РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

09.10.2023Справа № 910/11284/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (вул. Мефодіївська, буд. 11, м. Харків, 31037; ідентифікаційний код 31557119)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакордд» (вул. Парково-Сирецька, 15-А, м. Київ, 04112; ідентифікаційний код 42763481)

про стягнення 288 199, 71 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі за текстом - КП «Харківські теплові мережі», Позивач) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакордд» (далі за текстом - ТОВ «Дакордд», Відповідач) про стягнення заборгованості за невиконання зобов`язань за договором про надання послуги з постачання теплової енергії від 31.10.2021 (далі за текстом - Договір від 31.10.2021) в розмірі 283 366, 48 грн за період з жовтня 2022 по квітень 2023, заборгованість за абонентську плату за спожиту теплову енергію в розмірі 299, 14 грн за період грудень 2021-травень 2023 та заборгованість за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з липня 2022 по травень 2023 за договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових системах теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності від 01.07.2022 (далі за текстом - Договір від 01.07.2022) в розмірі 4 323 грн.

В обґрунтування позовних вимог, Позивач зазначає, що Відповідачем неналежним чином виконувалися грошові зобов`язання за Договором-1 та Договором - 2 у зв`язку з чим у останнього утворилась заборгованість у вказаних вище сумах, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що ухвала від 19.07.2023 надсилалась Відповідачу засобами поштового зв`язку поштовим повідомленням № 089, яка згідно наявного у справі рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримана Відповідачем 24.07.2023.

За приписами частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач повідомлений про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

З матеріалів позовної заяви вбачається, що в силу положень частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 8.09.2021 № 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 № 1023), на офіційному сайті Позивача в мережі Інтернет 31.10.2021 розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (Договір -1).

Пунктом 1 та 2 Договору-1 закріплено, що він є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця www.hts.kharkov.ua.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (пункт 4 Договору-1).

Пунктом 5 Договору-1 Виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», та складається з: обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частини обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення.

Позивач зазначає, що факт отримання Відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальний сезон період 2021-2022 є фактом приєднання Відповідача до умов Договору-1, а фактом отримання теплової енергії підтверджується актами про підключення та відкладення опалення на початку та наприкінці опалювальних сезонів.

Судом встановлено, що Позивачем у якості доказів підключення та відключення опалення за сезон 2022-2023 надано Акт № 176/11868 від 17.10.2022 про підключення споживача та Акт № 176/13090 від 06.04.2023 про відключення споживача.

При цьому Акти про підключення та відключення опалення за опалювальний сезон 2021-2022 в матеріалах справ відсутні, а відтак факт надання Позивачем послуг Відповідачу за вказаний період судом не вбачається за можливе встановити.

Із наданих до матеріалів справи Актів підключення / відключення споживача вбачається, що Позивачем здійснено 17.10.2022 підключення, а 06.04.2023 відключення споживача/балансоутримувача Ж/Б КП «ЖКС» діл № 43, розташованого за адресою: пр. Ново-Баварський, 70, м. Харків.

На звороті Акту № 176/11868 від 17.10.2022 про підключення споживача та Акту № 176/13090 від 06.04.2023 про відключення споживача зазначено перілк споживачів, розташованих у житловому будинку, розташованого за адресою: пр. Ново-Баварський, 70, м. Харків, а саме: АТ «Укртелеком», ПАТ «Промінвестбанк», ФО ОСОБА_1 , ТОВ «Дакордд».

Також Позивачем до матеріалів справи надано Акт № 176/5247 від 12.08.202_ про готовність до опалювального періоду 2022-2023, в якому зазначено, що об`єкт за адресою: пр. Ново-Баварський, 70, м. Харків із встановленим приладом обліку опалення - MULTICAL402 № 62113127/0017 готовий до експлуатації.

Так, судом встановлено, що в житловому будинку за адресою пр. Ново-Баварський, 70, м. Харків знаходяться, зокрема, чотири споживача та міститься один загальнобудинковий прилад обліку.

