ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04 жовтня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/379/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Філінюка І.Г.,

суддів: Аленіна О.Ю., Разюк Г.П.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ»

на рішення Господарського суду Одеської області від 19.07.2023 (суддя С.В. Нікітенко, м.Одеса, повний текст рішення складено 03.08.2023)

у справі №916/379/23

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ»;

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ»

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Шерстюк Володимири Дмитрівни;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2

про визнання недійсними рішень, правочину та застосування наслідків недійсності правочину

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ», в якому просила:

-визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 3382, 3383, виданий 12.12.2020, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ»;

-визнати недійсним рішення, оформлене протоколом установчих зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» №1/28-11 від 28.11.2022, в частині внесення Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» нежитлових будівель (автомобільний торговельний комплекс) загальною площею 1571,1 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ», що оформлене протоколом, яким було вирішено внести до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» нежитлових будівель (автомобільний торговельний комплекс) загальною площею 1571,1 кв.м, розташованих за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Ізмаїл, проспект Незалежності, будинок 221;

-застосувати наслідки недійсності правочину - акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 3382, 3383, виданий 12.12.2020, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» та Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ», а саме: скасувати рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Шерстюк Володимири Дмитрівни (індексний номер 65805291 від 16.12.2022) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна нежитлових будівель (автомобільний торговельний комплекс) загальною площею 1571,1 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внесення нежитлових будівель (автомобільного торговельного комплексу) загальною площею 1571,1 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» було протиправно здійснене Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» з метою ухилення від виконання зобов`язань щодо виплати позивачці, як колишньому учаснику вказаного товариства, вартості її частки.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 07.03.2023, серед іншого, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - ОСОБА_2 .

02.05.2023 до Господарського суду Одеської області від ОСОБА_1 надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позивач просила:

-визнати недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» 12.12.2022, зареєстрований в реєстрі за№ 3382, 3383;

-визнати недійсним рішення установчих зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ», оформлене протоколом установчих зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» № 1/28-11 від 28.11.2022, в частині внесення до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» нежитлових будівель (автомобільного торговельного комплексу), загальною площею 1571,1 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 ;

-визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ», що оформлене протоколом № 1/28-11 Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» від 28.11.2022, яким вирішено внести до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» нежитлові будівлі (автомобільний торговельний комплекс), загальною площею 1571,1 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ;

-застосувати наслідки недійсності правочину - акту приймання-передачі нерухомого майна, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» 12.12.2022, зареєстрованого в реєстрі за № 3382, 3383, а саме: скасувати рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеська обл., Шерстюк Володимири Дмитрівни (індексний номер 65805291 від 16.12.2022) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна - нежитлових будівель (автомобільного торговельного комплексу), загальною площею 1571,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомі майна 080;

-стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 31.01.2023 у справі №916/379/23 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову б/н від 26.01.2023 (вх.№2-100/23 від 27.01.2023) задоволено; накладено арешт на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ», зокрема, на нежитлові будівлі (автомобільний торговельний комплекс) загальною площею 1571,1 кв.м, розташовані за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, м. Ізмаїл, проспект Незалежності, будинок 221, та заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», вчинення будь-яких реєстраційних дій, в тому числі реєстрацію прав та їх обтяжень з відкриттям розділу щодо об`єкту нерухомого майна: нежитлових будівель (автомобільний торговельний комплекс) загальною площею 1571,1 кв.м, розташованих за адресою: Одеська область, Ізмаїльський р., м. Ізмаїл, проспект Незалежності, будинок 221, до набрання законної сили рішенням Господарського суду Одеської області у справі №916/379/23.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 у складі колегії суддів: головуючого судді С.В. Таран, суддів К.В. Богатиря, Л.В. Поліщук апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.01.2023 про забезпечення позову у справі №916/379/23 без змін.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.07.2023 позов задоволено повністю.

Визнано недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ», що оформлене протоколом № 1/28-11 Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» від 28.11.2022, яким було вирішено внести до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» нежитлові будівлі (автомобільний торговельний комплекс), загальною площею 1571,1 кв.м., розташовані за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р., м. Ізмаїл, проспект Незалежності, будинок 221.

Визнано недійсним рішення установчих зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ», оформлене протоколом установчих зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» № 1/28-11 від 28.11.2022, в частині внесення до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» нежитлових будівель (автомобільного торговельного комплексу), загальною площею 1571,1 кв.м, розташованих за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р., м. Ізмаїл, проспект Незалежності, будинок 221.

