ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" жовтня 2023 р. Справа №909/712/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача) Бонк Т.Б.,

Суддів: Бойко С.М.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Кострик К.,

представники сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача-1: Награбовський О.В.;

від відповідача-2: не з`явився;

від третіх осіб: не з`явились;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з додатковою відповідальністю "Коломийський ДОЗ" від 11.04.2023 №11-04/23 (вх. суду від 20.042023 №01-05/1248/23)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.03.2023, повний текст рішення складено 22.02.2023 (суддя Максимів Т.В.),

у справі № 909/712/22

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "Коломийський ДОЗ"

до відповідача-1: Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк"

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шешори-Еко"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державний реєстратор Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області Дем`янек Іванна Антонівна

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу - Коваль Катерина Олександрівна

про визнання протиправними і скасування рішень державного реєстратора та визнання недійсними договорів купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

12.09.2022 до Господарського суду Івано-Франківської області звернулось Товариство з додатковою відповідальністю "Коломийський ДОЗ" із позовною заявою до Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" про визнання протиправними і скасування рішень державного реєстратора та визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

Позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що право власності на предмет іпотеки ПАТ "ПУМБ" набуло з порушенням вимог діючого законодавства, на підставі незаконного рішення державного реєстратора, у зв`язку з чим укладені в подальшому ПАТ "ПУМБ" договори купівлі - продажу нерухомого майна, за відсутності у нього необхідного обсягу цивільної дієздатності щодо розпорядження спірним майном є недійсними. Мотивував, що державний реєстратор порушив положення ст. 37 Закону України "Про іпотеку" щодо оцінки ринкової вартості нерухомого майна, яке набувалось Банком у власність, а також положення ст. 10, 18, 20, 22, 24, 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 щодо отримання та перевірки всіх необхідних документів для державної реєстрації права власності на предмет іпотеки.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.03.2023 у справі № 909/712/22 відмовлено у задоволенні позову.

Рішення мотивовано тим, що державна реєстрація не є підставою для набуття права власності, а лише підтвердженням того права, яке вже було набуте особою. Набуття права власності і державна реєстрація цього права - це два різні юридичні процеси. Реєстрація відображає факт наявності права, але не є його джерелом. У випадку спірної нежитлової будівлі, право власності на неї було набуте банком на підставі іпотечного договору. Це право залишається чинним, незалежно від відсутності записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Державна реєстрація в цьому випадку була лише відновленням запису про право власності на підставі судового рішення. Окрім цього суд першої інстанції зазначає, що право власності на нежитлової будівлі не може бути відновлено шляхом скасування рішень державного реєстратора та записів реєстрації права власності на дані будівлі та не є ефективним способом захисту порушеного права.

Не погодившись з вказаними рішенням Товариство з додатковою відповідальністю "Коломийський ДОЗ" звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою від 11.04.2023 №11-04/23 (вх. суду від 20.042023 №01-05/1248/23), у якій просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.03.2023 у справі №909/712/22 скасувати та ухвалити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги повністю.

В апеляційній скарзі апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції було винесено з невірним встановленням, нез`ясуванням та невідповідністю обставин, що мають значення для справи, є незаконним, необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що власність на іпотечний об`єкт ПАТ "ПУМБ" була набута з порушенням чинного законодавства через незаконне рішення державного реєстратора. Це призвело до недійсності подальших угод купівлі-продажу нерухомості, укладених ПАТ "ПУМБ", оскільки вони були укладені без необхідного рівня цивільної дієздатності для розпорядження спірним майном, оскільки не був його законним власником.

Також апелянт вказує, що державний реєстратор порушив вимоги Закону України "Про іпотеку" щодо оцінки ринкової вартості нерухомості, яку банк набув у власність, а також положення Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень щодо отримання та перевірки всіх необхідних документів для державної реєстрації права власності на іпотечний об`єкт.

