ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

02 жовтня 2023 року Справа № 903/138/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Василишин А.Р. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022

(ухвалене о 18:03 год. у м. Луцьку, повний текст складено 12.08.2022, суддя Гарбар І.О.)

та на додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 22.08.2022

(ухвалене о 11:54 год. у м. Луцьку, повний текст складено 25.08.2022, суддя Кравчук А.М.)

у справі №903/138/20

за позовом ОСОБА_1

до відповідачів:

1) Любешівської селищної ради

2) Приватного підприємства "Луцьксервіс"

про визнання незаконним та скасування рішень Любешівської селищної ради, визнання недійсними результати торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки

за участю представників сторін:

від позивача - Грибан Ж.В.;

від Любешівської селищної ради - не з`явився;

від Приватного підприємства "Луцьксервіс" - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Волинської області з позовом до Любешівської селищної ради та Приватного підприємства "Луцьксервіс" про:

- визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 № 24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні";

- визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 03.04.2015 № 39/30 "Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)";

- визнання недійсними результати земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , земельна ділянка кадастровий номер :001:1524, землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для обслуговування гаражно-складських приміщень);

- визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між Любешівською селищною радою та ПП "Луцьксервіс", посвідчений 24.07.2015 державним нотаріусом Любешівської районної державної нотаріальної контори за № 711;

- скасування запису про реєстрацію договору.

Позовні вимоги з посиланням, зокрема, на положення статей 120, 134, 152 Земельного кодексу України та статтю 377 Цивільного кодексу України обґрунтовані тим, що позивачеві на праві приватної власності належить адміністративне приміщення з надвірним туалетом, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які ним були придбані з аукціону з продажу майна 03.02.2003 у Відкритого акціонерного товариства "Волиньпаливо", що підтверджується протоколом від 03.02.2003 № 17/2, накладною від 04.02.2003 № 149 та квитанціями до приходного касового ордеру від 04.02.2003 № 117.

Крім того ОСОБА_1 придбав у ВАТ "Волиньпаливо" автопогрузчик, що підтверджується актом приймання-передачі основних засобів паливного складу Любешів від 25.02.2003, накладною та квитанцією.

Отже, позивач наголошував, що земельна ділянка, на які розташоване нерухоме майно позивача, не могла бути предметом земельних торгів, оскільки до ОСОБА_1 як до нового власника нерухомого майна перейшло право користування земельною ділянкою у тому самому розмірі та на тих самих умовах, що мав попередній власник нерухомого майна.

Позивач також зазначав, що 09.06.2003 ОСОБА_1 придбав у Любешівської селищної ради земельну ділянку площею 2 500 кв. м., розташовану в АДРЕСА_1 , а згідно з рішенням селищної ради від 26.03.2004 № 47 ОСОБА_1 надано дозвіл на добудову паливного складу.

З метою присвоєння кадастрового номера земельній ділянці, придбаній у 2003 році, позивачем було з`ясовано, що частина належного ОСОБА_1 майна знаходиться за межами придбаної ним земельної ділянки, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до голови Любешівської селищної ради з заявою про надання йому в оренду з правом подальшого викупу земельну ділянку для обслуговування нерухомого майна, у відповідь на яку селищна рада повідомила, що земельна ділянка перебуває у приватній власності.

Так, на адвокатський запит надано інформацію про продаж земельної ділянки кадастровий номер :001:1524, розташованої в АДРЕСА_1 була продана ПП "Луцьксервіс" на спірних земельних торгах, які відбулися 24.07.2015.

Позивач звертав увагу на тому, що був присутній на спірних земельних тогах 24.07.2015, однак не володів повною та достовірною інформацією щодо відчужуваної земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 відмовлено у задоволенні позову.

При ухваленні вказаного рішення суд першої інстанції виходив з того, що проект землеустрою не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, тому рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 №24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні" є незаконним та підлягає скасуванню.

З огляду на те, що рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 №24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні" є незаконним, то і звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки для будівництва і обслуговування гаражно-складських приміщень, площею 0,2956 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 здійснено з порушенням норм закону, а тому є незаконним та підлягає скасуванню.

