ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
Рішення

"20" вересня 2023 р. м. Ужгород Справа №907/842/22

За позовом Чопської міської ради Закарпатської області, м. Чоп Закарпатської області

до відповідача Фізичної особи підприємця Пигіна Віктора Васильовича, м. Чоп Закарпатської області

про cтягнення 31 196,90 грн заборгованості по сплаті орендної плати (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог),

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

Секретар судового засідання Іваниш Д.П.

представники:

Позивача не з`явився

Відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ СУДУ В МЕЖАХ СПРАВИ

Чопська міська рада Закарпатської області, м. Чоп Закарпатської області звернулась до суду з позовом до відповідача Фізичної особи підприємця Пигіна Віктора Васильовича, м. Чоп Закарпатської області про стягнення 35 644,08 грн заборгованості по сплаті орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 30.11.2022 відкрито провадження у справі №907/842/22 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 26.01.2023. Явку уповноважених представників сторін у підготовче засідання визнано обов`язковою. Встановлено відповідачу строк на подання суду відзиву на позовну заяву в порядку ст. 165 ГПК України з одночасним надісланням копії такого позивачу, а доказів надіслання суду, протягом 15-ти днів із дня одержання даної ухвали. Встановлено позивачу строк для надання суду та відповідачеві відповіді на відзив у порядку ст. 166 ГПК України, протягом 5-ти днів із дня одержання копії відзиву.

Ухвалами суду від 26.01.2023, 16.02.2023 та 21.03.2023 підготовчі засідання у справі відкладалися з підстав, наведених в ухвалах суду.

Ухвалою суду від 21.03.2023 задоволено заяву позивача про зменшення позовних вимог №03-15/663 від 09.03.2023 (вх. №02.3.1-02/1879/23 від 14.03.2023) у порядку ст. 46 ГПК України, якою останній просить стягнути з відповідача 31 196,90 грн заборгованості по сплаті орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 26.04.2023 закрито підготовче провадження у справі №907/842/22 та призначено справу до судового розгляду по суті, судове засідання призначено на 13.06.2023. Явка уповноважених представників учасників процесу в судове засідання судом визнана на власний розсуд.

Ухвалою суду від 19.06.2023 судове засідання у справі №907/842/22 призначено на 31.08.2023.

В судовому засіданні 31.08.2023 судом за участю уповноважених представників сторін оголошено перерву до 20.09.2023.

Представник позивача через канцелярію суду подав заяву б/н від 20.09.2023 (вх. №02.3.1-02/6511/23 від 20.09.2023), якою розгляд справи просить здійснити за його відсутності; позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки для держави, а й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в Рішенні від 07.07.1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Ухвалою суду від 19.06.2023 явка учасників справи в судове засідання була визнана судом на власний розсуд, відтак, виходячи із засад змагальності та диспозитивності у господарському судочинстві, передбачених статтями 13, 14 ГПК України, учасники справи на власний розсуд скористалися наданим їм частиною 1 статті 42 ГПК України процесуальним правом на участь в судовому засіданні під час розгляду даної справи по суті.

Згідно з приписами ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, а тому, відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників позивача та відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято в нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами спору.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН СПОРУ

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позивач просить суд задоволити позов у повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, покликаючись на неналежне виконання відповідачем умов Договору оренди земельної ділянки №01/2014 від 01.10.2014, строк якого був поновлений на підставі рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2020 у справі №907/435/20 за позовом Чопської міської ради Закарпатської області до Фізичної особи підприємця Пигіна Віктора Васильовича про визнання укладеною Додаткової угоди до Договору оренди земельної ділянки, в частині сплати орендних платежів за період із жовтня 2019 року по жовтень 2022 року включно, внаслідок чого у відповідача виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 31 196,90 грн.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання суду відзиву на позов у порядку ст. 165 ГПК України.

Враховуючи, що про розгляд справи відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвали суду були надіслані на його офіційну юридичну адресу, зазначену у витязі з ЄДРЮОФОПтаГФ; повідомлення про вручення ухвал суду містяться у матеріалах справи), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення із приводу предмета спору, а також докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до положень ч. 8, 9 ст. 165 ГПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

Водночас у поданій через канцелярію суду заяві б/н від 15.02.2023 (вх. №02.3.1-02/1250/23 від 21.02.2023) відповідач вказує на те, що з урахуванням дати укладеного між сторонами Договору (01.10.2014), позивачем пропущено всі строки для звернення до суду; крім того, за твердженням ФОП Пигіна В.В., він не підписував жодних договорів оренди земельної ділянки з Чопською міською радою, а договір, копія якого долучена позивачем до матеріалів справи, не зареєстрований у Єдиному державному реєстрі, що юридично означає його відсутність. Відповідач також наголошує на відсутності кадастрового номеру, присвоєного орендованій земельній ділянці.