На підтвердження обсягів споживання теплової енергії на 2022-2023 за адресою: пр. Ново-Баварський, 70, м. Харків Позивачем згідно лічильника MULTICAL402 № 62113127/0017 до суду надано відомість обліку споживання теплової енергії з жовтня 2022 по квітень 2022 з відповідними записами про кількість теплової енергії, час роботи теплолічильника та ін.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 08.06.2023 Відповідач з 21.02.2020 є власником нежитлових приміщень (підвальні приміщення), загальною площею 503, 9 кв.м., розташованого за адресою: пр. Ново-Баварський, 70, м. Харків.

З наданого Позивачем розрахунку суми заборгованості Відповідача за послуги з постачання теплової енергії за період з жовтня 2022 по квітень 2023 за підписом начальника філії «Харківтеплозбут», вбачається, що у Відповідача існує заборгованість в розмірі 283 366, 48 грн, який обліковується за особовим рахунком 17601-9215.

Інших доказів щодо присвоєння Відповідачу особового рахунку 17601-9215 матеріали справи не містять.

До матеріалів позовної заяви Позивачем надано Розрахунок теплового навантаження від 10.02.2015, в якій споживачем визначено ПАТ «Харківський канатний завод», а розрахунки по підвалу здійснено із врахуванням площі 580 кв.м., в той час як Відповідач є власником 503, 9 кв.м. у будинку за адресою пр. Ново-Баварський, 70, м. Харків.

Інших доказів, з яких вбачалося б за можливе встановити нарахування вартості спожитої Відповідачем теплової енергії з огляду на отоплювальну площу останнього матеріали справи не містять.

Відповідно до пункту 30 Договору - 1 ціна за теплову енергію також включає абонентську плату за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем, але не вище граничного розміру, визначеного Кабінетом Міністрів України, інформація про яку розміщується на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або вебсайті виконавця https://hts.kharkov.ua/docs/2022_02_01_104_abonplata.pdf.

Так Позивачем за період з грудня 2021 по травень 2023 заявлено до стягнення суму заборгованості з абонентської плати в сумі 299, 14 грн, яка нарахована Позивачем у відповідності до вказаного вище пункту Договору-1.

Також судом встановлено, що плата за абонентське обслуговування нараховується помісячно та не залежить від отоплювальної площі, а нараховується з огляду на фактичне споживання теплової енергії за наслідками укладання такого договору.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону України « Про житлово-комунальні послуги» 01.07.2022 набрав законної сили договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності (Договір-2), який опубліковано на офіційному сайті Позивача 01.06.2022.

Пунктом 1 та 2 Договору-2 закріплено, що він є публічним договором приєднання, що укладається з метою надання послуги з постачання гарячої води (далі - послуга) індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 11, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

Даний договір вважається укладеним через 30 днів з моменту розміщення на веб-сайті виконавця www.hts.kharkov.ua., якщо протягом цього періоду власники квартир та нежитлових приміщень, площа яких разом перевищує 50 відсотків загальної площі всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, не повідомили виконавця про відмову від укладання такого Договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надані послуги, факт отримання послуги (пункт 4 Договору-2).

Пунктом 5 Договору-2 Виконавець зобов`язується надавати споживачу послуги з технічного (в тому числі аварійного) обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем теплопостачання, а Споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити Виконавцю надані послуги за затвердженою вартістю та на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 11 Договору-2 визначено, що вартість послуги за Договором становить 0, 818 за 1 кв.м. опалювальної площі.

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Плата за послуги сплачується Споживачем щомісячно. Така плата включається до єдиного рахунку послуги з постачання теплової енергії (пункти 13 та 14 Договору-2).

З наданого Позивачем розрахунку вартості технічного обслуговування внутрішньо будинковим систем теплопостачання вбачається, що Відповідачу нараховано заборгованість за період з липня 2022 по травень 2023 в загальному розмірі 4 534, 09 грн. (по 412,19 грн щомісячно).

Судом встановлено, що щомісячна вартість вказаного вище технічного обслуговування становить 412, 19 грн та розрахована 0, 818 грн х 503, 9 кв.м.