Враховуючи, що об`єктом торгів не могла бути земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_1, так як за цією адресою розташоване нерухоме майно, а вимога про визнання недійсним договору є похідною вимогою про визнання недійсними результати земельних торгів у формі аукціону, то остання підлягає до задоволення.

В той же час, суд вказав, що вимога про скасування запису до задоволення не підлягає, оскільки такий спосіб захисту не передбачений законом.

Між тим, з огляду на заяву Приватного підприємства "Луцьксервіс" про застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд вказав, що строк з якого позивач дізнався про продаж земельної ділянки обчислюється з дати проведення аукціону, а саме з 24.07.2015, тому строк в межах якого позивач міг звернутися до суду закінчився 25.07.2018.

Беручи до уваги, що позов подано 24.02.2020, суд дійшов висновку, що ПП "Луцьксервіс" правомірно заявлено про пропуск позивачем строку позовної давності, що є підставою для відмови у задоволені позову.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 11, 12, 16, 203, 215, 256, 257, 261, 267, ЦК України, ст. ст. 175, 180 Господарського кодексу України, ст. ст. 134, 135, 136, 137 Земельного кодексу України.

Додатковим рішенням Господарського суду Волинської від 22.08.2022 стягнуто з позивача на користь ПП "Луцьксервіс" 16 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додаткове рішення мотивоване тим що ПП "Луцьксервіс" підтверджено належними доказами витрати на професійну допомогу в розмірі 16 000 грн.

Не погоджуючись із рішенням, позивач подав апеляційну скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 у цій справі та ухвалити нове рішення, яким:

- визнати незаконним та скасувати рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 №24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні";

- визнати незаконним та скасувати рішення Любешівської селищної ради від 03.04.2015 №39/30 "Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)";

- визнати недійсними результати земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :01:001:1524, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, (для обслуговування гаражно-складських приміщень);

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, (для та обслуговування гаражно-складських приміщень, категорія: землі житлової та громадської забудови, кадастровий номер: :01:001:1524, вид використання В.03.15, площею 0,2956 га, укладеного між Любешівською селищною радою Любешівського району Волинської області, код 4333170 та Приватним підприємством "Луцьксервіс", ідентифікаційний код юридичної особи 30733310 та посвідчений 24.07.2015 державним нотаріусом Любешівської райдержнотконтори Волинської області Кухом В.І., реєстровий №711 та скасувати запис про його реєстрацію.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції безпідставно застосував до позовних вимог строк позовної давності, оскільки не зважаючи на те, що ОСОБА_1 був учасником земельних торгів у 2015 році, він вважав, що на земельних торгах у формі аукціону здійснюється продаж земельної ділянки, що знаходиться за межами земельної ділянки, яка перебувала у користуванні ВАТ "Волиньпаливо".

Скаржник стверджує, що про порушення його права, а саме, що Любешівською селищною радою було продано частину земельної ділянки, яка перебувала в його користуванні, як власника паливного складу з 2003 року, йому стало відомо лише після отримання відповіді на адвокатський запит 07.11.2019. Крім того, Скаржник вважає помилковим висновок місцевого суду про відсутність у нього права власності на адмінприміщення з автоваговою та надвірним туалетом, адже в матеріалах справи наявний витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №205465743 від 27.03.2020, яким за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на побутове приміщення з автоваговою, яке розташоване в АДРЕСА_1 .

Також, в апеляційній скарзі позивач просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 22.08.2022 у цій справі та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви ПП "Луцьксервіс" від 09.08.2022 про прийняття додаткового рішення.

На думку скаржника, розмір витрат на професійну правничу допомогу є завищеним, проте ухвалюючи додаткове рішення місцевий суд безпідставно не прийняв до уваги клопотання позивача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.

ПП "Луцьксервіс" у відзиві просило залишити без змін рішення та додаткове рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу представника позивача адвоката Грибан Ж.В. - без задоволення.

За змістом відзиву ПП "Луцьксервіс" погоджується із висновками місцевого господарського суду щодо пропуску позивачем строку позовної давності. Одночасно вважає невірними висновки місцевого господарського суду щодо обґрунтованості позовних вимог.

Також, вважає, що додаткове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Крім того, пов`язані з оплатою правової допомоги судові витрати, понесені в суді апеляційної інстанції у розмірі 8 000 грн, просить покласти на позивача у справі.

