ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2023м. ХарківСправа № 922/3533/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Горішній Ю.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" (юридична адреса: вул. Сумська, буд. 3, м. Київ, 03022; фактична адреса: вул. Звенигородська, буд. 201а, с. Віта Поштова, Київська область, 08170; )
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екобудпарк" (вул. Елітна, буд. 1, с. Черкаська Лозова(з), Дергачівський район, Харківська область, 62340; )
про стягнення 344010,83 грн,
за участю представників:

позивача - Сергєєва П.О., в режимі відеоконференції,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" 08.08.2023 звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екобудпарк" про стягнення з відповідача на користь позивача 333636,48 грн боргу; 4350,62 грн інфляційних втрат; 2687,37 грн - 3% річних; 3336,36 грн пені. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, в порушення умов Договору поставки № 34/1 ПР від 12.07.2021 та приписів чинного законодавства, не здійснив оплату поставленого позивачем товару.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.08.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" було прийнято до розгляду; відкрито провадження у справі № 922/3533/23 за правилами загального позовного провадження та призначено у справі підготовче засідання на 07.09.2023 о 14:50.

Вказаною вище ухвалою відповідачу було встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

Проте, відповідач своїм правом не скористався; відзив на позовну заяву не надав.

Протокольною ухвалою господарського суду від 07.09.2023 підготовче провадження у справі № 922/3533/23 закрито; розгляд справи по суті призначено на 05.10.2023 о 14:00.

У судовому засіданні, яке відбулося 05.10.2023, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився; про причину неявки суд не повідомив; про час та місце судового засідання був повідомлений за допомогою підсистеми ЄСІТС "Електронний суд".

Враховуючи, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, а також те, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні, суд визнав за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними у справі матеріалами, згідно зі ст. 202 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

12.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Екобудпарк" (покупець, відповідач у справі) було укладено Договір поставки № 34/1 ПР, за умовами якого (п. 1.1) постачальник зобов`язався передавати у власність покупцю посадковий матеріал, рослини (надалі - товар), а покупець в порядку та на умовах, визначених Договором, зобов`язався отримувати товар та оплачувати його.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов даного Договору і підписаної між сторонами Специфікації, позивач поставив та передав у власність відповідача товар загальною вартістю 333 636,48 грн, що підтверджується наступними документами:

- копією видаткової накладної № 112 від 15.09.2021;

- копією рахунку № 145 від 15.09.2021;

- копією ТТН № 15-3 від 15.09.2021;

- копією ПН № 21 від 15.09.2021 з квитанцією про її реєстрацію в ЄРПН.

Відповідно до п. 3.7 Договору, право власності на товар та ризик випадкової загибелі або пошкодження товару переходить від постачальника до покупця в момент фактичного отримання товару в місці призначення покупця, згідно видаткової накладної.

Будь-яких зауважень до продавця щодо товару, його якості, кількості, строку відвантаження, чи будь-яких інших зауважень від покупця не надходило.

Таким чином, ТОВ "Плант Сервіс" виконало свої зобов`язання за Договором в повному обсязі.

При цьому, слід зауважити, що в п. 2.1 Договору та Специфікації до нього, сторони погодили до поставки товар на загальну суму 530650,73 грн, проте, як зазначено вище, постачальник поставив товар лише на суму 333636,48 грн, з огляду на наступне.

У п. 4.1 Договору сторони визначили, що покупець здійснює оплату товару, згідно домовленості між сторонами.

Як вказує позивач, в усному порядку сторони домовились, про здійснення покупцем попередньої оплати товару.

Разом з тим, в порушення вказаної умови Договору, покупець свій обов`язок щодо здійснення попередньої оплати товару взагалі не здійснив.

Згідно з ч. 3 ст. 538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

За приписами ч. 5 ст. 692 ЦК України, якщо продавець зобов`язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

В свою чергу, згідно з ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Так, в Договорі сторони погодили строк поставки до 31.12.2021, відповідно до першої поставки покупець зобов`язаний був здійснити попередню оплату, а оскільки вона здійснена не була, то постачальник, з врахуванням положень ч. 3 ст. 538 та ч. 5 ст. 692 ЦК України, не здійснював подальшу поставку товару до здійснення попередньої оплати, яка так і не була здійснена.

