ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

04 жовтня 2023 року м. ХарківСправа № 922/4893/13 (922/4244/23)
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши матеріали заяви ліквідатора Державного підприємства "Харківський радіозавод "Протон" арбітражного керуючого Сергія Саутенко про забезпечення позову, подану разом з позовною заявою у справі

позовом Державного підприємства "Харківський радіозавод "Протон" (, 61001, м. Харків, м-н Повстання, буд. 7/8)
до 1.Фонду державного майна України (, вул. Генерала Алмазова, буд. 18/9, Київ, 01133) , 2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (, майдан Театральний, буд. 1, м. Харків, 61057)
про визнання протиправними та скасування наказів в межах справи про банкрутство Державного підприємства "Харківський радіозавод "Протон"

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Харківської області від 28.07.2014 Державне підприємство "Харківський радіозавод "Протон" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором арбітражного керуючого Саутенка С.О.

02.10.2023 до суду від ліквідатора Державного підприємства "Харківський радіозавод "Протон" арбітражного керуючого Саутенка С.О. надійшла позовна заява до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, в якій просить суд:

1. Визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України від 10.07.23 № 1246 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 №1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» в частині включення Державного підприємства «Харківський радіозавод «Протон» (, адреса: місцезнаходження: 61001, м.Харків, Майдан Повстання, б 7/8) до Додатку 2 «Перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств і структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду», затвердженого наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 року № 1 (зі змінами);

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 01.08.2023 року № 00479 «Про прийняття рішення про приватизацію Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Харківський радіозавод «Протон».

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду (вхідний номер 4244/23 від 02.10.2023) позовна заява передана судді Усатому В.О. для розгляду в межах справи про банкрутство Державного підприємства "Харківський радіозавод "Протон".

Разом з позовною заявою позивачем було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій ліквідатор просить суд вжити заходи забезпечення позову , а саме:

1. Зупинити дію наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 01.08.2023 року № 00479 «Про прийняття рішення про приватизацію Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Харківський радіозавод «Протон», яким вирішено приватизувати єдиний майновий комплекс підприємства-банкрута шляхом продажу на аукціоні, заборонивши Фонду державного майна України, Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області вчиняти будь-які дії щодо приватизації майна ДП «ХРЗ «Протон», зокрема, але не виключно, шляхом продажу майна підприємства на аукціоні.

2. Дію наказу зупинити до розгляду позовної заяви про визнання протиправним та скасування наказу Фонду державного майна України від 10.07.2023 № 1246 «Про внесення змін до наказу Фонду державного майна України від 04.01.2022 № 1 «Про затвердження переліків об`єктів малої приватизації, що підлягають приватизації» в частині включення Державного підприємства «Харківський радіозавод «Протон» до Додатку 2 «Перелік єдиних майнових комплексів державних підприємств і їх структурних підрозділів, у тому числі тих, що передані в оренду», затвердженого наказом Фонду державного майна України від 04.01.2022 року № 1 (зі змінами) та визнання протиправним та скасування наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 01.08.2023 року № 00479 «Про прийняття рішення про приватизацію Єдиного майнового комплексу Державного підприємства «Харківський радіозавод «Протон» по суті.

Розглянувши заяву ліквідатора Державного підприємства "Харківський радіозавод "Протон" арбітражного керуючого Сергія Саутенко про забезпечення позову , суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Реалізація права на судовий захист, гарантованого кожному статтями 55, 124 Конституції України, багато в чому залежить від належного правового механізму, складовою якого, зокрема, є інститут забезпечення позову в судовому процесі.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Згідно частини першої статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами частин 1, 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 ГПК України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачами відповідних дій, спрямованих на виконання спірних наказів.

Суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані в обґрунтування заяви докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Слід зазначити, що законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

З матеріалів вбачається, що предметом позову є вимоги немайнового характеру про визнання протиправним та скасування наказів Фонду державного майна України та Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

Обґрунтовуючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову, ліквідатор вказує, що у випадку не зупинення дії наказу про приватизацію шляхом продажу на аукціоні, майно ДП «ХРЗ «Протон» буде реалізовано, а відтак боржник буде позбавлений можливості задоволення кредиторських вимог за рахунок продажу майна у справі про банкрутство № 922/4893/13, що порушить права не тільки ДП «ХРЗ «Протон», а й його кредиторів, вимоги яких визнані судом. Ліквідатор вказує, що наслідки, які настануть внаслідок невжиття цього заходу забезпечення позову, будуть непоправні, оскільки боржник, у разі примусової реалізації свого майна у приватизації, і задоволення позовних вимог суду про скасування наказу Фонду державного майна від 10.07.2023 № 1246 буде позбавлений, на думку останнього, права на повернення свого майна, що вже буде реалізовано поза межами процедури банкрутства.

Однак, ліквідатором позивача до суду не представлено жодного доказу на підтвердження (на теперішній час) дій відповідачів, спрямованих на продаж майна ДП «ХРЗ «Протон».

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Тобто, подана заявником заява про забезпечення позову ґрунтується лише на формальних припущеннях останнього, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки, жодних доказів, які свідчили б про необхідність вжиття заходів для забезпечення позову на теперішній час не надано.

Суд звертає увагу, що відповідно до статей 74, 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України). Правомірне очікування ймовірності настання певних негативних наслідків має буде доведена заявником в загальному порядку відповідними доказами. Відсутність таких доказів позбавляє суд можливості здійснити забезпечення позову. В свою чергу, забезпечення позову за відсутності таких доказів буде вказувати на порушення ГПК України та неправомірного обмеження прав інших учасники у справі. В такий спосіб буде порушено загальні засади (принципи) господарського судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви ліквідатора позивача про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136 - 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ліквідатора Державного підприємства "Харківський радіозавод "Протон" арбітражного керуючого Сергія Саутенко про забезпечення позову .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, встановленими статтями 256-257 ГПК України.

Ухвала підписана 04.10.2023.

Суддя В.О. Усатий