Визнано недійсним акт приймання-передачі нерухомого майна, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» 12.12.2022, зареєстрований в реєстрі за №№ 3382, 3383.

Застосовано наслідки недійсності правочину - акту приймання-передачі нерухомого майна, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» 12.12.2022, зареєстрованого в реєстрі за №№ 3382, 3383, а саме: скасовано рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради, Одеська обл., Шерстюк Володимири Дмитрівни (індексний номер 65805291 від 16.12.2022) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна - нежитлових будівель (автомобільного торговельного комплексу), загальною площею 1571,1 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомі майна 080.

Не погодившись з ухваленим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» 17.08.2023 за допомогою засобів поштового зв`язку звернулося до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, яка надійшла на адресу суду 21.08.2023 та зареєстрована судом за вх.№2108/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 у складі колегії суддів: головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів К.В. Богатиря, С.В. Таран відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» на рішення Господарського суду Одеської області від 19.07.2023 у справі №916/379/23.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.09.2023 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» задоволено. Ухвалу Господарського суду Одеської області від 31.01.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 у справі №916/379/23 скасовано. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 916/379/23 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» судові витрати у вигляді судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2684,00 грн та касаційної скарги в розмірі 2684,00 грн.

27.09.2023 від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову (вх.№3088/23 від 27.09.2023) у справі №916/379/23, в якій позивач просить: заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» до набрання законної сили рішенням у справі віджужувати нежитлові будівлі (автомобільний торговельний комплекс), або їх частину, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, але не виключно, шляхом продажу, міни, дарування, внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого) або в іпотеку, змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості; встановити заборону Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким іншим суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії, пов`язані зі зміною власника об`єкта нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та/або його частин.

Заява про забезпечення позову обґрунтована наступним.

З урахуванням того, що позивачкою заявлено немайнові вимоги, а також те, що судове рішення у разі задоволення позову не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких Берова О.Д. звернулася до суду.

Визнання недійними рішень загальних та установчих зборів, оскаржуваного правочину, на підставі яких TOB «АВТОМАРКЕТ» відчужило своє майно на користь ТОВ «ДЕХАБ» та застосування наслідків визнання цих правочинів недійсними, призведе до повернення у власність ТОВ «АВТОМАРКЕТ» належного йому майна.

ТОВ «АВТОМАРКЕТ» є боржником, який прострочив своє зобов`язання з виплати ОСОБА_1 вартості частки, як учаснику, що вибув, відповідно до статті 24 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

ТОВ «АВТОМАРКЕТ», окрім спірних нежитлових будинків та споруд, станку шиномонтажного, який підлягав списанню, та документації по газопроводу вартістю 5 000,00 грн, не мало будь-якого іншого майна.

Відповідно до фінансової звітності мікропідприємства ТОВ «АВТОМАРКЕТ» станом на 31.12.2019, чистий прибуток підприємства за 2019 рік склав 13 200 грн, а відповідно до фінансової звітності мікропідприємства ТОВ «АВТОМАРКЕТ» станом на 31.12.2020, чистий збиток підприємства за 1 квартал 2020 року склав «- 1,500 грн».

Вказане свідчить про те, що ТОВ «АВТОМАРКЕТ задовольнити вимоги ОСОБА_3 з виплати вартості частки, як учаснику, що вибув, не зможе інакше, ніж за рахунок вказаного нерухомого майна.

Власний інтерес ОСОБА_1 полягає у тому, щоб вказане майно було повернуто ТОВ «Автомаркет», та такий інтерес підлягає захисту у межах цієї справи.

Водночас, ТОВ «ДЕХАБ» під час розгляду цієї справи може відчужити спірне нерухоме майно на користь інших осіб, що призведе до необхідності звернення до суду з новим позовом з новими вимогами та до нового власника. У такому випадку, гарантоване статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» право на ефективний засіб юридичного захисту не буде дотримано, оскільки у межах одного цього судового провадження не буде забезпечено справедливий та ефективний захист порушених прав та інтересів позивачки.

З урахуванням правової позиції, викладеної у постанові Касаційного господарського суду від 06.09.2023 у даній справі, позивач вважає, що належним та співмірним є такий захід забезпечення позову як заборона відчуження майна.