Постановою Північно-західного апеляційного суду від 18.11.2022 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 та на додаткове рішення від 22.08.2022 у справі №903/138/20 залишено без задоволення, а оскаржені судові рішення залишені без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції стосовно того, що строк з якого позивач дізнався про продаж земельної ділянки обчислюється з дати проведення аукціону, а саме з 24.07.2015, тому строк в межах якого позивач міг звернутися до суду закінчився 25.07.2018.

Додатковою постановою Північно-західного апеляційного суду від 12.01.2023 задоволено заяву ПП "Луцьксервіс" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі, стягнуто з ОСОБА_1 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Постановою Верховного Суду від 28.03.2023 у справі № 903/138/20 частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2022 скасовано, справу передано на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Вказана постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022, не врахував положення чинного законодавства та правові висновки Верховного Суду, викладені, зокрема, у постановах від 22.05.2018у справі № 369/6892/15-ц, від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16, та висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові у справі № 488/2807/17 від 18.01.2023, у зв`язку із чим, висновок суду апеляційної інстанції є передчасним.

Також, постановою Верховного Суду від 28.03.2023 у справі № 903/138/20 частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1 , додаткову постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.01.2023 у справі № 903/138/20 скасовано, справу передано на новий розгляд до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалюючи вказане судове рішення, суд зазначив, що постанова Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.11.2022 у справі № 903/138/20, ухвалена за результатами перегляду рішення місцевого суду в апеляційній інстанції скасована Верховним Судом, тому додаткова постанова суду апеляційної інстанції щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу адвоката, понесених учасником справи в апеляційній інстанції також підлягає скасуванню з передачею справи до суду апеляційної інстанції.

В подальшому справа № 903/138/20 надійшла на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 прийнято справу № 903/138/20 до провадження Північно-західного апеляційного господарського суду Розгляд справи призначено на 15.05.2023 о 10:30 год.

У зв`язку із відпусткою судді - члена колегії Маціщук А.В. у період з 15.05.2023 по 16.05.2023 включно судове засідання у справі № 903/138/20 15.05.2023 не відбулося.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 було призначено справу №903/138/20 до розгляду на 05.06.2023 о 11:30 год.

За результатами судового засідання, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 було оголошено перерву в судовому засіданні до 12.06.2023 о 15:15 год. Оголошення перерви було зумовлене, зокрема тим, що 02.06.2023 та 05.06.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від представників Приватного підприємства "Луцьксервіс" надійшов ряд документів, зокрема: клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи; додаткові письмові пояснення щодо недопустимості висновку спеціаліста; додаткові письмові пояснення; клопотання про постановляння окремої ухвали. При цьому, представник позивача заявила усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні, з тих підстав, що їй також від Приватного підприємства "Луцьксервіс" надійшов ряд процесуальних документів, а для ознайомлення з ними та підготування позиції щодо них, необхідний додатковий час.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 12.06.2023 було заслухано пояснення представника позивача та представників Приватного підприємства "Луцьксервіс", а за результатами засідання, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 було оголошено перерву в судовому засіданні до 13.07.2023 о 10:00 год.

13.07.2023 в судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду було заслухано пояснення представника позивача та представників Приватного підприємства "Луцьксервіс", які підтримали свої позиції. Також, враховуючи, що 10.07.2023 та 13.07.2023 від Приватного підприємства "Луцьксервіс" на адресу суду апеляційної інстанції надійшли додаткові письмові пояснення та ряд клопотань, з метою надання можливості стороні позивача викласти письмово свої заперечення щодо клопотань Приватного підприємства "Луцьксервіс", судом було оголошено перерву в судовому засіданні до 01.08.2023 о 14:00 год.

У зв`язку із непрогнозованою тимчасовою непрацездатністю судді - члена колегії Маціщук А.В. у період з 01.08.2023 по 03.08.2023 судове засідання у справі № 903/138/20 01.08.2023 не відбулося, а ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04.08.2023 було призначено справу №903/138/20 до розгляду на 18.09.2023 о 11:00 год.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 18.09.2023 було заслухано пояснення представника позивача та представників Приватного підприємства "Луцьксервіс". Також, в судовому засіданні представники вказали про ймовірність врегулювання спору, шляхом укладання мирової угоди. Тому, ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 18.09.2023 було оголошено перерву в судовому засіданні до 02.10.2023 о 14:00 год.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 02.10.2023 представник позивача підтримала апеляційну скаргу, поданні пояснення. Заперечила проти позиції ПП "Луцьксервіс" та поданих підприємством клопотань. В судових дебатах просила скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 у цій справі та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Також просила скасувати додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 22.08.2022.

