ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

02 жовтня 2023 року Справа № 915/399/22

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.,

за участю секретаря судового засідання

та за відсутності представників сторін

розглянувши матеріали справи № 915/399/22 про неплатоспроможність, у якій:

кредитор: Акціонерне товариство "ТАСКОМБАНК" (; вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032; ел.пошта: ; ІНФОРМАЦІЯ_3)

банкрут: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

керуючий реалізацією: арбітражний керуючий Хомич Роман Володимирович (адреса для листування: вул. Винниченка, 26, м. Луцьк, Волинська область, Україна, 43025; ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 )

встановив:

Господарським судом Миколаївської області розглядається справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

01.05.2023 керуючим реструктуризацією - арбітражним керуючим Хомичем Р.В. надіслано на електронну пошту суду клопотання від 01.05.2023 № 02-01/08/1262 про затвердження звіту про нарахування, виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та стягнення частини винагороди арбітражного керуючого з кредиторів.

Ухвалою від 02.05.2023 суд призначив розгляд цього клопотання на 18.07.2023 та запропонував АТ "ТАСКОМБАНК" завчасно до судового засідання надати суду (у разі наявності) клопотання, заяви, пояснення чи заперечення стосовно питань, призначених на розгляд суду.

Ухвалою від 18.07.2023 суд повідомив учасників справи, що судове засідання з розгляду клопотання керуючого реструктуризацією про затвердження звіту про нарахування, виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та стягнення частини винагороди арбітражного керуючого з кредиторів відкладено на 02.10.2023.

Зазначена ухвала, як і всі попередні процесуальні документи, надіслана учасникам у справі про банкрутство та оприлюднена у ЄДРСР.

Докази належного повідомлення сторін містяться у матеріалах справи.

Учасники справи у судове засідання представників не скерували, причин неявки не повідомили.

Відповідно до ст. 42 Господарського процесуального кодексу України участь в судових засіданнях учасників справи - це право, а не обов`язок, якщо інше не визначено законом.

Разом з тим, присутність представників учасників справи у даному судовому засіданні не визнавалась судом обов`язковою, про наявність у сторін доказів, які відсутні у матеріалах справи та без дослідження яких неможливо розглянути клопотання керуючого реструктуризацією, суду не повідомлялося.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів.

Тож, зважаючи на безпекову ситуацію в країні, та з метою дотримання принципу процесуальної економії, суд вважає можливим розглянути клопотання керуючого реструктуризацією у даному судовому засіданні за відсутності представників учасників у справі за наявними в справі матеріалами.

Жодних заяв, клопотань чи заперечень стосовно клопотання арбітражного керуючого щодо винагороди до суду не надійшло.

На підставі ст. 233 ГПК України, 02.10.2023 судом підписано вступну та резолютивну частини ухвали.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, оцінивши їх відповідно до вимог ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши фактичні обставини справи згідно з вимогами чинного законодавства, суд встановив наступне.

Провадження у відкрито ухвалою суду від 14.11.2022, цією ж ухвалою введено процедуру реструктуризації боргів ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, керуючим реструктуризацією призначено арбітражного керуючого Хомича Р.В. та ін.

На сайті Вищого господарського суду України 21.11.2022 оприлюднено оголошення №69533 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність для заявлення кредиторами грошових вимог до боржника.

Ухвалою суду від 28.03.2023 визнано грошові вимоги АТ «ТАСКОМБАНК» у розмірі 15522,31 грн. Також було зобов`язано керуючого реструктуризацією включити до реєстру вимог кредиторів боржника витрати кредитора по сплаті судового збору за подання заяви про грошові вимоги у сумі 4 962,00 грн.

28.03.2023 за результатами попереднього засідання судом винесено ухвалу, якою визначено розмір та перелік усіх визнаних вимог для внесення керуючим реструктуризацією боржника до реєстру вимог кредиторів ОСОБА_1 та призначено судове засідання для розгляду погодженого кредитором плану реструктуризації боргів/переходу до процедури погашення боргів/ про закриття провадження на 02.05.2023.

Постановою від 18.07.2023 судом припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 , припинено повноваження керуючого реструктуризацією - арбітражного керуючого Хомича Р.В., визнано фізичну особу ОСОБА_1 банкрутом, введено процедуру погашення боргів, керуючим реалізацією майна фізичної особи призначено арбітражного керуючого Хомича Р.В. Відповідне повідомлення оприлюдено на офіційному вебсайті Верховного Суду на вебпорталі "Судова влада України" в Інтернет.

Щодо затвердження звіту про нарахування, виплату грошової винагороди арбітражного керуючого

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Згідно положень абз. 3, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг (ч. 4 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства).

Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором.

Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, реструктуризації заборгованості, погашення боргів подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

За розрахунком арбітражного керуючого розмір винагороди за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією Кирилюк К.В. за період з 14.11.2022 по 02.05.2023 становить 53915,81 грн. та розраховується наступним чином:

- 19500,00 грн. за період здійснення/виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією з 14.11.2022 по 14.02.2023 (3 місяці виконання повноважень підлягають оплаті за рахунок авансованих боржником грошових коштів на підставі Договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 27.09.2022);

- 34415,81 грн. за період здійснення/виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією з 15.02.2023 по 02.05.2023 (понад 3 місяці виконання повноважень, джерела виплати яких відсутні / не визначені, включно по день призначено судового засідання, на якому буде розглянуто погоджений кредиторами план реструктуризації боргів або прийнято).

Дослідивши наданий арбітражним керуючим Хомичем Р.В. розрахунок основної грошової винагороди за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника, судом встановлено, що розрахунок суми винагороди за перші три місяці є неправильним, оскільки за Додатковою угодою від 14.10.2022 до Договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 27.09.2022 розмір винагороди має становити 39000,00 грн.

В іншій частині розрахунок є арифметично правильним.

Згідно із реєстром кредиторів у боржника наявні боргові зобов`язання перед єдиним кредитором - АТ "ТАСКОМБАНК" на загальну суму 20484,31 грн. (15522,31 грн.+4962,00 грн.).

Арбітражний керуючий наголошує, що жодне із засідань кредиторів не відбулося, оскільки єдиний кредитор жодного разу не прийняв участі, й мотивів такої байдужості не навів.

Разом з тим, арбітражним керуючим не надано суду доказів надсилання кредитору повідомлення від 04.03.2023 та від 14.04.2023 про проведення перших та перших повторних зборів кредиторів. Надані суду скріни електронних направлень цих повідомлень свідчать про надсилання на ел.адресу представника кредитора, яка не співпадає з адресою, зазначеною у самому повідомленні. В той же час доказів надсилання кредитору суду взагалі не надано (суд не може наразі встановити чи є указаний представник повноважним представником кредитора). Тобто, з указаних доказів суд не може встановити отримання/неотримання кредитором надісланої йому кореспонденції/інформації.

Слід зазначити, що належними доказами надсилання за ГПК України є надсилання органами поштового зв`язку рекомендованого листа з описом вкладення.

Аналогічного висновку суд дійшов й при дослідженні доказів надсилання звіту про винагороду кредитору.

Таким чином, арбітражним керуючим не дотримано положень законодавства щодо проведення зборів кредиторів та звітування перед кредиторами щодо винагороди.

За наведених підстав вимога про затвердження звіту про нарахування, виплату грошової винагороди арбітражного керуючого задоволенню не підлягає.

Щодо стягнення частини винагороди арбітражного керуючого з кредиторів.

За клопотанням арбітражного керуючого від 01.05.2023 № 02-01/08/1262 останній також просить суд про стягнення частини винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією у сумі 34415,81 грн. з єдиного кредитора - АТ "ТАСКОМБАНК".

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 116 КУзПБ провадження у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи або фізичної особи - підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника. При цьому обов`язково умовою є те, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Тобто, на етапі реструктуризації боргів законодавець поклав саме на боржника весь тягар оплати послуг арбітражного керуючого.

Після переходу до наступної стадії - погашення боргів в Кодексі України з процедури банкрутства не визначено, що у разі закінчення внесених заявником/боржником авансованих коштів або відсутності коштів та майна у боржника, суд може стягнути з кредиторів кошти для сплати арбітражному керуючому винагороди та/або відшкодування понесених ним витрат.

Так, згідно з частиною першою статті 30 КУзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі (абзац 6 частини другої статті 30 КУзПБ).

КУзПБ містить застереження щодо боржника, який ініціює своє банкрутство, а саме: звертаючись до господарського суду з заявою про неплатоспроможність фізичної особи заявник зобов`язаний мати достатньо майна для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі (ч. 5 ст. 34 та ч. 1 ст. 113 КУзПБ).

Отже, нормами КУзПБ передбачено додаткову вимогу щодо заяви боржника, у разі ініціювання ним провадження у справі про власне банкрутство (неплатоспроможность) - обов`язкову наявність у такого заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов`язаних із здійсненням провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. У визначенні таких витрат слід враховувати, зокрема, оплату винагороди арбітражному керуючому у мінімальному розмірі не менше ніж за 120 днів в процедурі реструктуризації боргів боржника; в процедурі погашення боргів боржника; відшкодування судового збору, сплаченого кредиторами за подачу грошових вимог, згідно переліку кредиторів, який визнає боржник та їх правової допомоги, тощо.

Законодавець звільнив фізичну особу лише від обов`язку сплати судового збору за подання заяви про неплатоспроможність, проте інших пільг щодо оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, КУзПБ не містить.

На відміну від інституту про неплатоспроможність фізичної особи інститут про банкрутство юридичної особи має свої особливості.

Так, абзацом 7 частини другої статті 30 КУзПБ передбачено, що у разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Частиною п`ятою статті 30 КУзПБ передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Тобто, КУзПБ розширює можливості за рахунок чого може бути оплачено послуги арбітражного керуючого у справах про банкрутство юридичної особи, які ініційовані кредиторами.