За змістом поданої через канцелярію суду заяви б/н від 31.08.2023 (вх. №02.3.1-02/6019/23 від 31.08.2023), відповідач, серед іншого, зазначає про те, що в рішенні Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2020 у справі №907/435/20 вказано не його прізвище, у зв`язку з чим ФОП Пигіна В.В. вважає, що означене судове рішення його не стосується.

ДОВОДИ, ВИКЛАДЕНІ СТОРОНАМИ В ІНШИХ ЗАЯВАХ ПО СУТІ СПРАВИ

Позивач на адресу суду надіслав письмові пояснення №03-15/716 від 16.03.2023 (вх. №02.3.1-02/2067/23 від 21.03.2023), в яких, на противагу доводів позивача про пропуск Чопською міською радою Закарпатської області процесуального строку на звернення до суду з позовом у даній справі, зазначає про те, що рішенням Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2020 у справі №907/435/20, яке набуло законної сили 11.12.2020, Договір оренди земельної ділянки №01/2014 від 01.10.2014 було поновлено на той самий строк і на тих самих умовах; крім того, на думку позивача, спростуванням аргументів ФОП Пигіна В.В. щодо непідписання ним будь-яких договорів із Чопською міською радою Закарпатської області є матеріали справи №907/842/22, де містяться копії Договору оренди земельної ділянки №01/2014 від 01.10.2014, а також рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2020 у справі №907/435/20.

Із приводу посилань відповідача на відсутність кадастрового номеру, присвоєного орендованій земельній ділянці, а також відсутність факту реєстрації укладеного між сторонами Договору, позивач звертає увагу на те, що наявна в матеріалах справи інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №314085682 від 03.11.2022 спростовує доводи відповідача в цій частині.

До поданої через канцелярію суду заяви б/н, б/д (вх. №02.3.1-02/6020/23 від 31.08.2023) представником позивача долучено копію ухвали Господарського суду Закарпатської області від 27.06.2023 у справі №907/435/20, якою виправлено описку, допущену в п. 2 резолютивної частини рішення суду від 04.11.2020, шляхом заміни прізвища Пигін на вірне Пигіна, а також витяг із Державного реєстру речових прав у підтвердження факту реєстрації права оренди земельної ділянки.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Між Чопською міською радою Закарпатської області (орендодавцем, позивачем у справі) та Фізичною особою підприємцем Пигіна Віктором Васильовичем (орендарем, відповідачем у справі) було укладено Договір оренди земельної ділянки №01/2014 від 01.10.2014 (далі Договір), за яким згідно рішення 39-ої сесії 5-го скликання Чопської міської ради №6 від 15.09.2010 орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення, яка знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Прикордонників, 9 (далі земельну ділянку) (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,0405 га (кадастровий номер :11:018:0009).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 111 042,90 грн. Нормативна грошова оцінка підлягає щорічній індексації відповідно до закону. На земельній ділянці знаходиться майно орендаря, що належить йому на праві приватної власності згідно договору дарування від 20.10.1998, посвідченого приватним нотаріусом Дроботя А.Й., зареєстровано в реєстрі правочинів за №2745, а саме будівля магазину загальною площею 177,46 кв.м. (п. 2.2., 2.3. Договору).

За змістом п. 3.1. Договору, Договір оренди земельної ділянки укладено строком на 5 (п`ять) років. Після закінчення строку дії Договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар зобов`язаний не пізніше, ніж за місяць до спливу строку Договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Пунктами 4.1. 4.4. Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у вигляді грошової суми у розмірі 6% (шести відсотків) від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, визначеної п. 2.2. Договору, з розбивкою річної суми орендної плати щомісячно, протягом 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. Розмір річної орендної плати становить: 6662,57 грн або 555,21 грн на місяць. Сума орендної плати вноситься на відповідний розрахунковий рахунок орендодавця. Розмір орендної плати змінюється відповідно до зміни розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки. В тому числі внаслідок щорічної індексації.

Згідно із п. 5.1. Договору, земельна ділянка передається в оренду із земель житлової та громадської забудови для ведення роздрібної торгівлі та надання комерційних послуг (код КВЦПЗ 03.07.).

Відповідно до п. 6.2. Договору, передача земельної ділянки орендарю здійснюється за Актом приймання передачі земельної ділянки протягом п`яти днів з моменту підписання Договору.