В судове засідання 02.10.2023 представники відповідачів не з`явилися.

При цьому, від ПП "Луцьксервіс" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

Розглядаючи вказане клопотання, суд вказує таке.

Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок сторони, і відповідно до положень статті 202 ГПК України справа, за умови належного повідомлення сторони про дату, час і місце судового засідання, може розглядатися без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає розгляду справи по суті.

Також, в силу ст. 202 ГПК України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи, що судом не встановлено обставин, котрі перешкоджають вирішенню спору в цьому судовому засіданні, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання ПП "Луцьксервіс" про відкладення розгляду справи.

Крім того, клопотання про відкладення розгляду справи надійшло від Любешівської селищної ради, яке мотивоване неможливістю прибуття селищного голови в судове засідання.

Таке клопотання надійшло на електронну адресу суду та являє собою відскановану копію клопотання. Водночас, зазначене клопотання не містить кваліфікованого електронного підпису.

Відповідно до ст.169 ГПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, або на вимогу суду заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

Вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення визначено в частині другій статті 170 ГПК України згідно якої письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

За приписами ч. 8 ст. 42 ГПК України якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним підписом учасника справи (його представника).

Відповідно до статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Частина четверта статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" передбачає, що саме кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Вказаний Закон визначає кваліфікований електронний підпис як удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, який видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг, засвідчувальним центром або центральним засвідчувальним органом і відповідає вимогам цього Закону.

Відтак, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), які подаються до суду шляхом їх направлення на електронну адресу суду, долучаються до матеріалів справи та розглядаються судом, у разі їх підписання уповноваженою особою з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Суд зазначає, що клопотання Любешівської селищної ради, яке надійшло на електронну адресу Північно-західного апеляційного господарського суду 02.10.2023 не містить кваліфікованого електронного підпису.

Згідно з ч. 4 ст. 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

З огляду на викладене, клопотання Любешівської селищної ради слід повернути заявнику.

Враховуючи приписи ст.ст. 269, 273 ГПК України про межі та строки розгляду апеляційних скарг в апеляційній інстанції, той факт, що Любешівська селищна рада просила здійснювати розгляд за відсутності свого представника, відхилення клопотання ПП "Луцьксервіс" про відкладення розгляду справи, правові позиції, доводи та пояснення представників сторін неодноразово заслухано в судових засіданнях, а також те, що явка представників сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалася, колегія суддів визнала за можливе закінчувати розгляд апеляційної скарги за відсутності представників відповідачів.

Під час нового апеляційного перегляду від позивача надійшли:

1) письмові пояснення до апеляційної скарги (вх. № 4970/23 від 12.06.2023), в яких надає пояснення відносно того, що незважаючи на те, що Любешівською селищною радою не було видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно - паливний склад, до складу якого входять адмінприміщення з автоваговою та надвірним туалетом, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1, він є титульним володільцем і володіє майном на певній правовій підставі - на підставі протоколом №17/2 від 03.02.2003, накладною № 149 від 04.02.2003 та квитанції до прибутково касового ордера № 117 від 04.02.2003 та має право на офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття ним речових прав на нерухоме майно шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що і було зроблено останнім.

Вказує, що позовні вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 № 24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні" та визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 03.04.2015 №39/30 "Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)" звернуті до Любешівської селищної ради, ці вимоги не є солідарними для обох відповідачів.

Любешівська селищна рада не заявила про застосування до цих вимог позовної давності, а тому суд не мав підстав вирішувати питання стосовно застосування приписів про позовну давністю до вимог, заявлених до селищної ради.

ПП "Луцьксервіс" апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції не подавалась, що свідчить про його згоду з встановленими судом першої інстанції обставинами та законністю вимог позивача щодо порушень вимог закону щодо організації аукціону та незаконності його результатів.