Крім того, активи боржника-юридичної особи, можуть збільшуватися за рахунок майнових прав, які виникають у зв`язку з визнанням угод недійсними в порядку ст. 42 КзПБ, та зобов`язаннями осіб, які відповідають за зобов`язаннями боржника відповідно до закону або установчих документів боржника, які входять до ліквідаційної маси (ст. 213 ГК України), також, за наслідком застосування субсидіарної відповідальності до третіх осіб, засновників, керівників боржника, та інших осіб, за доведення боржника до банкрутства або з вини цих осіб (ч. 2 ст. 65 КУзПБ).

Важливою відмінністю двох інститутів є і те, що у справах про банкрутство юридична особа ліквідується, проте, за фізичною особою зберігається ряд обов`язків та остання не втрачає право на працю та інші можливості для набуття статків.

Як вже зазначено судом, згідно з ч. 5 ст. 34 КУзПБ боржник подає заяву до господарського суду за наявності майна, достатнього для покриття витрат, пов`язаних з провадженням у справі, якщо інше не передбачено Кодексом.

Отже, подаючи заяву про власну неплатоспроможність та обираючи керуючого реструктуризацією, боржник повинен мати майно, до якого згідно зі ст. 177 Цивільного кодексу України відносяться гроші для оплати послуг керуючого реструктуризацією та покриття усіх його витрат, пов`язаних зі справою, яку порушено за ініціативою боржника.

Авансування коштів на оплату послуг керуючого реструктуризацією за три місяці роботи не звільняє боржника від подальшого відшкодування основної грошової винагороди керуючого реструктуризацією та його витрат у справі у разі, якщо процедура реструктуризації боргів буде тривати більше трьох місяців.

Зазначені висновки наведено у постанові Східного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 у справі № 905/1024/22.

Колегією суддів Східного апеляційного господарського суду зауважено, що наявність у заявника майна, достатнього для покриття судових витрат, пов`язаних із здійсненням провадження у справі про неплатоспроможність є гарантією законних очікувань кредиторів і арбітражного керуючого на відшкодування витрат пов`язаних з розглядом справи про неплатоспроможність.

Відповідно до приписів ст. 13 Цивільного кодексу України особа користується своїми правами у межах, наданих актами цивільного законодавства. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

У даному випадку боржник та арбітражний керуючий намагаються не тільки списати борги боржника, а ще й при цьому перекласти тягар по оплаті послуг арбітражного керуючого на кредиторів.

Згідно із реєстром вимог кредиторів у боржника наявні боргові зобов`язання перед єдиним кредитором - АТ "ТАСКОМБАНК" на загальну суму 20484,31 грн. (15522,31 грн.+4962,00 грн.)

Указані грошові вимоги кредитора є майже вдвічі меншими, аніж розмір винагороди арбітражного керуючого, яку останній просить стягнути з кредитора.

При цьому, КУзПБ не передбачає можливості стягнення з кредиторів коштів для сплати арбітражному керуючому винагороди та/або відшкодування понесених ним витрат.

Саме на заявника-боржника справи про банкрутство (неплатоспроможності) законодавець поклав обов`язок по відшкодуванню судових витрат, до яких, як зазначено, відноситься і витрати на оплату арбітражному керуючому.

Таким чином, законодавець передбачив обов`язок для боржника мати достатньо майна на погашення судових витрат у справі у разі ініціювання свого банкрутства (неплатоспроможності), оскільки після реструктуризації боргів заявник отримує пільги, які передбачені в інституті про неплатоспроможність. Тому перекладання тягаря оплати послуг арбітражного керуючого на кредиторів, які звернулися в справу про банкрутство в надії отримати частину своїх коштів, на думку суду, є зловживанням своїми правами в розумінні ст. 13 ЦК України та ст. ст. 42, 43 ГПК України.

Так, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 р.).

Тому, перекладення обов`язку по оплаті грошової винагороди арбітражного керуючого на кредитора ставить в край невигідне становище останнього, оскільки після списання боргу на нього ще і буде покладено додатковий тягар оплати судових витрат, який перевищує сам борг фізичної особи, що нівелює весь принцип інституту про неплатоспроможність фізичної особи.

Таким чином, оскільки КУзПБ поклав саме на боржника-ініціатора справи про неплатоспроможність обов`язок мати достатньо майна для покриття судових витрат (які включають витрати і на оплату арбітражного керуючого), а тому вимога про стягнення винагороди з кредиторів задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання арбітражного керуючого про затвердження звіту про нарахування, виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та стягнення частини винагороди арбітражного керуючого з кредиторів.

Керуючись ст. 73-74, 232-235 ГПК України, ст. 2, 30, 48, 113, 123 Кодексу України з процедур банкрутства, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання арбітражного керуючого Хомича Р.В. від 01.05.2023 № 02-01/08/1262 про затвердження звіту про нарахування, виплату грошової винагороди арбітражного керуючого та стягнення частини винагороди арбітражного керуючого з кредиторів.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 09.10.2023.

Суддя Т.М.Давченко