СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2023 року Харків Справа №917/1565/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є.

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" (вх. № 1329 П/3) на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 (повний текст підписано 29.05.2023 у місті Полтава) у справі №917/1565/22 суддя Паламарчук В.В.

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт", м.Гадяч, Полтавська область

про стягнення 205 320,00 грн

ВСТАНОВИВ:

02.12.2022 через «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" заборгованості за договором оренди №А00139754 від 07.04.2022 в розмірі 205 320,00 грн, з яких 58 440,00 грн - заборгованість по орендній платі згідно акту передачі обладнання в тимчасове користування обладнанням після закінчення терміну оренди, 146 880,00 грн - неустойка в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в період строку дії договору оренди, орендарем в порушення встановлених договором строків було частково здійснено оплату вартості орендної плати та внесено гарантійний платіж в загальному розмірі 20 100,00 грн, з урахуванням чого розмір заборгованості орендаря по орендній платі складає 58 440,00 грн, що підтверджується актом звірки взаєморозрахунків та платіжними дорученнями. Крім того, в порядку застосування п. 7.2 договору позивач заявив до відповідача неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди у розмірі 146 880,00 грн.

Ухвалою господарського суду від 09.12.2022, зокрема, суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 у справі №917/1565/22 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" заборгованості за Договором оренди №А00139754 від 07.04.2022 в розмірі 58 440,00 грн, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 876,51 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтоване тим, що відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання за договором оренди обладнання, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 58 440,00 грн, розмір якої підтверджений документально та яка підлягає стягненню. В задоволення вимог щодо стягнення неустойки у розмірі 146 880,00 грн, суд відмовив, враховуючи те, що договором та додатками до нього не обумовлено закінчення терміну оренди в цей час.

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№1606 від 16.06.2023), в якій просить рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 у справі №917/1565/22 скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення у вказаній частині, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Підставами скасування оскаржуваного рішення апелянт вважає відсутність порушення з боку відповідача своїх зобов`язань в частині своєчасного повернення обладнання з тимчасового користування, а також відсутність порушення своїх зобов`язань в частині своєчасної оплати орендної плати.

Апелянт, посилаючись на умови п.3.4.1 договору вважає, що строк сплати орендної плати не настав.

Крім того, апелянт зазначив, що повний текст рішення ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» не отримував, більш детальне обґрунтування апеляційної скарги буде надано до суду після отримання скаржником повного тексту рішення.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2023 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Істоміна О.А., Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 у справі №917/1565/22 залишено без руху. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме до Східного апеляційного господарського суду надати докази сплати судового збору у розмірі 4 619,70 грн. у встановленому порядку за встановленими реквізитами та докази надсилання позивачу копії цієї скарги і доданих до неї документів.

У строк, встановлений судом скаржником надіслана заява про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій останній надав докази оплати судового збору у сумі 4619,70 грн та докази надсилання позивачу копії апеляційної скарги, що свідчить про виконання скаржником вимог ухвали суду від 10.07.2023.

Відповідно витягу з протоколу повторного авоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023 у зв`язку з відпусткою судді Стойки О.В., визначений наступний склад суду: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Медуниця О.Є., суддя Істоміна О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 у справі №917/1565/22. Розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 у справі №917/1565/22 вирішено здійснювати у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи. Встановлено позивачу строк до 24.08.2023 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу, з доказами його надсилання відповідачу у справі. Запропоновано учасникам справи в строк до 24.08.2023 включно надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи в порядку ч. 4 ст. 262 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотань від учасників справи про розгляд апеляційної скарги з їх повідомленням (викликом) до суду не надходило.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходив.

Відповідно до ч.3 ст. 263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи положення ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені та сторонами не заперечуються наступні обставини.

07 квітня 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будпрокат-Україна" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Білогір`я молокопродукт" (орендар) було укладено договір оренди №А00139754 (а.с.15-17).

Пунктом 1.1 договору сторони визначили, що орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання (далі - обладнання), яке є об`єктом власності орендодавця. Орендар використовує отримане за цим договором обладнання у власній господарській діяльності, дотримуючись вимог законодавства України та положень цього договору. Орендар зобов`язується повернути обладнання на визначених цим договором умовах.

Найменування обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються у відповідному додатку та акті передачі обладнання у тимчасове користування до цього договору, які є невід`ємною частиною договору (п. 1.2. договору).

