номер провадження справи 19/44/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 Справа № 908/2493/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Давиденко Ірина Вікторівна, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження

за позовом: Акціонерного товариства Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 2/10, ідентифікаційний код юридичної особи 14307699)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРСЕТ ПРОМ (69006, м. Запоріжжя, вул. Парковий бульвар, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 39952838)

про стягнення 60 096,60 грн

без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 03.08.2023 надійшла позовна заява вих. № 2023-28-07/3072/094 від 28.07.2023 Акціонерного товариства Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування до Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРСЕТ ПРОМ про стягнення 60 096,60 грн штрафних санкцій за порушення строків поставки за Договором поставки № 044-451/2022 від 20.12.2022.

Підставою для звернення з позовом позивачем зазначено неналежне виконання відповідачем умов Договору поставки № О44-451/2022 в частині порушення строків поставки товару. Позов обґрунтовано ст.ст. 530, 610 ЦК України, ст.ст. 173, 188, 193, 217 ГК України, умовами Договору поставки № О44-451/2022, укладеного між позивачем та відповідачем.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 03.08.2023 здійснено автоматичний розподіл судової справи між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2493/23 та визначено до розгляду судді Давиденко І.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2493/23 у порядку спрощеного позовного провадження, присвоєно справі номер провадження 19/44/23, вирішено здійснювати розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалено розгляд справи по суті розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати відзив на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України та заперечень із урахуванням вимог ст. 167 ГПК України. Позивачу запропоновано надати суду детальний розрахунок позовних вимог.

17.08.2023 від позивача надішло клопотання вих. № 2023-11-08/3281/094 від 11.08.2023, відповідно до якого просив суд долучити до матеріалів справи детальний розрахунок штрафних санкцій, нарахованих відповідачу, згідно пункту 6.5. Договору поставки № О44-451/2022 від 20.12.2022.

Клопотання позивача суд приймає до розгляду та залучає до матеріалів справи № 908/2493/23.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду від 08.08.2023 про відкриття провадження у справі № 908/2493/23 отримана уповноважною особою (Івко) 11.08.2023, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 687).

Отже, суд вважає, що ним вжито достатньо заходів для повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі № 908/2493/23.

Судом також враховано, що не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Про хід розгляду справи відповідач міг дізнатись з офіційного веб-порталу Судової влади України «Єдиний державний реєстр судових рішень»://reyestr.court.gov.ua/. Названий веб-портал згідно з Законом України «Про доступ до судових рішень» № 3262-IV від 22.12.2005 є відкритим для безоплатного цілодобового користування.

У відповідності до частин 2 і 3 ст. 252 ГПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, 07.09.2023 сплив тридцятиденний термін, наданий сторонам на вчинення процесуальних дій, вчинення яких обмежений першим судовим засіданням. Будь-яких процесуальних заяв або заяв по суті протягом цього періоду до суду не надходило. Тому, суд вважає за можливе розглянути вказану справу по суті.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України).

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відзив на адресу суду від відповідача у встановлений в ухвалі суду від 08.08.2023 у справі № 908/2493/23 процесуальний строк для подачі відзиву не надійшов, як і будь-яких клопотань чи заяв до суду від відповідачів не надходило.

Згідно ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

У відповідності до ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

За таких обставин, суд визнав наявні в матеріалах справи № 908/2493/23 письмові докази достатніми для всебічного, повного та об`єктивного розгляду спору.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 04.10.2023.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФОРСЕТ ПРОМ» (Постачальник, відповідач у справі) та Акціонерним товариством «Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування» (Покупець, позивач у справі) укладено Договір поставки № О44-451/2022 (далі за текстом Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, постачальник зобов`язується передати, а покупець - прийняти та оплатити товар, визначений у специфікаціях (додатках до цього Договору відповідно до п. 11.9., далі «Специфікація»), та на умовах, передбачених цим Договором.

Згідно пункту 2.1. Договору, поставка товару здійюснється за цінами та на умовах вказаних в специфікації і включають в себе податки, збори та інші обов`язкові платежі, а також вартість тапри, пакування, маркування та інші витрати постачальника пов`язані з постачанням товарів.

Оплата товару здійснюється на умовах визначених у специфікації (п. 2.4. Договору).

Пунктом 4.1. Договору сторони узгодили, що постачальник зобов`язується поставити покупцеві товари, що поставляються за цим Договором, у строки та на умовах, визначених у специфікації.

