ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" жовтня 2023 р. Справа № 911/1528/15 (911/1929/23)

Господарський суд Київської області в особі судді Лопатіна А.В. розглянувши

заяву Національного Банку України, м. Київ

про забезпечення позову у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна",

в особі ліквідатора арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича

до 1) Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей"

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Національний банк України

про витребування майна з чужого незаконного володіння, припинення права власності відповідача-2 на нерухоме майно та поновлення права власності позивача на нерухоме майно

за участю секретаря судового засідання Єрьоміч О.А.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

встановив:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1528/15 за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна" про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 23.04.2015 р.

Постановою господарського суду Київської області від 06.05.2015 р. визнано банкрутом ТОВ "Пріоритет Україна" та відкрито його ліквідаційну процедуру.

Наразі триває ліквідаційна процедура, повноваження ліквідатора ТОВ "Пріоритет Україна" виконує арбітражний керуючий Татіщев Олександр Євгенович.

23.06.2023 р. на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна" в особі ліквідатора надійшов позов до Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005" (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей" (відповідач-2) про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою господарського суду від 29.06.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, в межах провадження у справі № 911/1528/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна", залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національний банк України, підготовче засідання суду призначено на 26.07.2023 р.

17.07.2023 р. через канцелярію суду представником відповідача-2 подано відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності.

25.07.2023 р. на поштову адресу суду від представника третьої особи надійшли письмові пояснення.

26.07.2023 р. на офіційну електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про об`єднання позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.07.2023 р. розгляд заяви позивача про об`єднання позовних вимог та розгляд справи у підготовчому засіданні відкладено на 01.11.2023 р.

29.09.2023 р. до суду від третьої особи Національного Банку України надійшло клопотання/ заява від 27.09.2023 р. б/н про забезпечення позову, в якій заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно нежитлові будівлі майнового комплексу (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,3 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, та яке перебуває в іпотеці Національного Банку України (іпотекодержатель).

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.09.2023 р. розгляд заяви Національного банку України від 29.09.2023 р. б/н (вх. № 7788, 29.09.2023 р.) про забезпечення позову призначено на 04.10.2023 р.; зобов`язано Національний банк України у строк до 04.10.2023 р. подати до суду: письмові пояснення щодо наявності у третьої особи права на звернення до суду із заявою про забезпечення позову; письмові пояснення з долученням доказів щодо пред`явлення до виконання ухвали господарського суду Київської області від 31.05.2023 р. у справі № 911/1528/15 про забезпечення вимог кредитора у справі про банкрутство Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005"; письмові пояснення щодо необхідності повторного накладення арешту на нерухоме майно, що є предметом спору у цій справі, з урахуванням наявності чинної ухвали господарського суду Київської області від 03.10.2018 р. у справі № 911/1528/15, якою задоволено заяву Національного банку України та вжито заходів забезпечення позову про визнання результатів аукціону недійсними шляхом накладення арешту на зазначене майно.

04.10.2023 р. Національним банком України подано до суду письмові пояснення на виконання ухвали суду від 29.09.2023 р.

В судовому засіданні, заслухавши пояснення присутнього представника Національного Банку України, розглянувши подану останнім заяву про забезпечення позову, суд зазначає таке:

Заява третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Національного Банку України вмотивована тим, що ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2019 р. у справі № 911/1528/15, залишеною без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 р. та постановою Верховного Суду від 06.02.2020 р., визнано недійсними результати проведеного Товарною біржею Київська Універсальна аукціону 12.07.2018 р. з продажу майна ТОВ "Пріорітет Україна"; визнано недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений 16.07.2018 р. між ТОВ "Пріорітет Україна" в особі ліквідатора банкрута та ПП "Промбудсервіс 2005". Однак, в подальшому встановлено, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.03.2023 р. (знаходиться в матеріалах справи), право власності на майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1, зареєстровано не за ПП "Промбудсервіс 2005", а за ТОВ "РІДЛЕЙ" (). Таким чином, на переконання заявника, є всі підстави стверджувати, що в разі невжиття судом заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно боржника, що є предметом даного спору, існують об`єктивні та реальні ризики істотно ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, яке буде прийнято за результатами розгляду позовної заяви про витребування від ТОВ "РІДЛЕЙ" на користь ТОВ "Пріорітет Україна" нерухомого майна, а саме нежитлової будівлі майнового комплексу (літ. А, В, Г), загальною площею 3469,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд 1, а також про припинення права власності ТОВ "РІДЛЕЙ" на вказане нерухоме майно та поновлення права власності за ТОВ "Пріорітет Україна". Крім того, вжиття заходів забезпечення позову обґрунтовується також тим, що ТОВ "РІДЛЕЙ" і ТОВ "Пріорітет Україна" є пов`язаними особами, що створює підґрунтя для чергових зловживань та протиправних маніпуляцій по відношенню до нерухомого майна майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1, що є предметом спору у цій справі.