Орендна плата за користування обладнанням розраховується на підставі розцінок орендодавця з розрахунку за одну добу і вказується у відповідному додатку до цього договору, який є невід`ємною частиною даного договору. Орендна плата розраховується орендодавцем і підлягає оплаті орендарем з дати підписання сторонами акту прийому-передачі обладнання в оренду та до дати підписання сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування (оренди) (п. 2.1).

Вартість оренди, зазначена у відповідному додатку, дійсна й не підлягає зміні орендодавцем за умови 100% передоплати орендарем вартості оренди за весь період, зазначений сторонами в акті передачі обладнання в тимчасове користування (п.2.2).

Відповідно до п. 3.1. договору, орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного додатку до договору або рахунку, виставленого орендодавцем не пізніше дати передачі обладнання в оренду.

Сторони погодили, що рахунки на оплату, які сформовані орендодавцем та направлені або можуть бути направлені з його електронної пошти орендарю є належною підставою для проведення орендарем оплати за цим договором (п.3.1.1).

Згідно п. 3.2. договору, розрахунки за цим договором здійснюються орендарем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

Відповідно до п. 3.3. договору, гарантійний платіж означає платіж по забезпеченню виконання орендарем зобов`язань за цим договором та сплачується орендодавцеві не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Розмір гарантійного платежу зазначається у відповідному додатку і повертається орендарю на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 3.3.3 договору встановлено, що орендодавець, у випадку повернення орендарем обладнання з оренди в повному обсязі та підписання акту повернення обладнання з тимчасового користування (оренди) та акту виконаних робіт (наданих послуг), повертає гарантійний платіж або його не використану частину протягом 5-ти днів від дати підписання сторонами, зазначених в цьому пункті документів.

Якщо обладнання за цим договором було передано в оренду на невизначений строк згідно п. 4.2.2 даного договору, оплата орендної плати здійснюється згідно умов вказаних у відповідному додатку, але не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітнім. В будь-якому разі орендар зобов`язаний сплатити суму орендної плати за весь час фактичного користування обладнанням протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання орендарем відповідної вимоги, або рахунку-фактури від орендодавця, яку останній має право надіслати в будь-який час протягом всього строку оренди обладнання (п.3.4.1)

Пунктом 3.5 договору передбачено, що сторони щомісячно у строк до 7 календарного дня місяця наступного за звітним, підписують акти виконаних робіт (наданих послуг).

Відповідно до п.3.5.1 договору акти виконаних робіт направляються через програмний комплекс «М.Е. Doc» або поштовим відправленням у разі відсутності у орендаря можливості отримувати акти виконаних робіт через програмне забезпечення. Орендар зобов`язаний підписати наданий акт та передати підписаний примірник акту орендодавцю протягом 5-ти днів з моменту його отримання або надати вмотивовану відмову від підписання акту.

Початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеного у відповідному додатку до цього договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за актом передачі обладнання в тимчасове користування (п. 4.1. договору).

Згідно п. 4.2. договору, мінімальний строк оренди обладнання зазначається сторонами у відповідному Додатку/Акті передачі до цього договору.

В пункті 4.2.2. договору сторони погодили, що за домовленістю сторін, обладнання за даним договором може бути передано в оренду на невизначений строк, при цьому в додатку до цього договору та/або акті передачі, сторони зазначають тільки дату початку перебігу строку оренди без зазначення дати закінчення перебігу строку оренди. Обладнання вважається переданим в оренду на невизначений строк до моменту отримання орендарем вимоги орендодавця про повернення обладнання у визначений орендодавцем строк або дату.

У пункті 4.3. договору сторони погодили, що термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі обладнання в оренду, за умови 100% повернення обладнання в технічно справному і не забрудненому стані. У випадку часткового повернення обладнання, орендодавець нараховує орендну плату згідно своїх розцінок за неповернуте обладнання або його частину.

Згідно п. 4.4. договору, при намірі орендаря продовжити термін оренди останній зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди. Якщо до моменту закінчення обумовленого сторонами терміну оренди орендар не здійснив оплату наступної оренди, обладнання повинно бути повернуте орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди або з моменту отримання вимоги від орендодавця про повернення обладнання. У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінчення терміну оренди в дводенний строк, орендодавець має право: самостійно забрати обладнання за адресою його розташування, при цьому орендар зобов`язаний відшкодувати вартість проїзду транспорту в обидві сторони, розбирання (демонтаж) обладнання, і т.п. на підставі наданого рахунку орендодавця; або відмовитись від прийняття обладнання, про що зобов`язаний письмово сповістити орендаря. Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві вартість обладнання протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання письмового повідомлення про відмову від прийняття обладнання.

