпірної стінки, розташованої в районі будинків 12 та 12б по Крутогорному узвозу у місті Дніпро № 1 від 21.08.2020, орієнтовною причиною руйнування підпірної стінки та зсуву ґрунту є відсутність частини цегляної огорожі на верхній частині схилу земельної ділянки за адресою: м. Дніпро, узвіз Крутогірний, буд. 10, яка в ході проведення реконструкції була демонтована з невідомих причин.

Протоколом Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради № 11 від 17.08.2020 під час огляду встановлено, що внаслідок сильної зливи, яка відбулась 11.08.2020 та відсутності частини огорожі, що затримувала атмосферні води на межі з земельною ділянкою "Планетарію" та підпорною стінкою ТОВ Компанія "Тритон" та спрямовувала їх у зливовий колектор стався обвал підпірної стінки в районі будинків 12-12б по узвозу Крутогірний (земельна ділянка належить ТОВ Компанія "Тритон").

Згідно із висновками звіту за результатами інструментального обстеження з висновком про стан укосу ДВНЗ "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури" головною причиною руйнування ділянки укосу з утримуючою підпірною стінкою стало, зокрема, накопичення вологи в масиві за рахунок порушення стоку з верхнього майданчика після влаштування асфальтового покриття планування.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач зазначає, що рішенням Дніпровської міської ради № 39/33 від 20.06.2018 було вирішено з метою забезпечення збереження комунального майна МКЗК "Дніпровський планетарій" укласти договір оренди нерухомого майна, площею 443,6 кв.м., за адресою: узвіз Крутогорний, 10 з Громадською організацією "Аерокосмічний музейний центр культури та освіти молоді" терміном на 15 років із зобов`язанням здійснити капітальний ремонт, за необхідності реконструкцію, інші види ремонтних робіт вказаного нерухомого майна (а.с. 10-11).

Управлінням державного архітектурного будівельного контролю Дніпровської міської ради надано дозвіл на проведення ГО "Аерокосмічний музейний центр культури та освіти молоді" капітального ремонту об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані. Згідно із відкритими даними з офіційного веб-сайту Порталу Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва будівництво об`єкту за адресою: м. Дніпро, Крутогорний узвіз, 10, завершено 01.06.2020, об`єкт введено в експлуатацію 05.10.2020 на підставі Сертифікату про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів № ДП40.

Таким чином, позивач вважає, що капітальний ремонт в частині асфальтування території було проведено відповідачем з певними відхиленнями від будівельних норм, які призвели до неправильного функціонування водостоку, що, в свою чергу, стало причиною понаднормативного навантаження на підпірну стінку, повне зруйнування якої завдало пошкоджень будівлі ТОВ Компанія "Тритон".

Так, повне зруйнування підпірної стінки призвело до неможливості інженерного захисту суміжної до МКЗК "Дніпровський Планетарій" ділянки позивача, внаслідок чого ТОВ Компанії "Тритон" була заподіяна шкода, яка складається із суми понесених витрат під час виконання будівельно-монтажних робіт по ремонту підпірної стіни по Крутогорному узвозу, 12, в розмірі 268 166,55 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача в якості збитків.

Вказані обставини і стали причиною для звернення позивача з даним позовом до господарського суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним з способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Частиною 1 статті 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до частини 2 статті 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з частиною 1 статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються:

- вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

- додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною;

- неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною;

- матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків необхідною є наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправної поведінки; наявності шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою; вини.

Такі висновки суду узгоджуються з позицією Верховного Суду України, яка викладена у постанові від 18.03.2015 у справі №3-18гс15.

Відсутність будь-якої з зазначених умов виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов`язку з відшкодування збитків.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги посиланням на те, що в результаті капітального ремонту в частині асфальтування території на об`єкті відповідача, який було проведено з певними відхиленнями від будівельних норм, частину підпірної стінки позивача було пошкоджено, а витрати, понесені ним з її відновлення, на загальну суму 268 166,55 грн., є збитками позивача.

Проте, як вбачається з аналізу норм матеріального права збитки застосовуються як цивільно-правова відповідальність, у випадку порушення господарського зобов`язання другою стороною.

Водночас, за змістом положень статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З наведеної правової норми вбачається, що однією з підстав виникнення зобов`язання є заподіяння шкоди іншій особі. На відміну від зобов`язань, які виникають із правомірних актів, цей вид зобов`язань виникає із неправомірних актів, яким є правопорушення, тобто протиправне, винне заподіяння шкоди деліктоздатною особою. Деліктне (позадоговірне) зобов`язання виникає там, де заподіювач шкоди і потерпілий не перебували між собою у зобов`язальних відносинах або шкода виникла незалежно від існуючих між сторонами зобов`язальних правовідносин.