08.05.2023 в системі «Електронний суд» від Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" був сформований відзив б/н від 08.05.2023 (вх. №01-04/3039/23 від 09.05.2023) на апеляційну скаргу, якому відповідач-1 не погоджується з доводами апеляційної скарги виходячи з того, що право власності на нежитлові будівлі набуте АТ "ПУМБ" на підставі Іпотечного договору №1.12.-02/І-2 виникло з моменту первісної державної реєстрації права власності за Банком 31.01.2017, а не з моменту ухвалення Верховним Судом постанови від 18.03.2020 про скасування судового рішення апеляційної інстанції у справі №909/1080/18. Вказав, що для прийняття рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень Банк надав реєстратору всі необхідні документи, передбачені п. 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127

Також відповідач-1 зазначає, що звернення позивача із позовом про визнання протиправним та скасування рішень і записів державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та визнання недійсними договорів купівлі-продажу, на підставі яких спірне майно вибуло від Банку до третьої особи, не є ефективним способом судового захисту.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Шешори-Еко"та треті особи на стороні відповідача були належним чином повідомлені про розгляд справи, правом на подання відзиву не скористались.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2023 справу №909/712/22 розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Бонк Т.Б., суддів Бойко С.М., Якімець Г.Г.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 у справі № 909/712/22 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з додатковою відповідальністю "Коломийський ДОЗ" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.03.2023 у справі № 909/712/22.

Ухвалою суду від 09.05.2023 призначено справу №909/712/22 до розгляду у судовому засіданні на 23.05.2023.

Ухвалою суду від 23.05.2023 розгляд справи відкладено на 13.06.2023.

Ухвалою суду від 13.06.2023 розгляд справи відкладено на 04.07.2023.

Ухвалою суду від 04.07.2023 розгляд справи відкладено на 22.08.2023.

Ухвалою суду від 22.08.2023 розгляд справи відкладено на 19.09.2023.

В судовому засіданні 19.09.2023 представник відповідача-1 заперечив доводи апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач, відповідач-2 та треті особи уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, про час та місце розгляду справи були повідомлені.

У відповідності до вимог ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу відповідача, Західний апеляційний суд встановив наступне.

20.01.2012 АТ "ПУМБ" та ТОВ "Компанія Рона" уклали Кредитний договір №1.12-02 (з додатковими угодами та додатками до нього (далі - Кредитний договір №1.12-02).

28.02.2013 з метою забезпечення виконання зобов`язань ТОВ "Компанія Рона"(позичальник) за Кредитним договором №1.12-02, АТ "ПУМБ"( іпотекодержатель) та ТДВ "КОЛОМИЙСЬКИЙ ДОЗ" (іпотекодавець, майновий поручитель) уклали Іпотечний договір №1.12.-02/1-2, посвідчений приватним нотаріусом Коломийського міського нотаріального округу Яцком П.П. за реєстровим №784 (із змінами, внесеними до нього в подальшому договорами про внесення змін та доповнень №1 від 12.02.2014, №2 від 25.12.2014 та № 3 від 14.07.2015, далі разом - Іпотечний договір ).

У зв`язку з невиконанням позичальником ТОВ "Компанія Рона" зобов`язань за Кредитним договором, АТ "ПУМБ" задовольнило забезпечені іпотекою грошові вимоги шляхом набуття права власності на Предмет іпотеки - нежитлові будівлі в позасудовому порядку.

На підставі поданих відповідачем документів державний реєстратор - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Фрісом І. П. прийняв рішення за індексним номером 33649236 та 33649783 та здійснив державну реєстрацію права власності на Предмет іпотеки за АТ "ПУМБ".

28.05.2019 Господарський суд Івано-Франківської області у справі № 909/1080/18 постановив рішення, яким відмовив у позові ТДВ "КОЛОМИЙСЬКИЙ ДОЗ" до АТ "ПУМБ" та приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріса І.П., треті особи: ТОВ "Компанія Рона", приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Яцко П.П., про визнання недійсними пунктів Іпотечного договору №1.12.-02/1-2 та скасування вказаних вище рішень про державну реєстрацію права власності на нежитлові будівлі за Банком.