Якщо обладнання за цим договором було передано в оренду на невизначений строк, орендар повинен повернути його орендодавцю протягом 2 (двох) діб після отримання вимоги орендодавця про повернення обладнання. Вимога про повернення обладнання має бути направлена цінним листом з описом вкладення на адресу Орендаря та копія відправлена на електронну адресу орендаря. У випадку не отримання в поштовому відділенні листа з вимогою про повернення обладнання, днем отримання вимоги вважається день направлення вимоги на електронну пошту орендаря (п.5.7.1).

Орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату (п.6.2.1).

Пунктом 7.2. договору встановлено, що за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, орендар сплачує неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення без обмеження терміну нарахування такої неустойки.

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 8.1. договору).

Згідно із п. 10.7. договору, в разі здійснення орендарем часткової оплати, а також вчинення інших дій, які свідчать про схвалення факту отримання обладнання в тимчасове користування/отримання послуг оренди обладнання, як то підписання акту передачі обладнання в тимчасове користування, направлення письмового звернення, листа, телеграми, зокрема на електронну адресу орендодавця тощо, орендар в подальшому не може посилатись на неотримання послуг/обладнання з мотивів відсутності належних повноважень представника на отримання такого обладнання і орендар зобов`язується сплатити орендну плату за користування таким обладнанням на умовах даного Договору. Орендодавець має право пред`явити вимогу здійснити повну оплату орендної плати за весь строк оренди.

За твердженнями позивача, згідно акту №2 від 08.04.2022 передачі обладнання у тимчасове користування орендодавцем передано в оренду обладнання: Генератор бензиновий Маtаrі МХ13003Е потужністю 9,0, 1 шт., з вартістю оренди 1020,00 грн/доба, на строк з 08.04.2022, мінімальний строк оренди - 5діб (а.с.17 зворотний бік).

На підставі виставлених рахунків орендодавцем орендарем було частково сплачено орендну плату в розмірі 5 100,00 грн та внесено гарантійний платіж в сумі 15 000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №1222 від 07.04.2022р. та №1221 від 07.04.2022р. (а.с.13,14)

Орендодавцем було складено та відправлено відповідачу акти здачі-приймання послуг №1320 від 13.04.2022, №1321 від 29.04.2022, №1382 від 16.05.2022, №1383 від 31.05.2022, №1586 від 15.06.2022, №1642 від 24.06.2022 на загальну суму 78 540,00 грн (а.с.6-8).

Орендоване обладнання було повернуто орендарем 24.06.2022, акт повернення обладнання з тимчасового користування було складено та підписано орендодавцем самостійно 24.06.2022 р. з урахуванням відмови підписати акт орендарем (а.с.12).

В силу п. 5.9. договору оренди, у випадку відмови орендаря підписати акт повернення, орендодавець має право підписати акт самостійно, зробивши позначку про відмову орендаря від підпису, такий акт буде мати обов`язкову силу для обох сторін.

В день повернення орендованого майна, з урахуванням відмови підписати акти орендарем, акти повернення обладнання з тимчасового користування було складено та підписано орендодавцем самостійно 24.06.2022 р.

За період строку дії договору оренди орендарем, в порушення встановлених договором строків, було частково здійснено оплату вартості орендної плати та внесено гарантійний платіж в загальному розмірі 20 100,00 грн, з урахуванням чого розмір заборгованості орендаря по орендній платі складає 58 440,00 грн.

Заборгованість по орендній платі позивач підтверджує актом звірки взаємних розрахунків (а.с.18)

За твердженнями позивача, орендарем було допущено порушення своїх зобов`язань в частині своєчасного повернення обладнання з тимчасового користування, без погашення заборгованості по орендній платі.

Відповідно до п. 7.2. договору за прострочення повернення майна по закінченню терміну оренди, орендодавцем нараховано орендарю неустойку (пеню) в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди за кожен день прострочення

У зв`язку з тим, що відповідачем повернуто передане в оренду майно після закінчення строку оренди, позивачем на підставі умов п. 7.2 договору нарахована неустойка за період з 14.04.2022 по 24.06.2022 в розмірі 146 880,00 грн, яка заявлена позивачем до стягнення з відповідача.

Таким чином, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором оренди в розмірі 205 320,00 грн, з яких: 58 440,00 грн заборгованість по орендній платі згідно акту передачі обладнання у тимчасове користування від 08.04.2022, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків та актами здачі-приймання робіт; 146 880,00 грн неустойки в розмірі подвійної орендної плати за користування обладнанням після закінчення терміну оренди.