Отже, суд вважає, що правовідносини, які є предметом розгляду у даній справі, пов`язані з відшкодуванням шкоди.

Аналіз положень статті 1166 Цивільного кодексу України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).

Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом (постанова Верховного Суду України від 12.02.2014р. у справі № 6-168цс13).

Частиною 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України визначено що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів, які б свідчили про те, що підпірна стінка, яка була зруйнована, належить позивачеві на праві власності чи будь-якому іншому праві (користуванні), відповідачем надано не було.

Роздруківка інформаційної довідки про право власності, залучена до матеріалів справи (а.с. 89), такої інформації не містить, інших доказів на підтвердження вказаної обставини позивачем до матеріалів справи залучено не було, що позбавляє можливості зробити висновок про те, що останньому взагалі завдано шкоди.

Так, як вже зазначалось - під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Не надано позивачем і належних доказів, які б свідчили про наявність у поведінці відповідача складу цивільного правопорушення.

Посилання позивача на те, що капітальний ремонт в частині асфальтування території було проведено відповідачем з певним відхиленням будівельних норм, які призвели до неправильного функціонування водостоку, що, в свою чергу, стало причиною понаднормативного навантаження на підпірну стінку, зруйнування якої завдало пошкоджень будівлі ТОВ Компанія "Тритон", спростовуються доказами, наданими відповідачем.

Так, як вбачається із договору будівельного підряду №20/05/2019 від 20.05.2019 та додатків до нього, роботи за умовами вказаного договору здійснювались стосовно внутрішньої та фасадної частини планетарію та його даху і не були пов`язані з роботами на земельних ділянках.

Залучені до матеріалів справи як Звіт за результатами інструментального обстеження з висновком про стан укосу, виконаний ДВНЗ "Придніпровська державна академія будівництва та архітектури", в якому йдеться про те, що головною причиною руйнування ділянки укосу з утримуючою підпірною стінкою стало, зокрема, накопичення вологи в масиві за рахунок порушення стоку з верхнього майданчика після влаштування асфальтового покриття планування; так і Протокол Комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Виконавчого комітету Соборної районної у місті Дніпрі ради № 11 від 17.08.2020, не є належними доказами, які б підтверджували здійснення відповідачем капітального ремонту на земельних ділянках з певним відхиленням від будівельних норм, які призвели до неправильного функціонування водостоку.

Будь-яких інших належних доказів, які б свідчили про те, що майно, яке належить саме позивачу, пошкоджено з вини відповідача, до матеріалів справи залучено не було.

Відповідно до пункту 81 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено як завдання йому шкоди, так і того, що саме через дії відповідача відбулося пошкодження спірної частини нерухомого майна.

До того ж, слід зазначити про те, що залучені позивачем до матеріалів справи платіжні доручення № 710 на суму 53 145,00 грн., № 711 на суму 14 360,00 грн., № 712 на суму 13 500,00 грн. та № 713 на суму 22 695,00 грн. від 26.10.2020 не можуть слугувати доказами оплати за договором № 508 від 31.08.2020 та актом приймання передачі виконаних робіт до нього від 09.09.2020 (на суму 25 878,00 грн.); договором підряду № 10/11-2020 від 08.10.2020 та актом приймання-передачі до нього від 13.11.2020 (на суму 242 289,38 грн.), оскільки отримувачами грошових коштів за вказаними платіжними дорученнями є ФОП Томілін В.Г., ТОВ Спецсталь Дніпро, ТОВ "Містобудівник-Груп", ТОВ Буд-Торг-Інвест відповідно, в той час як договори укладено з ДВНЗ "ПДАБА" та ФОП Губіш О.В.

Крім того, слід зазначити про те, що із залученого до матеріалів справи листа Дніпровської міської ради № Р-1014/1 вбачається, що підпірна стіна біля будинку № 12 по узв. Крутогірному відремонтована. Вказаний лист датовано 24.09.2020 (а.с. 61), в той час, як договір підряду №10/11-2020 та акт приймання-передачі до нього на суму 242 289,38 грн. датовані 08.10.2020 та 13.11.2020 відповідно, що, як правомірно вказує відповідач, свідчить про очевидні розбіжності у інформації, зазначеній у листі та у письмових доказах.

Аналізуючи викладене, господарський суд констатує, що доказування не може мати абстрактне значення та ґрунтуватися на припущеннях, а відповідні обставини, на які посилаються сторони, мають бути підтверджені належними доказами.

З огляду на те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами як настання шкоди, так і протиправна поведінка особи, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди, у суду відсутні підстави для задоволення заявлених вимог.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що доводи сторін, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73-79, 86, 91, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія "Тритон" до Громадської організації "Аерокосмічний музейний центр культури та освіти молоді" про відшкодування збитків у сумі 268 166,55 грн. відмовити.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 11.10.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко