ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" жовтня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/182/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

розглянувши заяву відповідача Фізичної особи-підприємця Кадар Оксани Василівни б/н від 02.10.2023 року (вх. № 02.3.1-02/6846/23 від 03.10.2023 року)

про відвід судді Лучка Романа Михайловича від розгляду справи № 907/182/23

за позовом Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради, м. Ужгород

за участю третьої особи 1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 , смт. Тересва Закарпатської області

третьої особи 2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Закарпатської обласної ради, м. Ужгород

до відповідача Фізичної особи - підприємця Кадар Оксани Василівни, с. Грушово Тячівського району Закарпатської області

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунального підприємства Центральної районної аптеки №14 Закарпатського обласного виробничого об`єднання "Фармація", м. Тячів Закарпатської області

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення

ВСТАНОВИВ:

Комунальна установа «Управління спільною власністю територіальний громад» Закарпатської обласної ради звернулася до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Кадар Оксани Василівни, в якому просить суд зобов`язати Фізичну особу - підприємця Кадар Оксану Василівну усунути перешкоди у здійсненні Комунальною установою «Управління спільною власністю територіальних громад» Закарпатської обласної ради права власності на приміщення, площею 100,25 кв.м., що знаходяться на першому поверсі будівлі, аптеки №29 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення з займаного приміщення.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/182/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2023.

Ухвалою суду від 22.03.2021 судом відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами загального позовного провадження, встановлено учасникам спору процесуальні строки для подання заяв по суті спору та призначено на 10.04.2023 підготовче засідання у справі.

На даний час справа перебуває на стадії підготовчого провадження та в підготовчому засіданні 29.09.2023 оголошено перерву до 06.10.2023 у зв`язку з виникненням під час підготовчого засідання 29.09.2023 технічних проблем, які унеможливили продовження участі в ньому представника відповідача.

03 жовтня 2023 року через систему «Електронний суд» надійшла заява від 02.10.2023 представника відповідача адвоката Батрина С.В. про відвід судді та секретареві судового засідання.

Заява про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду справи №907/182/23 обґрунтовується відповідачем наступними обставинами:

- ухвалою суду від 04.05.2023 судом до справи було залучено фізичну особу ОСОБА_1 , як третю особу без самостійних вимог на предмет спору та в подальшому ОСОБА_1 подавав заяви, пояснення як фізична особа;

- в судовому засіданні 29.09.2023 суддя повідомив, що у справі одночасно приймає участь дві треті особи: фізична особа Симодейко та фізична особа-підприємець Симодейко, а рішення з даного приводу судом не ухвалювалося та законом не передбачено можливість його ухвалення та одночасну участь в процесі осіб з взаємовиключними статусами;

- вказане вчинено без винесення ухвали про правонаступництво, що було єдиним способом уведення ФОП Симодейко у справу та без винесення процесуального рішення, яким вирішено питання про «вступ третьої особи ФОП Симодейко у справу»; суд постановив натомість «прийняти позов ФОП Симодейко»;

- 24.07.2023 від ТО ОСОБА_1 до суду першої інстанції надійшла заява б/н б/д (вх. №02.3.1-05/722/23), а 26.07.2023 заява б/н б/д вх.№ 02.3.1-02/5288/23), - в якій викладено позовні вимоги ОСОБА_1 та зміни до первісного позову. Суд в ухвалі від 31.07.2023 констатував, що прийняв позов саме з урахуванням заяви від 26.07.2023, зміст якої не був відомим відповідачу;

- зміст заяви ОСОБА_1 вх. № 02.3.1-02/5288/23 відповідачу вперше доведено у засіданні 29.09.2023, з чого відповідачем виявлено, що суд не застосував до позову третьої особи наслідків його невідповідності закону, а, натомість, надав позивачеві преференцію та прийняв від нього у часовому проміжку 2 днів «доповнення до позовної заяви», якими керувався постановляючи ухвалу про прийняття позову;

- 27.09.2023 відповідачем до суду подано клопотання про завантаження заяви ОСОБА_1 вх. № 02.3.1-02/5288/23 до ЄСІТС; про розгляд справи спочатку за правилами ст. 49 ГПК; про закриття провадження за позовом ОСОБА_1 ; про залишення без розгляду позову ОСОБА_1 ;

- в судовому засіданні 29.09.2023 судом оголошено про надходження 29.09.2023 заяви ОСОБА_1 про залишення його позову без розгляду, яку було за позицією відповідача з порушенням процесуального порядку задоволено, з вибірковим (щодо черговості) вирішенням переданих на вирішення суду клопотань учасників справи, так як суд повинен був дотримуватися послідовності вчинення процесуальних дій та черговості розгляду клопотань, зокрема, суд не міг вибірково не розглянути наступною заяву відповідача про розгляд справи спочатку, як цього вимагає ст. 49 ГПК України;

- вибіркове вирішення судом клопотань не мотивоване, оскільки ще в ухвалі від 31.07.2023 суд поставив на вирішення питання про розгляд справи спочатку, а відповідач направив про це відповідне клопотання, яке першим за чергою надійшло до суду, та з вирішення якого мало розпочатися засідання 29.09.2023 року;

- для збереження об`єктивності та змагальності, суд мав прийняти позицію: або розглядати спочатку клопотання від відповідача, або клопотання від позивача (третьої особи), але не вдаватися до вибіркового їх розгляду;

- судом навіть не вирішено клопотання відповідача про завантаження до ЄСІТС заяви позивача (ТО) про вступ у справу як ФОП з самостійними вимогами;

- судом до ЄСІТС не завантажено, а відповідачу не надсилалося заяви позивача (третьої особи) про залишення позову без розгляду, чим позбавлено відповідача можливості перевірити дотримання процесуального порядку подання заяви;

- судом довільно трактовано заяву позивача (ТО) про відкликання/повернення позову як «заяву про залишення позову без розгляду», оскільки за позицією відповідача, суд повинен був з`ясувати волю особи, оскільки якщо позивач відмовився від позову, за цим слідують інші наслідки, включно ч. 4 ст. 185 ГПК, що на думку представника відповідача вказує на незаконність ухвали та наводить його на думку, що суд за учасника справи знає його волевиявлення та породжує у відповідача сумніви у правосудді у справі;

- суд вказав в оскаржуваній ухвалі, що заява від ОСОБА_1 надійшла без номера та дати, що також примітно, якщо суд застосував правила про залишення позову без розгляду;

- суд постановив ухвалу без участі інших учасників справи та не перевіряв у судовому засіданні це питання.

Таким чином, послідовність дій суду в розумінні відповідачем господарського процесу повинна була бути наступною:

-постановити ухвалу про розгляд справи спочатку (ст. 49 ГПК);

- оголосити перерву з наданням учасникам справи можливість реалізувати права;

- спрямувати ухвалу учасникам справи з роз`ясненням їх прав та обов`язків;

- викликати учасників справи до участі у черговому підготовчому засіданні;

- перевірити в засіданні належну поінформованість про ухвалу та засідання, явку;

- за дотримання вищевказаного: перейти до вирішення всіх заяв та клопотань, які на той момент надійдуть до суду від усіх учасників справи, з обов`язковим встановленням порядку їх вирішення, або дотримуватися закону.

Наведені обставини зумовлюють недовіру до суду представника відповідача.

Розглянувши вказану заяву про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду даної справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 7 ст. 39 ГПК України визначено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 36 цього Кодексу, яка врегульовує питання недопустимості повторної участі судді у розгляді справи. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За приписами ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра складу суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як вбачається із поданої представником відповідача заяви про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду справи № 907/182/23, така не містить доказів, які свідчать про упередженість або необ`єктивність судді, що, у свою чергу, суперечить приписам ст. 74 ГПК України, за якими на кожного учасника судового процесу покладений обов`язок доведення тих обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Підставою для подання представником відповідача даної заяви про відвід судді Лучка Р.М. від розгляду справи № 907/182/23 фактично стала незгода з процесуальними рішеннями суду щодо розгляду поданими учасниками справи клопотань, які мали місце в судовому засіданні 29.09.2023 року.

Наведені аргументи заявника стосовно упередженості судді, її заінтересованості у розгляді даної справи, суд вважає необґрунтованими та такими, що суперечать положенням частини 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Так, зі змісту ухвали суду від 29.09.2023 року вбачається, що предметом розгляду в підготовчому засіданні були подані 27.09.2023 відповідачем клопотання про закриття провадження за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_1 (вх. № 02.3.1-02/6706/23 від 27.09.2023), про залишення без розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_1 (вх. №02.3.1-02/6704/23 від 27.09.2023), про розгляд справи спочатку відповідно до ст. 49 ГПК України (вх. №02.3.1-02/6702/23 від 27.09.2023) та заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Фізичної особи-підприємця Симодейка В.М. (вх. №02.3.1-02/6746/23 від 29.09.2023) про повернення без розгляду поданої третьою особою позовної заяви.

Мотиви задоволення чи відхилення відповідних клопотань учасників справи зазначено в тексті ухвали від 29.09.2023, рішення по означених клопотаннях судом приймалося в нарадчій кімнаті та в підготовчому засіданні 29.09.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали суду за результатами розгляду таких клопотань.

Доводи заявника про те, що у справі одночасно приймає участь дві треті особи: фізична особа Симодейко та фізична особа-підприємець Симодейко, а рішення з даного приводу судом не ухвалювалося та законом не передбачено можливість його ухвалення та одночасну участь в процесі осіб з взаємовиключними статусами та вказане вчинено без винесення ухвали про правонаступництво, що було єдиним способом уведення ФОП Симодейко у справу та без винесення процесуального рішення, яким вирішено питання про «вступ третьої особи ФОП Симодейко у справу», суд вважає безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Відповідно до ухвали від 04.05.2023 судом, за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.04.2023 залучено вказану фізичну особу в порядку ст. 50 ГПК України до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача. Вказана заява обґрунтовувалася третьою особою тією обставиною, що на підставі Договору оренди №05-07-01/88 від 19.08.2022 він є Орендарем спірного приміщення аптеки №29 за адресою: Закарпатська область, Тячівський район, смт. Тересва, вул. Народна, 87 та, відповідно, саме йому належить право користування спірним майном, у зв`язку з чим рішення суду в даній справі впливає на обсяг його прав щодо користування об`єктом оренди.

В подальшому, 24.07.2023 означеною третьою особою в порядку ст. 49 ГПК України подано позовну заяву до відповідача: Фізичної особи - підприємця Кадар Оксани Василівни, про усунення перешкод у здійсненні ОСОБА_1 права володіння та користування приміщенням, площею 100,25 кв.м., що знаходяться на першому поверсі будівлі, аптеки №29 за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення з займаного приміщення.

До моменту вирішення судом питання прийняття вказаної позовної заяви до розгляду, - 26.07.2023 ОСОБА_1 подав суду заяву без номеру та дати (вх.№ 02.3.1-02/5288/23 від 26.07.2023), за змістом якої просить у поданій позовній заяві ОСОБА_1 вважати особу позивача - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

Ухвалою суду від 31.07.2023 прийнято означену позовну заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до розгляду та встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання суду заяв по суті в частині заявлених третьою особою позовних вимог.

Означена ухвала надіслана в установленому законом порядку на адресу усіх учасників справи, в тому числі до електронного кабінету представника відповідача адвоката Батрина С.В., куди доставлено 01.08.2023 о 00:33 год.