Вищевказані обставини стали підставою звернення Товариства з обмеженою відповідальністю «Будпрокат-Україна» з даним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення у вказаній частині, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Таким чином, Східний апеляційний господарський суд, враховуючи межі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, переглядає рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі у розмірі 58 440,00 грн за договором оренди №А00139754 від 07.04.2022.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 759 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Приписами ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна правова норма передбачена частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 ст.74 ГПК України).

Матеріалами справи підтверджується, що 08 квітня 2022 на виконання умов договору сторонами (орендарем та орендодавцем) було складено та підписано додаток до договору оренди обладнання №А00139754 від 07.04.2022 та акт №2 від 08.04.2022 передачі обладнання у тимчасове користування, згідно яких позивачем було передано відповідачу «Генератор бензиновий Маtаrі МХ13003Е потужністю 9,0, 1 шт.»; вартість оренди обладнання - 1020,00 грн/доба; вартість обладнання у зазначеній комплектації - 52 760,00 грн. Час початку оренди - 08.04.2022 00:00 год.; мінімальний строк оренди - 5 діб (а.с.17 зворот.бік).

Орендодавцем було складено та відправлено відповідачу акти здачі-приймання послуг №1320 від 13.04.2022, №1321 від 29.04.2022, №1382 від 16.05.2022, №1383 від 31.05.2022, №1586 від 15.06.2022, №1642 від 24.06.2022 на загальну суму 78 540,00 грн. (а.с.6-8).

07 квітня 2022 ТОВ «Будпрокат-Україна» було виставлено ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» рахунки на оплату №1322 гарантійний платіж (Без ПДВ згідно Листа ДФС від 24.05.2016г. №928/10/02-32-12-03) на суму 15 000,00 грн та №1323 Послуги оренди генератора на суму 5 100,00 грн (а.с.14/зворот.бік).

ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» оплатило вказані послуги, що підтверджується платіжними дорученнями №1222 від 07.04.2022 на суму 5100, 00 грн та №1221 від 07.04.2022 на суму 15000, 00 грн (а.с.13/зворот.бік).

Загальна сума сплачених ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» на користь ТОВ «Будпрокат-Україна» грошових коштів до отримання в тимчасове користування обладнання складає 20 100,00 грн, про що зазначає позивач за текстом позовної заяви.

Відповідно до п.4.2. та п.4.2.2. договору, мінімальний строк оренди обладнання зазначається сторонами у відповідному додатку/акті передачі до цього договору. За домовленості сторін, обладнання за даним договором може бути передано в оренду на невизначений строк, при цьому в додатку до цього договору та/або акті передачі, сторони зазначають тільки дату початку перебігу строку оренди без зазначення дати закінчення перебігу строку оренди. Обладнання вважається переданим в оренду на невизначений строк до моменту отримання орендарем вимоги орендодавця про повернення обладнання у визначений орендодавцем строк, або дату.

Крім того, згідно п. 4.3. договору, термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі обладнання в оренду, за умови 100% повернення обладнання в технічно справному й не забрудненому стані. У випадку часткового повернення обладнання, орендодавець нараховує орендну плату згідно своїх розцінок за неповернуте обладнання або його частину.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідно до акту передачі обладнання у тимчасове користування №2 від 8 квітня 2022, що є додатком до договору оренди обладнання №А00139754 від 7 квітня 2022 p. сторони (орендодавець та орендар) не погоджували при його підписанні дати закінчення перебігу строку оренди, а лише зазначений мінімальний строк оренди, який складає 5 діб.

Тобто, при підписанні акту передачі обладнання у тимчасове користування сторони визначили, що строк оренди не може бути менше 5 днів і не зазначили дати закінчення перебігу строку оренди.

Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що обладнання за даним договором було передано на невизначений строк.

Позивачем на виконання умов договору було надано роботи (послуги) «Послуги оренди генератора» на загальну суму 78 540,00 грн, що підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг): №1320 від 13.04.2022 на суму 5 100,00 грн; №1321 від 29.04.2022 на суму 17 340,00 грн; №1382 від 16.05.2022 на суму 15 300,00 грн; №1383 від 31.05.2022 на суму 16 320,00 грн; №1586 від 15.06.2022 на суму 15 300,00 грн, №1642 від 24.06.2022 на суму 9 180,00 грн (а.с.6-8/зворот.сторінки).