Позивач вважає, що заборона ТОВ «ДЕХАБ» відчужувати нежитлові будівлі (автомобільний торговельний комплекс), загальною площею 1571,1 кв.м., розташований за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Ізмаїл, проспект Незалежності, будинок 221 є співмірним заходом забезпечення позову.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.09.2023 для розгляду заяви №3088/23 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів К.В. Богатиря, С.В. Таран.

28.09.2023 суддями Л.В. Поліщук, К.В. Богатир, С.В. Таран подано заяву про самовідвід, яка обґрунтована тим, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 06.09.2023 постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 у справі № 916/379/23, яка була прийнята за участю колегії суддів у складі головуючого судді Л.В. Поліщук, суддів К.В. Богатиря, С.В. Таран, скасовано.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 28.09.2023 заяву суддів Л.В. Поліщук, К.В. Богатиря, С.В. Таран про самовідвід у справі №916/379/23 задоволено.

Справу №916/379/23 передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.09.2023, для розгляду справи №916/379/23 сформовано колегію суддів у складі головуючого судді - Філінюка І.Г., судді: Аленіна О.Ю., Разюк Г.П.

Ухвалою Південно західного апеляційного господарського суду від 03.10.2023 прийнято справу № 916/379/23 до провадження у зміненому складі суддів: головуючий суддя Філінюк І.Г. судді: Аленін О.Ю., Разюк Г.П.. Призначити справу № 916/379/23 до розгляду на 21.11.2023 о 14:00 год.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову, зокрема заборонити відповідачу та іншим особами вчиняти певні дії щодо предмету спору.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1, 2, 4 ст. 137 ГПК України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

За змістом ст.136 ГПК України у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між певним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову чи забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання про накладення арешту, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення (дії), встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), найбільш оптимальний в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення конкретної справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.05.2018 у справі № 916/2786/17.

Забезпечення позову є однією з найважливіших гарантій захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб, певним заходом для створення можливості реального виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог; прийняття передбачених законом заходів щодо забезпечення позову є правом суду, який розглядає спір. Заходи про забезпечення позову застосовується судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог. Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Слід вказати, що з огляду на положення ст.ст.13, 74, 80 ГПК України особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Суд констатує, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Предметом позову в цій справі є немайнові позовні вимоги про визнання недійсним правочину - акту приймання-передачі нерухомого майна, визнання недійсними рішень установчих зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» в частині внесення Товариством з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» нежитлових будівель (автомобільний торговельний комплекс) загальною площею 1571,1 кв.м, розташованих за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Ізмаїл, проспект Незалежності, будинок 221 та рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ», яким було вирішено внести до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» нежитлових будівель (автомобільний торговельний комплекс) загальною площею 1571,1 кв.м, розташованих за адресою: Одеська обл., Ізмаїльський р-н, м. Ізмаїл, проспект Незалежності, будинок 221, застосування наслідків недійсності правочину - акту приймання-передачі нерухомого майна, у вигляді скасування рішення державного реєстратора Юридичного департаменту Одеської міської ради Шерстюк Володимири Дмитрівни (індексний номер 65805291 від 16.12.2022) про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) щодо нерухомого майна нежитлових будівель (автомобільний торговельний комплекс) загальною площею 1571,1 кв.м, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 080).

Як вбачається з матеріалів справи, 12 січня 2023 року позивач, отримавши Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 320073663, йому стало відомо про те, що власником нежитлових будівель, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 стало Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ».

Підставою для державної реєстрації права власності за ТОВ «ДЕХАБ» на вищевказаний об`єкт нерухомого майна зазначено акт прийому-передачі нерухомого майна, серія та номер: 3382, 3383, виданий 12.12.2022, видавник ТОВ «АВТОМАРКЕТ» та ТОВ «ДЕХАБ», протокол, серія та номер: 1/28-11, виданий 28.11.2022, видавник установчі збори засновників ТОВ ДЕХАБ.

В свою чергу, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 315204216 від 15 листопада 2022 року, станом на 15 листопада 2022 року ТОВ «АВТОМАРКЕТ» належали на праві власності нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Незалежності (колишня назва - Суворова), 221.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань станом на 28.12.2022, засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ», були ОСОБА_4 з розміром частки засновника 4584,00 грн та Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ», з розміром частки засновника 87100,00 грн.