Наведеним спростовуються аргументи відповідача щодо відсутності судового рішення з приводу участі в даній справі третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Фізичної особи-підприємця Симодейка В.М., а позиція відповідача щодо відсутності ухвали про правонаступництво не заслуговує на увагу суду, позаяк в спірних правовідносинах процесуальний статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору (саме як фізичної особи) за первісним позовом Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради не змінювався та учасниками справи жодних клопотань з даного приводу не подано.

Аргумент пропозиція про неможливість участі в процесі осіб з взаємовиключними статусами не може бути взято судом до уваги, позаяк у даній справі предметом розгляду судом були два позови:

- первісного позивача: Комунальної установи "Управління спільною власністю територіальних громад" Закарпатської обласної ради зі своїм суб`єктним складом учасників, де ОСОБА_1 за позовними вимогами Комунальної установи є фізичною особою;

- третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, процесуальний статус позивача за яким такою третьою особою визначено як фізична особа-підприємець.

Слід зазначити, що окремо порядок розгляду позовної заяви третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору ГПК України не визначає, тоді як загальне правило прийняття до розгляду позовної заяви позивача (ст. 176 ГПК України), зустрічного позову відповідача (ст. 180 ГПК України) не передбачає проведення судового засідання з даного питання, заслуховування думки інших учасників справи, позаяк є дискрецією суду і позитивне вирішення питання прийняття до розгляду як позовної заяви чи зустрічної позовної заяви, так і позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору законом пов`язується з відповідністю форми поданої суду заяви вимогам ст.ст. 162, 164, 172, 173 ГПК України, а не з поясненнями інших учасників стосовно такого прийняття.

Більше того, ч. 1 ст. 176 ГПК України визначено п`ятиденний строк для прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі та вказані норми за відсутності іншого спеціального регулювання застосовуються і до вирішення питання прийняття позовної заяви третьої особи та її вступ в справу.

У зв`язку з наведеним, в межах встановленого ч. 1 ст. 176 ГПК України строку судом відповідно до ухвали від 31.07.2023 вирішено питання про прийняття позовної заяви третьої особи до розгляду.

Таким чином, необґрунтованими суд вважає заявлені підстави відводу судді від розгляду справи щодо порушення порядку розгляду та прийняття позовної заяви третьої особи та щодо надання позивачеві часу 2 дня для «доповнення до позовної заяви», позаяк станом на час подання заяви без номеру та дати (вх.№ 02.3.1-02/5288/23 від 26.07.2023) встановлений процесуальним законом строк вирішення питання прийняття позовної заяви до розгляду не закінчився.

Необґрунтованими та такими, що випливають з хибного трактування норм процесуального закону слід вважати й аргументи заявника щодо порушення черговості розгляду судом поданих учасниками справ до підготовчого засідання 29.09.2023 заяв та клопотань.

Так, згідно з п. 10 ч. 2 ст. 182 ГПК України суд в підготовчому засіданні вирішує клопотання та заяви учасників справи.

Як зазначалося судом вище, предметом розгляду в підготовчому засіданні були подані 27.09.2023 відповідачем клопотання про закриття провадження за позовною заявою третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_1 (вх. № 02.3.1-02/6706/23 від 27.09.2023), про залишення без розгляду позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: ОСОБА_1 (вх. №02.3.1-02/6704/23 від 27.09.2023), про розгляд справи спочатку відповідно до ст. 49 ГПК України (вх. №02.3.1-02/6702/23 від 27.09.2023) та заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Фізичної особи-підприємця Симодейка В.М. (вх. №02.3.1-02/6746/23 від 29.09.2023) про повернення без розгляду поданої третьою особою позовної заяви.

Щодо усіх означених клопотань/заяв судом було надано можливість висловитися учасникам справи №907/182/23, які з`явилися в підготовче засідання 29.09.2023 (позивачу та відповідачу) та усі наведені клопотання були предметом оцінки суду в нарадчій кімнаті, результати вирішення яких зафіксовані в ухвалі від 29.09.2023, вступна та резолютивні частини якої оголошено судом після повернення з нарадчої кімнати.