15.01.2020 Західний апеляційний господарський суд постановив, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2019 у справі № 909/1080/18 скасував та ухвалив нове рішення про задоволення позову, а саме: визнати недійсними пункти 6.7 із підпунктами 6.7.1- 6.7.3 та пункт 6.8 із підпунктами 6.8.1 та 6.8.2 Іпотечного договору №1.12.-02/1-2; скасувати рішення приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Фріса Ігоря Павловича № 33649236 від 31.01.2017 про державну реєстрацію права власності АТ "ПУМБ" на нежитлові будівлі (санаторій-профілакторій "Шешори") за адресою: Івано-Франківська обл., Косівський район, село Шешори, вул. Р.Савицького, буд. 13 та № 33649783 від 31.01.2017 про державну реєстрацію права власності АТ "ПУМБ" на нежитлові будівлі санаторію-профілакторію "Шешори" за адресою: Івано-Франківська обл., Косівський район, село Шешори, вул. Р.Савицького, буд. 13а.

28.01.2020 на підставі вказаної постанови державний реєстратор Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради Челах Антон Васильович прийняв рішення за індексним номером 50858323 про скасування реєстрації права власності АТ "ПУМБ" на нежитлові будівлі (санаторій-профілакторій "Шешори") за адресою: Івано-Франківська обл., Косівський район, село Шешори, вул. Р. Савицького, буд. 13, та рішення за індексним номером 50858393 про скасування реєстрації права власності АТ "ПУМБ" на нежитлові будівлі санаторію-профілакторію "Шешори" за адресою: Івано-Франківська обл., Косівський район, село Шешори, вул. Р.Савицького, буд. 13а, а також скасовані (вилучені) відповідні записи про право власності АТ "ПУМБ" з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.09.2022 за № 308979324 та за № 308980599 приєднаними позивачем до матеріалів справи.

18.03.2020 Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду задоволив касаційну скаргу АТ "ПУМБ"; скасував постанову Західного апеляційного господарського суду від 15.01.2020 у справі № 909/1080/18; рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 28.05.2019, відповідно до якого у позові ТДВ "КОЛОМИЙСЬКИЙ ДОЗ" до Банку та приватного нотаріуса відмовлено, залишив в силі.

29.09.2020 державний реєстратор Лисецької селищної ради Тисменицького району Івано-Франківської області Дем`янек Іванна Антонівна винесла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54307511 та 54307835, де власником нерухомого майна за реєстраційним номером 6 та 6, а саме нежитлові будівлі (санаторій-профілакторій "Шешори") за адресою: Івано-Франківська обл., Косівський район, село Шешори, вул. Р. Савицького, буд. 13, та нежитлові будівлі санаторію-профілакторію "Шешори" за адресою: Івано-Франківська обл., Косівський район, село Шешори, вул. Р.Савицького, буд. 13а, зазначений ПАТ"ПУМБ", про що зроблений відповідний запис за номером 38410313 та 38410676.

23.11.2021 АТ"ПУМБ" (продавець) та ТОВ "ШЕШОРИ-ЕКО" (покупець) уклали договори купівлі-продажу вищезазначеного нерухомого майна №2027 та № 2028. Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 61791084 та 617917000, внесла в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваль К.О. Відповідно власником нежитлових будівель зазначений ТОВ "ШЕШОРИ-ЕКО".

Дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, Західний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Позивач вважає, що дії відповідачів, щодо набуття права власності на нежитлові будівлі порушують його право власності на вказані будівлі, у зв`язку із чим звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області за їх захистом.

Згідно з обставинами даної справи ПАТ "ПУМБ" задоволено забезпечені іпотекою грошові вимоги, що виникли на підставі Кредитного договору № 1.12-02 від 31.01.2017, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки - належні ТОВ "Коломийський ДОЗ" (іпотекодавцеві) нежитлові приміщення санаторію-профілакторію "Шешори").

Надалі ПАТ "ПУМБ" відчужив спірне майно на користь ТОВ "Шепори-Еко" за договорами купівлі-продажу від 23.11.2021 №2027 та № 2028.