Пунктами 11.1. та 11.2. Договору передбачено, що зміна умов Договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо змін умов Договору, спір розв`язується у судовому порядку.

Цей Договір набирає чинності після підписання його сторонами та державної реєстрації (п. 13.1. Договору).

Як вбачається із наявного в матеріалах справи акту приймання передачі земельної ділянки б/н від 2014 року, підписаного сторонами наявного спору, орендарю передано в оренду земельну ділянку площею 0,0405 га з кадастровим номером :11:018:0009, яка знаходиться за адресою: м. Чоп, вул. Прикордонників, 9.

В подальшому, рішенням Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2020 у справі №907/435/20, що набрало законної сили 11.12.2020, позов Чопської міської ради Закарпатської області до відповідача Фізичної особи підприємця Пигіна Віктора Васильовича про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки задоволено повністю. Визнано укладеною Додаткову угоду про поновлення Договору оренди земельної ділянки №01/2014 від 01.10.2014, укладеного між Чопською міською радою (код ЄДРЮОФОПтаГФ 04053737) та Фізичною особою підприємцем Пигіною Віктором Васильовичем (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) в редакції позивача, зокрема, але не виключно:

1. Враховуючи норми частини 6 статті 33 Закону України Про оренду землі, наявність майна орендаря на земельній ділянці, загальною площею 0,0405 га, кадастровий номер :11:018:0009, яка розташована за адресою: місто Чоп, вулиця Прикордонників, 9, сторони домовились продовжити дію Договору оренди земельної ділянки від 01.10.2014 №01/2014 строком на 5 років на тих самих умовах, які були передбачені зазначеним договором.

2. Відповідно до пункту 4.5 Договору оренди земельної ділянки від 01.10.2014 року №01/2014, враховуючи витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по вулиці Прикордонників, 9, в місті Чоп, загальною площею 405 м.кв., кадастровий номер :11:018:0009, сторони погодили внести зміни до пункту 2.2. та пункту 4.2 Договору, виклавши їх у новій редакції наступного змісту: Пункт 2.2. Поновлена нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 205 930,35 грн; Пункт 4.2. Розмір річної орендної плати становить: 12 355,82 грн або 1029,65 грн на місяць.

Невиконання відповідачем умов Договору оренди земельної ділянки №01/2014 від 01.10.2014 (в редакції Додаткової угоди про поновлення вказаного Договору, що визнана укладеною на підставі рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2020 у справі №907/435/20) в частині своєчасної та повної сплати орендної плати за період із жовтня 2019 року по жовтень 2022 року включно, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 31 196,90 грн, стало підставою звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача означеної суми заборгованості по сплаті орендної плати у примусовому порядку.

ПРАВОВА ОЦІНКА ТА ВИСНОВКИ СУДУ. ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ ДО СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Стаття 193 Господарського кодексу України регламентує, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, на день розгляду спору в суді, обставини спору оцінюються судом з огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У ст. 204 Цивільного кодексу України зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі ст. 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у володіння та користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтею 286 Господарського кодексу України передбачено, що орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно ст. 792 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про оренду землі", відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Приписами ст. 93 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

За змістом статті 1 Закону України "Про оренду землі" визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 15 Закону "Про оренду землі" визначено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є істотною умовою договору оренди землі.

Використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону (стаття 206 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 21 Закону України "Про оренду землі", орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства (пункт 288.1 статті 288 Податкового кодексу України).

На підставі пункту 288.4 статті 288 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

У відповідності до ст. 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату.

В силу приписів ст. 24, 25 Закону України Про оренду землі, орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати за земельну ділянку, а орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України господарське зобов`язання (зобов`язання) має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем, у порушення умов Договору оренди земельної ділянки №01/2014 від 01.10.2014 (в редакції Додаткової угоди про поновлення вказаного Договору, що визнана укладеною на підставі рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2020 у справі №907/435/20), неналежно виконувалися взяті на себе зобов`язання в частині своєчасної та повної оплати за користування земельною ділянкою за період із жовтня 2019 року по жовтень 2022 року включно, внаслідок чого за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 31 196,90 грн.

Враховуючи вищевказані обставини та те, що відповідач не надав суду свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мав можливість скористатись відповідними процесуальними правами і надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 31 196,90 грн заборгованості по сплаті орендної плати є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а відтак, підлягають задоволенню.

Водночас суд критично оцінює аргументи відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності для звернення до суду з позовом у даній справі, оскільки рішенням Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2020 у справі №907/435/20, яке набрало законної сили 11.12.2020, строк дії Договору оренди земельної ділянки №01/2014 від 01.10.2014, укладеного між сторонами спору, було продовжено на 5 років, тобто як станом на момент звернення позивача з позовом, так і на дату розгляду судом справи по суті, такий є чинним.