Враховуючи вищевикладене, на переконання заявника, існують реальні ризики того, що майно банкрута позивача може бути незаконно відчужено третім особам, що безумовно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду, яке буде прийнято за результатами розгляду позовної заяви про витребування від ТОВ "РІДЛЕЙ" на користь ТОВ "Пріорітет Україна" нерухомого майна, а також припинення права власності ТОВ "Рідлей" на відповідне нерухоме майно. На думку Національного Банку України, всі обставини, які зазначені вище, є вкрай важливими з них вбачається, що є реальні підстави для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, яке вже було незаконно відчужено на користь третіх осіб, які є пов`язаними між собою особами. Даний захід забезпечення позову є співмірним та забезпечує позовні вимоги, які заявлені у позові про витребування від ТОВ "РІДЛЕЙ" на користь ТОВ "Пріорітет Україна" нерухомого майна (нежитлової будівлі майнового комплексу (літ. А, В, Г загальною площею 3469,3 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд 1), а також про припинення право власності ТОВ "РІДЛЕЙ" на вказане нерухоме майно та поновлення права власності за ТОВ "Пріорітет Україна".

Виходячи з наведених аргументів, заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову ТОВ "Пріорітет Україна" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича до Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей" про витребування майна з чужого незаконного володіння, припинення права власності відповідача-2 на нерухоме майно та поновлення права власності позивача на нерухоме майно, шляхом накладення арешту на нерухоме майно майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова (вул. Сильвестра Косова) буд. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що знаходиться у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей" (ідентифікаційний код юридичної особи 41113057, адреса: провулок Віто - Літовський. буд. 10, м. Київ, 03045) та перебуває в іпотеці Національного Банку України.

У ст. 86 ГПК України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин спору в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку, що наведена заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, з огляду на таке:

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом наведеної норми обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Згідно з положеннями пункту 1 частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Таким чином, необхідною умовою вжиття заходів для забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду. Безпосередньою метою вжиття заходів є саме забезпечення виконання рішення суду. Інститут забезпечення позову в господарському процесі існує виключно з метою забезпечення гарантії виконання майбутнього судового рішення.

Адекватність заходу для забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (постанова Верховного Суду від 18.10.2021 р. у справі №910/7029/21).

З урахуванням загальних вимог, передбачених статтями 73, 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки.

Відповідно до статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод особа має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення, та має право саме на ефективний спосіб захисту прав і це означає, що вона має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Судом встановлено, що 12.07.2018 р. Товарною біржею Київська Універсальна (організатор аукціону) проведено аукціон (статус другий повторний) з продажу майна банкрута ТОВ Пріорітет Україна у вигляді цілісного майнового комплексу, на якому реалізовано майно банкрута за ціною 827985,73 грн.

Предмет продажу майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1. Характеристика будівель та споруд:

- головний виробничий корпус літ. А: рік побудови не визначено; поверх 1, антресоль; фундамент бетон; стіни бетон; покрівля руберойд; перекриття з/б; підлога цемент; сходи метал; електрика так; водопровід так; каналізація так; загальна площа 3394,1 кв.м.; висота 11,50 м.; об`єм 37203 кб.м. Кількість приміщень, їх площа та призначення вказані в експлуатації техпаспорту;

- трансформаторна підстанція літ. В: рік побудови не визначено; поверх 1; фундамент бетон; стіни цегла; покрівля толь; покриття з/б; підлога цемент; електрика так; водопровід ні; каналізація ні; заг. площа 41,8 кв.м.; висота 4,00 м.; об`єм 223 кб.м. Кількість приміщень, їх площа та призначення вказані в експлуатації техпаспорту;