З вказаного вбачається, що ТОВ «АВТОМАРКЕТ» стало засновником ТОВ «ДЕХАБ» та в якості внеску до статутного капіталу передало нежитлові будівлі, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, передача TOB «АВТОМАРКЕТ» майна до статутного капіталу ТОВ «ДЕХАБ» була здійснена після виникнення у ТОВ «АВТОМАРКЕТ» обов`язку зі сплати позивачу вартості частки як учасника, що вибув, про що відповідачу (ТОВ «АВТОМАРКЕТ») достовірно було відомо.

В подальшому, 29.12.2022 відбулася державна реєстрація змін до відомостей про ТОВ «ДЕХАБ», зокрема зміна складу засновників (учасників), а саме змінився засновник ТОВ «ДЕХАБ» з ТОВ «АВТОМАРКЕТ» на ОСОБА_2 , що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 12.01.2023.

Таким чином, визнання недійними оскаржуваних правочинів про відчуження TOB «АВТОМАРКЕТ» свого майна на користь ТОВ «ДЕХАБ» та застосування наслідків визнання цих правочинів недійсними, призведе до повернення у власність ТОВ «АВТОМАРКЕТ» належного йому майна.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими посилання заявника щодо можливості подальшого відчуження відповідачем (ТОВ «ДЕХАБ») або передачу у користування третім особам об`єкту нерухомого майна, наслідком чого, у разі задоволення позову у даній справі, виконання рішення суду буде неможливим.

Таким чином, оцінивши доводи позивачки щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом спору, імовірність істотного ускладнення або неможливості ефективного захисту порушених прав позивачки, за захистом яких остання звернулася до суду, у разі невжиття таких заходів, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду зазначає про наявність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову (вх.н. 3088/23 від 27.09.2023).

З огляду на викладене, враховуючи висновки Верховного Суду викладених у постанові від 06.09.2023 у даній справі, колегія суддів вважає такий вид забезпечення позову, як заборона Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» до набрання законної сили рішення у справі відчужувати нежитлові будівлі (автомобільний торговельний комплекс), або їх частину, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та заборона органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, проводити будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна, обґрунтованим та співмірним із предметом та підставами позову у даній справі.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Частинами 1 та 4 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову. Якщо клопотання про зустрічне забезпечення подане після застосування судом заходів забезпечення позову, питання зустрічного забезпечення вирішується судом протягом десяти днів після подання такого клопотання.

З урахуванням відсутності у суду інформації з приводу можливих збитків Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТОМАРКЕТ» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ», у зв`язку із вжиттям заходів забезпечення позову, правові підстави для зустрічного забезпечення наразі не вбачаються. Разом з тим, вказані особи не позбавлені права подати до суду відповідне клопотання, яке підлягає розгляду в порядку та протягом строків, встановлених статтею 141 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.136-137,140, 232-234, 281 ГПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

1. Заяву ОСОБА_1 (вх.н. 3088/23 від 27.09.2023) про забезпечення позову у справі № 916/379/23 - задовольнити.

2. Заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» до набрання законної сили рішення у справі відчужувати нежитлові будівлі (автомобільний торговельний комплекс), або їх частину, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, але не виключно, шляхом продажу, міни, дарування, внесення до статутного капіталу інших юридичних осіб, шляхом передачі у спільну власність (з визначенням часток або без такого) або в іпотеку, змінювати (в тому числі, але не виключно, шляхом реконструкції) чи здійснювати поділ нерухомості, вчиняти дії щодо зміни адреси нерухомості;

3. Встановити заборону Міністерству юстиції України та його територіальним органам, державним реєстраторам, а також будь-яким інших суб`єктам, які наділені владними повноваженнями щодо здійснення реєстраційних дій, в тому числі нотаріусам, проводити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно реєстраційні дії, пов`язані зі зміною власника об`єкта нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

4. Стягувачем за цією ухвалою є - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

5. Боржником за цією ухвалою є - Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЕХАБ» (665091, м. Одеса, вул. Середня, буд.24/6, кв. 74; код 44982513).

6. Ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» має статус виконавчого документа. В силу ст. 129-1 Конституції України та ст. 144 ГПК України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання згідно ст.235 ГПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного суду.

Головуючий суддя Філінюк І.Г.

Суддя Аленін О.Ю.

Суддя Разюк Г.П.