Вищенаведені акти орендодавцем було складено та відправлено відповідачу через програмний комплекс "М.Е. Doc" та на електронну адресу ТОВ «ТД «Білогір`я молокопродукт» - (а.с.9-11).

Згідно акту повернення обладнання з тимчасового користування до акту передачі обладнання №2 від 08.04.2022 «Генератор бензиновий Маtаrі МХ13003Е потужністю 9,0, 1 шт.» було повернуто орендарем орендодавцю - 24.06.2022 (а.с.12).

Отже, про факт передачі позивачем обладнання ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» в тимчасове користування на невизначений строк свідчить і той факт, що позивач щомісяця в період з квітня 2022 (коли обладнання було передано в тимчасове користування) по червень 2022 (коли обладнання було повернуто з тимчасового користування) включно надсилав ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» 2 рази на місяць акти здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с. 6-8).

Позаяк орендарем було частково здійснено оплату вартості орендної плати в загальному розмірі 20 100,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №1222 від 07.04.2022 «Послуги генератора» в розмірі 5100,00 грн та №1221 від 07.04.2022 «гарантійний платіж» в розмірі 15000,00 грн. Отже, за відповідачем утворилась заборгованість зі сплати орендної плати за користування обладнанням у розмірі 58 440,00 грн.

Крім того, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) є належними доказами, так як направлені в спосіб, який передбачений договором.

Також, у додатку від 08.04.2022 до договору оренди обладнання №А00139754 від 07.04.2022 сторонами самостійно погоджено, що акти виконаних робіт направляються через програмний комплекс "М.Е. Doc". При цьому суд зазначає, що вказаний акт підписаний зі сторони відповідача без будь-яких заперечень.

Також матеріали справи не містять доказів письмового повідомлення відповідачем орендодавця (позивача) про відсутність можливості отримувати акти виконаних робіт через програмний комплекс "М.Е. Doc".

Враховуючи, що матеріали справи не містять вмотивованих відмов відповідача від підписання актів виконаних послуг у встановлений договором строк відповідно до п.3.5 договору та доказів сплати позивачу решти суми грошових коштів у розмірі 58 440,00 грн, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Згідно з п. 2.1. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24.05.1995, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань та фінансових результатів.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Первинні документи для надання їм юридичної сили та доказовості, у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» мають бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Як вбачається із акту, підпис відповідача в акті передачі обладнання у тимчасове користування №2 від 08.04.2022 скріплений його печаткою, що засвідчує його легітимність.

Твердження апелянта в частині змістовного тлумачення умов договору, а саме п.3.4.1 та п. 4.2.2 договору оренди стосовно не настання строку оплати, судовою колегією відхиляються, оскільки умовами договору встановлено, якщо обладнання за цим договором було передано в оренду на невизначений строк згідно п. 4.2.2 даного договору, оплата орендної плати здійснюється згідно умов вказаних у відповідному додатку, але не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітнім. В будь-якому разі орендар зобов`язаний сплатити суму орендної плати за весь час фактичного користування обладнанням протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту отримання орендарем відповідної вимоги, або рахунку-фактури від орендодавця, яку останній має право надіслати в будь-який час протягом всього строку оренди обладнання.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом було встановлено та не спростовано апелянтом, що обладнання за цим договором було передано в оренду на невизначений строк, оплата орендної плати здійснюється згідно умов вказаних у відповідному додатку, але не пізніше 5-го числа місяця наступного за звітнім. Отже, строк оплати за умовами п.3.4.1 договору настав.

Серед іншого, в тексті апеляційної скарги відповідач зазначив, що повний текст рішення ТОВ «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» не отримувало.

За приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

За даною справою, повний текст рішення розміщено та опубліковано в Єдиному державному реєстрі судових рішень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/111159187), а саме надіслано судом: 29.05.2023. Зареєстровано: 30.05.2023. Оприлюднено: 31.05.2023.

Тобто, у апелянта при зверненні з апеляційною скаргою була можливість отримати, зокрема, нарочно повний текст рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023.

У відповідності до вимог статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Жодних доповнень до апеляційної скарги або будь-якого іншого обґрунтування щодо незаконності оскаржуваного судового рішення скаржником до суду апеляційної інстанції не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1-3 статті 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Апелянту було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків господарського суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 року у справі №917/1565/22 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

За таких підстав рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 року у справі №917/1565/22 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладаються на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 280-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Білогір`я молокопродукт» на рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 року у справі №917/1565/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 29.05.2023 року у справі №917/1565/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 05.10.2023.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця