ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" жовтня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2512/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В.

при секретарі судового засідання Крайнюк А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Міського комунального підприємства «Бердичівкомунсервіс» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22» про стягнення 85678,11грн

ВСТАНОВИВ:

Міське комунальне підприємство «Бердичівкомунсервіс» звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22» 85678,11грн.

В обґрунтування позовних вимог Міське комунальне підприємство «Бердичівкомунсервіс» посилається на неналежне виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22» умов укладеного між сторонами договору №11 від 08.02.2021р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.08.2023р відкрито провадження у справі №916/2512/23, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено справу до розгляду по суті на 05.09.2023р о 11:20.

В судове засідання від 05.09.2023р представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 05.09.2023р відкладено судове засідання на 05.10.2023р о 11:00 та повідомлено учасників справи про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні від 05.10.2023р було винесено вступну та резолютивну частини рішення по справі №916/2512/23.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

08.02.2021р між Міським комунальним підприємством «Бердичівкомунсервіс» (позивач, Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Крейн Енерджі» (на теперішній час найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22») (відповідач, Продавець) було укладено договір про закупівлю №11 (далі договір) відповідно до умов якого Продавець зобов`язується протягом 2021 року поставити та передати у власність Покупця товар, зазначений у Специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору, а Покупець прийняти і оплатити товар. Передача товару Покупцю здійснюється згідно видаткових накладних у формі скреч-карт (п.1.1. договору).

Відповідно до п.1.2. договору найменування товару код ДК 021:20-9 «Нафта і дистиляти» (Бензин А-92, дизельне паливо, газ скріплений).

Пунктом 3.1. договору встановлено, що сума договору становить без ПДВ 891329,17грн, крім того ПДВ 178265,83грн, разом із ПДВ 1069595,00грн.

Згідно п.4.1. договору оплата за товар проводиться шляхом безготівкових розрахунків у національній валюті України за реквізитами Продавця, на підставі видаткової накладної протягом 10 робочих днів з дати фактичного отримання талонів (скетч-карт) Покупцем та надходження бюджетних коштів від Головного розпорядника бюджетних коштів.

Як вказує позивач, на виконання вказаного договору МКП «Бердичівкомунсервіс» відповідно до платіжного доручення №175618863 від 26.10.2021р перерахувало ТОВ «Крейн Енерджі» (на сьогоднішній день ТОВ «АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22») 281520,00грн. На сьогоднішній день в зв`язку з невиконанням зі сторони відповідача своїх зобов`язань за договором №11 від 08.02.2022р кількість неотоварених талонів торговельної марки «Crane Energy», які є у власності МКП «Бердичівкомунсервіс» становить 2870л. бензину А-92. Таким чином, станом на 04.08.2021р заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 80073,00грн.

Позивач зазначає, що відповідно до п.п. 9.1, 9.2 договору у випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом взаємних переговорів та консультацій. У разі недосягнення сторонами згоди спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку. Керуючись вказаними положеннями договору позивач направив відповідачу претензію з вимогою виконати зобов`язання за договором.

Позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до розділу 7 договору за порушення умов договору щодо якості та кількості товару, Продавець сплачує Покупцеві штраф у розмірі 20% вартості недоброякісного товару та/або недопоставленої кількості товару. Витрати щодо заміни недоброякісного товару та допоставки належної кількості товару покладаються на Продавця. Також, за порушення строків виконання зобов`язання Продавець сплачує пеню в розмірі 0,1% вартості недопоставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів з Продавця додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості товару.

Позивач, з врахуванням положень розділу 7 договору зазначає, що заборгованість відповідача на день подання цього позову становить 80073,00грн та 7% штраф у розмірі 5605,11грн загалом 85 678,11грн.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги та стягнути з відповідача 80073,00грн заборгованості та 5605,11грн 7% штрафу.

Відповідач в засідання суду не з`явився, відзиву на позов не надав, своїм правом на захист не скористався у зв`язку з чим справа розглядається на наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 Господарського процесуального кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встаовлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи 08.02.2021р між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупівлю №11 відповідно до умов якого відповідач зобов`язався протягом 2021 року поставити та передати у власність позивача товар, зазначений у Специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною договору, а позивач прийняти і оплатити товар. Передача товару Покупцю здійснюється згідно видаткових накладних у формі скреч-карт

Судом встановлено, що на виконання вказаного договору позивач, відповідно до платіжного доручення №175618863 від 26.10.2021р перерахував відповідач грошові коти у сумі 281520,00грн.

Статтею 662 Цивільного кодексу України встановлено, що Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Однак, станом на теперішній час у зв`язку з невиконанням зі сторони відповідача своїх зобов`язань за договором кількість неотоварених талонів торговельної марки «Crane Energy», які є у власності позивача становить 2870л. бензину А-92.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором становить 80073,00грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до ст. 193 Господарського кодексу України, яка цілком кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Станом на день розгляду справи відповідач доказів виконання умов договору на суму 80073,00грн не надав у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості у сумі 80073,00грн підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 7% штрафу у розмірі 5605,11грн, слід зазначити наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.2 договору сторони встановили, що за порушення строків виконання зобов`язання Продавець сплачує пеню в розмірі 0,1% вартості недопоставленого товару за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів з Продавця додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості товару.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу у розмірі 7% від кількості неотоварених талонів торговельної марки «Crane Energy» у сумі 5605,11грн, вважає його вірним та зазначає, що стягненню з відповідача підлягає штраф у сумі 5605,11грн.

Відповідно до ст.3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Міського комунального підприємства «Бердичівкомунсервіс» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22» про стягнення 85678,11грн у тому числі 80073,00грн заборгованості, 5605,11грн 7% штрафу, обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2684,00грн. покласти на відповідача відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 79, 86, 129, 232-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Міського комунального підприємства «Бердичівкомунсервіс» до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22» про стягнення 85678,11грн задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛФІ СВІТ ЛАЙФ 22» (65069, м. Одеса, вул. Героїв оборони Одеси, 90, ) на користь Міського комунального підприємства «Бердичівкомунсервіс» (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Чуднівська, 156, вул. Центральна, 7, ) 80073,00грн заборгованості за договором, 5605,11грн штрафу, 2684,00грн судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 327 ГПК України.

Повне рішення складено 10 жовтня 2023 р.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Степанова