Звертаючись до суду першої інстанції з даним позовом ТОВ "Коломийский ДОЗ" просить визнати недійсними відповідні рішення приватного нотаріуса про реєстрацію за ПАТ "ПУМБ" права власності на спірне майно; скасувати записи про право власності; визнати недійсними договори купівлі-продажу майна від 23.11.2021 №2027 та № 2028, укладені між ПАТ "ПУМБ" та ТОВ "Шешори-Еко".

Приписами процесуального права, статтею 4 ГПК України визначено, що юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 22.01.2019 у справі № 912/1856/16, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19).

Одночасно відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові (правові висновки Верховного Суду викладені у постановах від 14.08.2018 у справі № 910/1972/17, від 23.05.2019 у справі № 920/301/18, від 25.06.2019 у справі № 922/1500/18, від 24.12.2019 у справі № 902/377/19)

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.12.2022 у справі №914/2350/18 (914/608/20) зробила висновок (п.п. 100-120), що належний та ефективний спосіб захисту прав позивача визначається з огляду на обставини конкретної справи. Так, якщо спірне майно, на яке було звернено стягнення на підставі договору іпотеки, надалі відчужив іпотекодержатель - скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав не може забезпечити поновлення прав позивача, а відповідно позивачеві слід пред`являти віндикаційний позов до останнього набувача цього майна.

В пункті 116 вказаної постанови Велика Палата Верховного Суду зазначила, що судове рішення про задоволення позовних вимог про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем тільки за умови, що на час вчинення реєстраційної дії право власності зареєстроване за відповідачем (іпотекодержателем), а не за іншою особою.

Проте, як вже було зазначено вище, після звернення стягнення на іпотечне майно ПАТ "ПУМБ" відчужив таке на користь іншої особи (ТОВ "Шешори-Еко"), отже ТОВ "Коломийський ДОЗ" ефективним способом захисту мав би обрати віндикаційний позов до останнього набувача цього майна (вимогу про витребування майна з його володіння), а не вимоги про визнання недійсними рішень приватного нотаріуса та договорів купівлі-продажу цього майна, укладених з останнім набувачем.

В свою чергу, обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною та достатньою підставою для відмови в позові, а надання судом правової оцінки неналежним вимогам вважається безпідставним (подібний висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 січня 2021 року у справі №916/1415/19 (пункт 6.21), від 2 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (пункт 52)).

Суд першої інстанції правильно наголосив на тому, що за встановлених обставин судом, право власності позивача на нежитлові будівлі не може бути відновлене шляхом скасування рішень державного реєстратора та записів реєстрації права власності на ці будівлі за АТ "ПУМБ", які в подальшому відчужені третій особі, а належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення стане підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Водночас, суд першої інстанції помилково зробив правові висновки по суті заявлених вимог, оскільки, вказавши на неналежність способу захисту, надав правову оцінку доводам і неналежним вимогам позивача, що вважається безпідставним, а тому такі висновки не беруться до уваги.

В той же час, враховуючи, що суд першої інстанції в тому числі відмовив у позові з підстав обрання позивачем неналежного способу захисту, що є самостійною підставою відмови у позові, це не тягне зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення при апеляційному перегляді.

За приписами ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скаржником не доведено наявності підстав, визначених ст.277 ГПК України, для скасування рішення та для задоволення апеляційної скарги. Таких підстав апеляційним судом також не встановлено.

Отже, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати в суді апеляційної інстанції.

Оскільки у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює рішення, та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (частина 14 статті 129 ГПК України). Відтак, згідно ст.129 ГПК України сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги слід залишити за скаржником.

Керуючись ст.ст. 86,129, 236, 254, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Коломийський ДОЗ" від 11.04.2023 №11-04/23 (вх. суду від 20.042023 №01-05/1248/23) - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.03.2023 у справі № 909/712/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за перегляд справи у суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення згідно зі ст.ст. 286-289 ГПК України.

5. Матеріали справи повернути до місцевого господарського суду.

Повний текст постанови складено та підписано 09.10.2023

Головуючий суддя Т.Б. Бонк

суддя С.М. Бойко

суддя Г.Г. Якімець