У специфікації № 1 до Договору сторони погодили поставку Штаба 60С2А5х65мм ДСТУ 8429:2015 в кількісті 5 т, вартістю 1 077 000,00 грн. з ПДВ.

09.01.2023 сторони підписали специфікацію № 2 до договору, якою погодили поставку Штаба 60С2А5х65мм ДСТУ 8429:2015 в кількісті 7 т, вартістю 1 507 800,00 грн. з ПДВ.

За умовами специфікацій №1, № 2 постачальником товару є ТОВ «ФОРСЕТ ПРОМ». Покупцем товару є Акціонерне товариство «Компанія Авіаційного та ракетно-технічного машинобудування». Умови поставки: поставка здійснюється постачальником за власний рахунок на склад покупця за адресою м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 2/10, з урахуванням особливостей, встановлених Договором від 20.12.2022 № 044-451/2022. Строк поставки: впродовж 45 днів з моменту попередньої оплати (відповідно до специфікації № 1); поставка товару здійснюється до 31.01.2023 (відповідно до специфікації № 2). Датою поставки є дата отримання товару на склад покупця, з відміткою відповідальної особи, з зазначенням прізвища, посади та дати у видатоквій накладній. Умови оплати: 50 попередня оплата; 50 % впродовж 10 днів з моменту отримання товару на склад покупця (відповідно до специфікації № 1); 20% попередня оплата; 80 % впродовж 10 днів з моменту отримання товару на склад покупця (відповідно до специфікації № 2). Допустимі відхилення по вазі +10%.

26.01.2023 між сторонами укладена Додаткова угода № 1 до Договору поставки від 20.12.2022 № 044-451/2022, викладено табличну частину специфікації № 1 від 20.12.2022 в новій редакції, а саме погодили Полоса 55Сr3 5*65 EN 10058 в кількісті 5 т, вартістю 1 077 000,00 грн. з ПДВ; та викладено табличну частину специфікації № 2 від 06.01.2023 в новій редакції, саме погодили Полоса 55Сr3 5*65 EN 10058 в кількісті 7 т, вартістю 1 507 800,00 грн. з ПДВ. Усі інші умови Договору, не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у тій редакції, в якій вони викладені сторонами раніше, і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

На виконання умов специфікації № 1, позивач здійснив 27.12.2022 попередню оплату 50% загальної вартості товару на суму 538 500,00 грн, що підтверджується платіжою інструкцією № 66514500 від 27.12.2022. Відповідач на виконання умов Договору повинен поставити товар впродовж 45 днів з моменту попередньої оплати за товар відповідно до специфікації № 1, тобто як зазначив позивач до 09.02.2023 (включно).

На виконання умов специфікації № 2, позивач здійснив 13.01.2023 попердню оплату - 20% загальної вартості товару на суму 301 560,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцєю № 66514976 від 13.01.2023. Відповідач на виконаня умов договору повинен поставити товар до 31.01.2023 відповідно до специфікації № 2.

Однак, відповідач в узгоджений у специфікаціях строк товар не поставив.

Матеріали справи свідчать, що на виконання умов Договору, лише 27.02.2023 позивач поставив відповідачу товар, про що свідчить расходні накладні, а саме: № 2 від 27.02.2023 на суму 1 184 700 грн. та № 3 від 27.02.2023 на смуу 1 658 580 грн.

Відповідно п. 6.5 Договору, постачальник за порушення строків поставки товару за вимогою покупця зобовязанимй сплатити останньому пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості непоставлених товарів за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відотків вказаної вартості.

Позивач направив на адресу відповідача претензію № 2023-13-04/1503/094 від 13.04.2023, відповідно до якої просив, у звязку з порушенням відповідачем строків поставки перерахувати на рахунки позивача штрафні санкції в розмірі 60 096,60 грн. впродовж 7 (семи) днів з дати отримання цієї претензії.

Претензія була отримана уповноважною особою (Івко) 18.04.2023, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (штрих-кодовий ідентифікатор 150), однак, залишена без відповіді та без задоволення.

Неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором в частині поставки товару з порушенням строків поставки товару стало підставою для звернення позивача до суду із позовом про стягнення з відповідача 60 096,60 грн. - штрафних санкцій.

Проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до положень частин 1 і 2 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Частиною 1 ст. 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У частині 1 ст. 175 ГК України закріплено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватись від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як вже зазначалося судом вище, згідно специфікації № 1 строк поставки товару визначений впродовж 45 днів з моменту попередньої оплати за товар.

Попередня оплата відповідно до специфікації № 1 була здійснена 27.12.2022, що підтверджується платіжною інструкцією № 66514500 на суму 538 500,00 грн.