Так само не заслуговують на увагу і доводи відповідача про те, що він не підписував жодних договорів оренди земельної ділянки з Чопською міською радою, оскільки обставина укладення Договору оренди земельної ділянки №01/2014 від 01.10.2014 встановлена в рішенні Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2020 у справі №907/435/20, яке набрало законної сили 11.12.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Із приводу посилань відповідача на те, що право оренди не зареєстроване у встановленому законом порядку, а земельній ділянці не присвоєний кадастровий номер, суд зазначає, що матеріали справи містять інформаційну довідку №314085682 від 03.11.2022, сформовану на підставі відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 48 земельної ділянки площею 0,0405 га (кадастровий номер :11:018:0009), де, зокрема, наведена інформація про державну реєстрацію права оренди вказаної земельної ділянки, а саме, - номер запису: 8664679; - дата, час державної реєстрації: 04.02.2015, 12:07:53; - державний реєстратор: Тимчук Тетяна Олегівна, Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська обл.; - підстава для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: 01/2014, виданий 01.10.2014, видавник: Чопська міська рада Закарпатської області/Пигіна Віктор Васильович; - підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 19203064 від 09.02.2015 17:16:38 Тимчук Тетяна Олегівна, Ужгородське міськрайонне управління юстиції, Закарпатська обл.; - вид іншого речового права: право оренди земельної ділянки; зміст, характеристика іншого речового права: строкове платне користування земельною ділянкою для несільськогосподарського призначення; строк дії: 5 (п`ять) років, з правом пролонгації, додаткові відомості: вул. Прикордонників, земельна ділянка 9; відомості про суб`єкта іншого речового права: орендар: Пигіна Віктор Васильович, орендодавець: Чопська міська рада Закарпатської області; опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка загальною площею 0,0405 га.

У свою чергу, з наявного в матеріалах справи витягу з Державного реєстру речових прав №341973352 від 08.08.2023 щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 48 земельної ділянки площею 0,0405 га (кадастровий номер :11:018:0009) вбачається, що інформацію про вищевказаний об`єкт нерухомого майна було доповнено наступними відомостями, зокрема: - документи, подані для державної реєстрації: договір оренди землі, серія та номер: 01/2014, виданий 01.10.2014, видавник: Чопська міська рада Закарпатської області/Пигіна Віктор Васильович; рішення суду, серія та номер: 907/435/20, виданий 04.11.2020, видавник: Господарський суд Закарпатської області; ухвала суду, серія та номер: 907/435/20, виданий 27.06.2023, видавник: Господарський суд Закарпатської області; - зміст, характеристика іншого речового права: строкове платне користування земельною ділянкою для несільськогосподарського призначення, дата укладання договору (після 2013) / дата державної реєстрації (до 2013): 04.11.2020, строк: 5 р., дата закінчення дії: 04.11.2025, з правом пролонгації; - розмір плати за користування (грн): 12 355,82; відомості про суб`єкта іншого речового права: орендар: ОСОБА_1 ; орендодавець: Чопська міська рада Закарпатської області; опис об`єкта іншого речового права: земельна ділянка загальною площею 0,0405 га.

Безпідставними є також і доводи відповідача про те, що рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2020 у справі №907/435/20 його не стосується через допущену помилку в зазначенні прізвища, оскільки ухвалою суду від 27.06.2023 у вказаній справі виправлено описку, допущену в п. 2 резолютивної частини рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2020 у справі №907/435/20, а саме, слово в тексті прізвище ОСОБА_2 замінено на вірне Пигіна.

Згідно зі ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ст. 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В силу приписів ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач доказів на спростування викладених позивачем обставин суду не надав, а його аргументи не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи та положеннях законодавства.

З урахуванням вищевикладеного в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ У СПРАВІ

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України в розмірі 2481 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. 11, 13, 14, 73 79, 86, 129, 210, 220, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи підприємця Пигіна Віктора Васильовича, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Чопської міської ради Закарпатської області, вул. Берег, будинок 2, м. Чоп, Ужгородський район, Закарпатська область, 89502 (код ЄДРЮОФОПтаГФ 04053737) суму 31 196,90 грн (Тридцять одна тисяча сто дев`яносто шість гривень 90 коп) заборгованості по сплаті орендної плати, а також 2481 грн (Дві тисячі чотириста вісімдесят одну гривню) на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

3. На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду.

4. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повне судове рішення складено та підписано 11.10.2023.

Суддя Пригара Л.І.