Приписи ГПК України не визначають процесуального обов`язку для суду розглядати заяви та клопотання учасників в суворій хронологічній послідовності (дні, години) їх подання до справи, а обов`язок додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій відповідно до змісту ст.ст. 183, 198 ГПК України покладено на суд, який керується в цьому разі необхідністю виконання завдання господарського судочинства та дотримання його основних засад відповідно до ст. 2 ГПК України.

Таким чином, необґрунтованою суд вважає зазначену представником відповідача підставу відводу - розгляд клопотання третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору про повернення без розгляду позовної заяви перед клопотанням відповідача про розгляд справи спочатку, позаяк розгляд означених заяви та клопотання учасників справи відбувалося судом в один час, а мотиви відхилення клопотання відповідача зазначені в ухвалі від 29.09.2023 та пов`язуються з тією обставиною, що можливість розгляду справи спочатку положеннями ч. 4 ст. 49 ГПК України обумовлюється наявністю в провадженні суду позову третьої особи, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору та необхідністю, у зв`язку з цим відповідно до ст.ст. 177-183 ГПК України виконати завдання та вирішити питання підготовчого розгляду справи з урахуванням наявності провадження за позовною заявою третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

В той же час, залишення без розгляду позову третьої особи виключає необхідність повторного проведення підготовчого засідання за первісними позовними вимогами у даній справі.

Необґрунтованими також суд вважає аргументи відповідача щодо не вирішення клопотання про завантаження до ЄСІТС заяви позивача (ТО) про вступ у справу як ФОП з самостійними вимогами, позаяк вирішення означеного клопотання нормами ГПК України не пов`язується з необхідністю постановлення судового рішення (ухвали), а перевіркою відомостей, які містяться в Електронному суді по справі №907/182/23 спростовується означений довід представника відповідача, позаяк заява Симодейка В.М. без номеру та дати (вх.№ 02.3.1-02/5288/23 від 26.07.2023) про уточнення процесуального статусу третьої особи з самостійними вимогами не предмет спору внесено до ЄСІТС.

Не можуть вважатися також підставними аргументи відповідача щодо ненадіслання йому заяви третьої особи про повернення без розгляду позовної заяви, позаяк нормами ГПК України для учасників справи такого обов`язку не встановлено, а перевірка дотримання процесуального порядку подання такої заяви є дискрецією суду, а не учасника справи, що також не може свідчить про будь яку необ`єктивність чи упередженість суду, що розглядає спір у справі №907/182/23.

Аргументи в частині трактування заяви третьої особи про відкликання/повернення позову як заяви про залишення позову без розгляду можуть слугувати підставою для апеляційного оскарження ухвали суду за результатами її розгляду та апріорі стосується прав та обов`язків такого учасника справи (третьої особи) за результатами розгляду заяви якого судом прийнято відповідне рішення та не може слугувати підставою сумнівів у правосудді в учасника справи, який сам подавав клопотання суду про залишення позовної заяви третьої особи без розгляду.

Невідповідними та такими, що спростовуються матеріалами справи, протоколом та відеозаписом (4-6 хв. запису) підготовчого засідання 29.09.2023 спростовуються аргументи заявника щодо неперевірки судом в підготовчому засіданні явки учасників справи, з`ясування наявності доказів повідомлення третіх осіб про дату, час та місце розгляду справи, надання позивачу та відповідачу висловити думку щодо можливості проведення підготовчого засідання за відсутності третіх осіб.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону (ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів").