Статтею 251 ЦК України визначено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настання якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно статті 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно ст. 253 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що кінцевем строком поставки Товару за специфікацією № 1 є 10.02.2023.

Відповідно до специфікації № 2, строк поставки товару здійснюється до 31.01.2023.

Згідно правової позиції ВС у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеної в постанові від 09.06.2020 по справі № 419/1965/18, прийменники «до» і «по» в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

А отже, зазначення у специфікації № 2 «до 31.01.2023 року» свідчить, що саме ця дата і є останнім днем строку поставки товару.

Таким чином, кінцевий строк поставки Товару за специфікацією № 2- 31.01.2023.

Відповідачем товар, обумовлений Договором, поставлено 27.02.2023.

Отже, з урахуванням викладеного, судом встановлено, що прострочка поставки товару відповідно до специфікації № 1 складає 16 календарних днів, а до специфікації № 2 складає 26 календарних днів.

Матеріали справи підтверджують факт прострочення виконання відповідачем зобов`язань щодо поставки товару в строк, обумовлений Договором, що є предметом розгляду у даній справі.

Укладаючи Договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов`язання щодо їх виконання, однак відповідач, покладений на нього обов`язок щодо своєчасної поставки товару, не виконав, факт порушення відповідачем умов договору, доведений позивачем та не заперечується відповідачем.

Нормами ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За приписами ст. 230 ГК України, порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Як вже зазначалось судом, відповідно відповідно п. 6.5. Договору, постачальник за порушення строків поставки товару за вимогою покупця зобовязанимй сплатити останньому пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості непоставлених товарів за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7 (семи) відсотків вказаної вартості.

За неналежне виконання умов Договору, враховуючи п. 6.5. Договору, позивач нарахував до стягнення з відповідача суму штрафних санкцій (пені) в розмірі 60 096,00 грн., з розрахунку:

- за специфікацією № 1 в сумі 19 386,00 грн. за період з 10.02.2023 до 27.02.2023 (18 днів) - 1 077 000,00 грн. (сума заборгованості) х 0,1 розмір пені х 18 (дні) :100.

- за специфікацією № 2 в сумі 40710,60 грн. за період з 01.02.2023 до 27.02.2023 (27 днів) - 1 507 800,00 грн. (сума заборгованості) х 0,1 розмір пені х 27 (днів):100.

З урахуванням встановлених судом строків прострочки поставки товару, а саме, відповідно до специфікації № 1 складає 16 календарних дні, а до специфікації № 2 складає 26 календарних дні та проведеного судом перерахунку, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 56 434,80 грн., з розрахунку:

- за специфікацією № 1 в сумі 17 232,00 грн. за період з 11.02.2023 до 26.02.2023 включно (16 днів) - 1 077 000,00 грн. (сума заборгованості) х 0,1 розмір пені х 16 (дні) :100.

- за специфікацією № 2 в сумі 39 202,80 грн. за період з 01.02.2023 до 26.02.2023 включно (26 днів) - 1 507 800,00 грн. (сума заборгованості) х 0,1 розмір пені х 26 (днів):100.

Суд відмовляє позивачу у стягненні 3661,80 грн. пені, у зв`язку з необґрунтованістю позову в цій частині.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст. ст. 76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідачем зазначені факти порушення взятих на себе зобов`язань за умовами Договору в частині поставки товару з порушення строків поставки товару належними і допустимими доказами, в розумінні ст., ст. 76, 77 ГПК України, не спростовані.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторонни, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст., ст. 129, 231, 232, 233, 236-238, 240, 241, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРСЕТ ПРОМ (69006, м. Запоріжжя, вул. Парковий бульвар, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 39952838) на користь Акціонерного товариства Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 2/10, ідентифікаційний код юридичної особи 14307699) штрафних санкцій (пені) в розмірі 56 434,80 грн. (п`ятдесят шість тисяч чотириста тридцять чотири гривні 80 коп.).

2. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю ФОРСЕТ ПРОМ (69006, м. Запоріжжя, вул. Парковий бульвар, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи 39952838) на користь Акціонерного товариства Компанія авіаційного та ракетно-технічного машинобудування (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 2/10, ідентифікаційний код юридичної особи 14307699) витрати зі сплати судового збору в сумі 2 520, 46 грн. (дві тисячі п`ятсот двадцять гривень 46 коп.).

4. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

5. У задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Повне рішення складено та підписано 04.10.2023.

Суддя І.В. Давиденко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.