Відповідно до ч. ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як було вказано вище, в п. 4.1 Договору було передбачено, що покупець здійснює оплату згідно домовленості між сторонами.

Остаточний розрахунок - після отримання коштів від Замовника (п. 4.2 Договору).

У разі затримки фінансування розрахунок за поставлений товар здійснюється протягом 5 банківських днів з дати отримання покупцем фінансування на товар на свій розрахунковий рахунок. Покупець не несе відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань у разі затримки фінансування (п. 4.3 Договору).

Пунктами 4.5 та 4.6 Договору передбачено, що всі розрахунки за Договором здійснюються у безготівковій формі на поточні рахунки сторін, вказані у Договорі. Сторонами можуть застосовуватися інші форми розрахунків, не заборонених законодавством України, в тому числі залік зустрічних однорідних вимог та вексельна форма розрахунків.

Датою оплати товару вважається дата надходження грошових коштів на поточний рахунок постачальника.

Отже, конкретний строк виконання зобов`язання, щодо здійснення оплати вартості отриманого товару Договором не встановлено, також договором не дано визначення поняттю замовника, а з врахуванням ст. 510 та ст. 511 ЦК України, де зазначено, що зобов`язання створює правові наслідки тільки для сторін договору та не створює їх для третіх сторін, суд приходить до висновку, що строк оплати слід визначати за правилами частини другої статті 530 ЦК України.

30.03.2023 позивачем було направлено на адресу відповідача цінним листом з описом вкладення вимогу про оплату вартості отриманого товару, яка була отримана керівником 10.04.2023.

Проте, відповідач свій обов`язок щодо здійснення оплати вартості отриманого товару не виконав, внаслідок чого сума основного бору відповідача перед позивачем станом на даний час становить 333636,48 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 вищевказаної статті, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Факт передачі позивачем відповідачу товару та його вартість підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Строк оплати наданих товару, відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, є таким, що настав.

Оскільки відповідач не надав суду доказів сплати існуючої заборгованості, суд приходить до висновку про задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача 333636,48 грн боргу.

Відповідно до ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно з п. 8.2 Договору, за прострочення строку оплати, передбаченого п. 4.2-4.3 Договору, покупець на письмову вимогу постачальника, сплачує пеню за кожний день прострочення оплати, виходячи з розміру облікової ставки Національного банку України, яка діяла під час прострочення оплати. Сторони встановили, що розмір пені не може бути більший 1% від суми неоплаченої вартості товару.

Тож, за розрахунком позивача, у відповідності до п. 8.2 Договору, відповідач повинен сплатити позивачу пеню у розмірі 3336,36 грн за період прострочення з 18.04.2023 по 24.07.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат за період прострочення оплати з 18.04.2023 по 24.07.2023 в розмірі 4350,62 грн, а також 3% річних у розмірі 2687,37 грн.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги про стягнення з відповідача 3336,36 грн пені, 4350,62 грн інфляційних втрат та 2687,37 грн - 3% річних законними та обґрунтованими.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 344010,83 грн, у тому числі: 333636,48 грн основного боргу, 3336,36 грн пені, 4350,62 грн інфляційних втрат та 2687,37 грн - 3% річних.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 624, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 29, 42, 73, 74, 86, 91, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екобудпарк" (вул. Елітна, буд. 1, с. Черкаська Лозова(з), Дергачівський район, Харківська область, 62340; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Плант Сервіс" (юридична адреса: вул. Сумська, буд. 3, м. Київ, 03022; фактична адреса: вул. Звенигородська, буд. 201а, с. Віта Поштова, Київська область, 08170; ) - заборгованість у розмірі 344010,83 грн (у тому числі: 333636,48 грн боргу; 4350,62 грн інфляційних втрат; 2687,37 грн - 3% річних; 3336,36 грн пені), а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 5160,16грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається відповідно до ст.ст. 256-257 ГПК України.

Повне рішення складено "09" жовтня 2023 р.

Суддя Н.М. Кухар