- склад для зберігання кисню - літ. Г: рік побудови не визначено; поверх 1; кількість приміщень 1; фундамент бетон бл.; стіни цегла; покрівля толь; перекриття з/б; підлога цемент; електрика так; водопровід ні; каналізація ні; заг. площа 33.4 кв.м.; висота 4,50 м.; об`єм 174 кб.м.;

- статус земельної ділянки: земельна ділянка зареєстрована за Київською міською радою, право на земельну ділянку, що переходить до покупця, визначається згідно ст. 377 ЦК України та ст. 120 ЗК України.

В подальшому, ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2019 р. у справі № 911/1528/15 заяву Національного Банку України від 29.08.2018 р. № 12-0007/46702 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна Товариства з обмеженою відповідальністю Пріорітет Україна, що відбувся 12.07.2018 р. задоволено; визнано недійсними результати проведеного Товарною біржею Київська Універсальна аукціону від 12.07.2018 р. з продажу майна ТОВ Пріорітет Україна; визнано недійсним договір купівлі-продажу майна, укладений 16.07.2018 р. між ТОВ Пріорітет Україна в особі ліквідатора Карпунова І.О. (продавець) та ПП Промбудсервіс 2005 (покупець).

Вказана ухвала господарського суду Київської області від 15.04.2019 р. у справі № 911/1528/15 залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.11.2019 р. та постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.02.2020 р., а відтак, така ухвала набрала законної сили.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (чинного станом на дату набрання наведеною ухвалою суду законної сили) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Зміст зазначеної правової норми свідчить, що чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи:

1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав;

2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав;

3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав.

Вищевказаного висновку дотримується Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 23.06.2020 р. у справі № 922/2589/19.

Поряд із наведеним, як свідчать матеріали справи, майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1, станом на дату звернення Національного Банку України до суду із вказаною заявою про забезпечення позову не зареєстровано ані за банкрутом ТОВ Пріорітет Україна, ані за покупцем, визначеним за результатами вказаного аукціону ПП Промбудсервіс 2005, так як право власності на таке майно відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровано за ТОВ "Рідлей" (), що є пов`язаною з ПП Промбудсервіс 2005 спільним керівництвом юридичною особою та знаходиться за однією і тією ж адресою місцезнаходження з вказаним товариством.

Судом враховано, що у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/1528/15 за заявою боржника ТОВ "Пріорітет Україна" про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою суду від 23.04.2015 р.

В межах провадження в наведеній справі ліквідатор банкрута неодноразово звертався з позовами до ПП Промбудсервіс 2005, а саме, двічі з позовами про витребування з чужого незаконного володіння спірного майна, що було предметом аукціону, результати якого в судовому порядку, як свідчить наведене, були визнані недійсними та двічі з позовами про застосування наслідків недійсного правочину шляхом повернення наведеного майна у власність банкрута, такі позови було подано до суду у період з 01.02.2021 р. по 20.01.2023 р.

Водночас, майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова, буд. 1, як свідчать матеріали справи вибув із володіння ПП Промбудсервіс 2005 на користь ТОВ "Рідлей", у зв`язку з наявністю невиконаних грошових зобов`язань перед ТОВ "Мостобудівний загін № 112", 05.10.2022 р., тобто після неодноразових пред`явлень позовів до ПП Промбудсервіс 2005, спрямованих на повернення від останнього на користь ТОВ "Пріорітет Україна" вказаного майна.

При цьому, судом враховано, що ПП Промбудсервіс 2005, ТОВ "Мостобудівний загін № 112" та ТОВ "Рідлей" є пов`язаними спільним керівництвом юридичними особами.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наведені обставини вибуття з володіння ПП Промбудсервіс 2005 майна, у зв`язку з невиконаними грошовими зобов`язаннями перед пов`язаною з ним юридичною особою ТОВ "Мостобудівний загін № 112", на користь також пов`язаної з ним юридичної особи ТОВ "Рідлей", після пред`явлення неодноразово до нього позовів, може свідчити про достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття в даному випадку заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, з метою захисту яких заявлено позов, так як, пов`язаність наведених юридичних осіб спільним керівництвом може свідчити про можливість здійснення ТОВ "Рідлей" за період розгляду даної справи дій, спрямованих на ухилення від виконання рішення суду, у разі задоволення позову.