Позивач зазначає, що виставлені рахунки-фактури надсилалися Відповідачу, однак відповідні докази відсутні в матеріалах справи.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладених між сторонами Договорів № 1 та № 2, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою вони є договорами надання послуг.

Частиною 7 статті 179 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення частини 1 статті 180 ГК України кореспондуються зі статтею 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із частиною 1 статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до пункту 5 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції чинній станом на дату спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать:комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно пункту 5 частини 2 статті 7 вказаного закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання.

Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.

Згідно статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем складається з:

- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

- плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України;

- плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку.

Відповідно до статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Так, суд дійшов висновку, що між Позивачем та Відповідачем вчинено дії на укладення Договору -1 та Договору-2.

Враховуючи те, що нежитлові приміщення загальною площею 503, 9 кв.м., розташовані за адресою: пр. Ново-Баварський, 70, м. Харків в житловому будинку та належать Відповідачу на праві власності судом не заперечується факт споживання ним послуг з опалення за опалювальний сезон 2022-2023 з огляду на наявність доказів підключення та відключення вказаного будинку.

Обставини надання Позивачем послуг з опалення в період 2021-2022 судом не вбачається встановити в силу відсутності відповідних доказів.

Водночас, дослідивши надані Позивачем розрахунки, суду є незрозумілим яким чином Позивачем розраховано борг за теплову енергію в розмірі 283 366, 48 грн та чи така сума вирахувана саме із врахування опалювальної площі Позивача чи всіх споживачів будинку разом.

Відповідно до пунктів 19 та 24 розділу «Порядок обліку послуги» Правил надання послуги з постачання теплової енергії комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки.

Розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу.

Також судом критично сприймається наданий Позивачем розрахунок теплового навантаження на опалення від 10.02.2015, який стосується зовсім іншого споживача та відсутність належних доказів присвоєння Відповідачу особового рахунку 17601-9215-0.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено та не обґрунтовано належними та допустимими доказами факту споживання Відповідачем послуг з теплової енергії на суму 283 366, 48 грн та в яких саме обсягах із врахуванням відсутності доказів направлення Відповідачу рахунків-фактур, що тим самим унеможливило здійснення Відповідачем оплати у необхідному розмірі.

Відповідно до пункту 11 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за абонентське обслуговування - платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води).

Враховуючи те, що суд дійшов висновку, що Відповідачем укладено Договір-1 оскільки здійснено споживання наданих Позивачем послуг за опалювальний сезон 2022-2023, а враховуючи те, що розмір абонентської плати не залежить від опалювальної площі, яка належить Відповідачу, а Договір-1 набрав чинності з 01.12.2021 (у відповідності до пункту 2 Договору-1) вимоги Позивача про стягнення абонентської плати за період з грудня 2022 - травень 2023 в розмірі 299, 14 грн є обґрунтованими.

Те саме стосується і вимог щодо заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за Договором-2 за період липень 2022-травень 2023, оскільки такий договір набрав законної сили з 01.07.2022 (з огляду на його публікацію 01.06.2022) у відповідності до положень пункту 2 вказаного договору у зв`язку з чим нарахована заборгованість є правомірною та обґрунтованою, а зобов`язання з її оплати є таким що настало.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Частинами 1-2 сттатті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що Відповідачем порушено умови Договору-1 та Договору-2 в частині порушення строків оплати абонентської плати та плати за технічне обслуговування, а відтак позов підлягає частковому задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дакордд» (вул. Парково-Сирецька, 15-А, м. Київ, 04112; ідентифікаційний код 42763481) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (вул. Мефодіївська, буд. 11, м. Харків, 31037; ідентифікаційний код 31557119) абонентську плату за спожиту теплову енергію в розмірі за період грудень 2021-травень 2023 - 299 (двісті дев`яносто дев`ять) грн 14 грн та заборгованість за технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання за період з липня 2022 по травень 2023 в розмірі 4 323 (чотири тисячі триста двадцять три) грн., судовий збір 69 (шістдесят дев`ять) грн 33 коп.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 09.10.2023

Суддя Антон ПУКАС