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а наявність безсторонності повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід враховувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим. Отже, у відводі судді заявник має конкретизувати фактичні обставини (з наданням конкретних доказів), які підтверджують наявність підстав для відводу. Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами. Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Газета Україна-центр" проти України" наголошував, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Таким чином, суд констатує, що наведені заявником підстави відводу судді не підтверджуються жодними належними та допустимими доказами щодо обґрунтованості сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, не узгоджуються із підставами, наведеними у ст. 35 ГПК України. У зазначеній нормі закону визначено перелік підстав для відводу судді, зокрема, що суддя не може брати участь в розгляді справи, якщо, зокрема, є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді об`єктивно відсутні та такі й не зазначені заявником в заяві від 02.10.2023 про відвід судді та секретареві судового засідання, а обставини з якими відповідач пов`язує необхідність відводу судді ґрунтуються виключно на незгоді з процесуальними рішеннями судді в справі №907/182/23, що за змістом ч. 4 ст. 35 ГПК України не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладені положення чинного господарського процесуального законодавства приходжу до висновку про необґрунтованість відводу судді Лучка Р.М., заявленого представником відповідача Фізичної особи - підприємця Кадар Оксани Василівни адвокатом Батрином С.В.

Відповідно до приписів ст. 39 ГПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 3 ст. 39 ГПК України передбачено, що якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 7 ст. 39 ГПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно ч. 8 ст. 39 ГПК України, суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (ч. 11 ст. 39 ГПК України).

Отже, суд зазначає, що за суб`єктивним критерієм суддя Лучко Р.М. у даній справі за участю заявника є суб`єктивно вільний від особистих прихильностей та упереджень, не має з сторонами та їх представниками, а також іншими особами, в тому числі й з колегами, відносин, які могли-би завадити всебічному, повному та об`єктивному розгляду справи, у справі №907/182/23, не допускав поведінки, яка давала би привід сумніватися у неупередженості або безсторонності судді.

Щодо об`єктивного критерію, слід зазначити, що суддею Лучко Р.М. 22.03.2023 постановлено ухвалу про відкриття провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. В ході підготовчого розгляду справи судом відповідно до ухвал від 10.04.2023 (протокольна ухвала), від 04.05.2023, від 02.06.2023, від 20.06.2023, від 04.07.2023, від 31.07.2023, від 29.09.2023 неодноразово розглядалися та вирішувалися клопотання учасників справи, зокрема й відповідача, про відкладення підготовчого засідання, залучення до участі в справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору та прийняття позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, зупинення провадження у справі, поновлення процесуальних строків, залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі, порядок розгляду означених клопотань та результати такого розгляду відповідно до змісту ухвал суду від 04.05.2023, від 02.06.2023, від 20.06.2023, від 04.07.2023, від 31.07.2023, від 29.09.2023 виключає наявність сумнівів в безсторонності судді щодо розгляду вказаної господарської справи.

Оцінивши зазначені вище доводи заявника, суд дійшов висновку, що такі не свідчать про наявність об`єктивних або суб`єктивних підстав передбачених ст. 35 ГПК України для відводу суду, а відтак - суд вважає заяву явно необґрунтованою.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, у контексті об`єктивного критерію... окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Газета Україна-Центр проти України, no. 16695/04, від 15.07.2010).

Отже враховуючи, що заявлений відвід судді Лучку Р.М. суд вважає необґрунтованим, то на виконання приписів ч. 3 ст. 39 ГПК України, питання об`єктивного критерію, зокрема, чи можна вважати заявлені представником відповідача ФОП Кадар О.В., адвокатом Батрин С.В., аргументи щодо недовіри до судді Лучка Р.М. об`єктивно обґрунтованими має вирішити суддя, який не розглядає цю справу.

Керуючись ст. ст. 32, 35, 38, 39, 42, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Відвід судді Лучка Романа Михайловича від розгляду справи № 907/182/23 вважати необґрунтованим.

2. Звернутись до керівника апарату Господарського суду Закарпатської області з метою визначення автоматизованою системою документообігу суду складу суду для розгляду заяви про відвід судді Лучка Романа Михайловича від розгляду справи №907/182/23 в порядку статті 32 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та не може бути оскаржена в апеляційному порядку згідно ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено і підписано суддею 03 жовтня 2023 року.

Суддя Р.М. Лучко