З огляду на встановлені вище обставини, при цьому, також врахувавши, що Національний Банк України у цій справі набув статусу учасника у справі, а саме, третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, оскільки, рішення у даній справі може вплинути на його права, як на права, зокрема іпотекодержателя майна, що є предметом спору, а відтак, з огляду на те, що Главою 10 Розділу І ГПК України врегульовано питання щодо порядку вжиття господарським судом заходів забезпечення позову за заявою учасника справи, тобто не конкретизовано, що таку заяву може подати виключно позивач, судом встановлено, що він не позбавлений права в даному випадку звертатись до суду із заявою про забезпечення позову.

За таких обставин, врахувавши, що визначений заявником захід забезпечення позову накладення арешту на майно, що перебуває у володінні відповідача-2 є співмірним із заявленими позовними вимогам та відповідає фактичним обставинам у справі, оскільки через ризик вчинення відповідачем-2 дій, зокрема з метою зміни власника спірного майна, невжиття у даному випадку заходів забезпечення позову у вигляді арешту майна може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у разі задоволення позову, що в свою чергу порушить права як позивача, так і третьої особи Національного Банку України, який є іпотекодержателем спірного майна, суд дійшов до висновку, що наведена заява останнього є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої статті 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідачів, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Згідно з приписами частини третьої статті 141 ГПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Разом з тим, здійснивши аналіз наявних в матеріалах справи документів, предмету позовних вимог та вжитих судом заходів забезпечення позову, судом встановлено, що в даному випадку відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, так як відсутня ймовірність понесення відповідачем збитків, спричинених забезпеченням позову у визначений в даній справі спосіб.

Поряд з наведеним, суд вважає за необхідне зазначити, що вжиття заходів забезпечення позову вчиняються з метою забезпечення виконання рішення суду, виконання якого може бути ускладнене, у разі не вжиття в даному випадку таких заходів. Водночас, у разі встановлення, за результатами розгляду позову, що підстави для задоволення заявлених вимог відсутні, запроваджена судом заборона не призведе до невиправданих, вкрай негативних наслідків для інших осіб, адже встановивши зазначені обставини, суд може скасувати вжиті ним заходи, в тому числі з власної ініціативи, як то передбачено приписами статті 145 ГПК України.

Згідно з частиною восьмою ст. 140 ГПК України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Статтею 144 ГПК України визначено, що ухвала господарського суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст. 136, 137, 140, 144, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Заяву Національного Банку України від 29.09.2023 р. б/н (вх. № 7788, 29.09.2023 р.) про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Пріорітет Україна" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Татіщева Олександра Євгеновича до Приватного підприємства "Промбудсервіс 2005" (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей" (відповідач-2) про витребування майна з чужого незаконного володіння, припинення права власності відповідача-2 на нерухоме майно та поновлення права власності позивача на нерухоме майно, накласти арешт на нерухоме майно майновий комплекс (літ. А, В, Г) загальною площею 3469,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Нова (вул. Сильвестра Косова) буд. 1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що знаходиться у володінні Товариства з обмеженою відповідальністю "Рідлей" (ідентифікаційний код юридичної особи 41113057, адреса: провулок Віто Літовський, буд. 10, м. Київ, 03045) та перебуває в іпотеці Національного Банку України.

3. Дана ухвала відповідно до пункту 2 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" є виконавчим документом.

4. Стягувачем за ухвалою є Національний Банк України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9; ).

5. Боржником за ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Рідлей" (ідентифікаційний код юридичної особи 41113057, адреса: провулок Віто Літовський, буд. 10, м. Київ, 03045).

6. Ухвала набирає законної сили "09" жовтня 2023 року та підлягає негайному виконанню. Ухвала може бути пред`явлена в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", у строк до "10" жовтня 2026 року включно.

В порядку частини другої ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до пункту 3 частини першої ст. 255 ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до частини першої ст. 144 ГПК України ухвала підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Дата підписання 09.10.2023 р.

Суддя А.В. Лопатін