Враховуючи, що ПП "Луцьксервіс" до 06.11.2019 ніякого інтересу до спірної земельної ділянки не проявляли, твердження судів, що застосування позовної давності має на меті забезпечувати юридичну визначеність і остаточність для ПП "Луцьксервіс" є безпідставним

ОСОБА_1 в ході розгляду справи доведено строк, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, а саме 07.11.2019.

Просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 у цій справі та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити та скасувати додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 22.08.2022 у цій справі та ухвалити нове про відмову в задоволенні заяви ПП "Луцьксервіс" від 09.08.2022 про прийняття додаткового рішення (т. 7, а. с. 147-160);

2) заперечення на клопотання відповідача ПП "Луцьксервіс" подані в ході нового розгляду справи апеляційного провадження (вх. № 6520/23 від 01.08.2023) відповідно до яких просить відмовити в задоволенні клопотань ПП "Луцьксервіс" про повернення справи на етап підготовчого провадження, про проведення додаткової судової земельно-технічної експертизи, про проведення повторної експертизи, про проведення повторної будівельно-технічної експертизи, про визнання недостовірним, невірогідним та недопустимим доказом висновок судової земельно-технічної експертизи №8253-8254 від 21.12.2021, про визнання недостовірним, невірогідним та недопустимим доказом висновок будівельно-технічної експертизи № 8255 від 25.05.2021, про визнання недостовірним, невірогідним та недопустимим доказом висновку спеціаліста № 01-20 від 10.01.2020, про витребування доказів від ФОП ОСОБА_5, про витребування доказів судом з Волинського обласного державного нотаріального архіву (т. 8, а. с. 121-124);

3) відповідь на додаткові пояснення щодо посилання позивача на договір від 09.06.2003 (вх. № 7721/23 від 18.09.2023), в яких наводить свої заперечення на відповідні пояснення відповідача-2. Просить прийняти до уваги відповідь на додаткові пояснення щодо посилання позивача на договір від 09.06.2003 та постановити рішення про задоволення апеляційної скарги (т. 8, а. с. 234-239).

Від Любешівської селищної ради надійшла заява (вх. № 4195/23 від 18.05.2023), в якій селищна рада вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права. Просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, а розгляд апеляційної скарги проводити без участі представника Любешівської селищної ради (т. 7, а. с. 55).

Також, під час апеляційного перегляду, від Приватного підприємства "Луцьксервіс" на адресу суду апеляційної інстанції надійшов ряд клопотань/письмових пояснень, а саме:

1) письмові пояснення (вх. № 3681/23 від 02.05.2023), в яких відповідач-2 надводить обґрунтування свої позиції, з врахуванням постанови суду касаційної інстанції в цій справі.

Просить залишити рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 22.08.2022 по справі №903/138/20 без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення. Якщо в результаті дослідження обставин справи та письмових доказів в сукупності, суд апеляційної інстанції дійде до висновку про наявність підстав для зміни рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 в частині визнання позовних вимог ОСОБА_1 такими, що не підлягають до задоволення, просить змінити рішення суду першої інстанції відповідним чином. Також просить витребувати в позивача оригінали письмових доказів, долучених до матеріалів справи, для дослідження доказів судом, в тому числі, але не тільки: протоколу № 17/2 аукціону по продажу майна від 03.02.2003; накладної №149 від 04.02.2003; квитанції до прибуткового-касового ордеру №117 від 04.02.2003; накладної №47 від 04.03.2003; квитанції до прибуткового -касового ордеру №47 від 04.03.2003; акту прийому-передачі основних засобів паливного складу Любешів від 25.02.2003; рішення про надання дозволу на добудову паливного складу №47 від 26.08.2004; договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.06.2003 (т. 6, а. с. 184-204);

2) письмові пояснення щодо заперечення проти задоволення вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 (вх. № 4016/23 від 12.05.2023), у яких ПП "Луцьксервіс", з підстав викладених в таких поясненнях просить залишити рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 та додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 22.08.2022 по справі №903/138/20 без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення. Також, просить долучити до матеріалів справи №903/138/20 - копію заяви ПП "Луцьксервіс" до Любешівської селищної ради про виправлення технічних помилок вих. №14 від 04.05.2023 із доказом відправлення, копію заяви ПП "Луцьксервіс" до Любешівської селищної ради щодо технічних помилок вих. №15 від 04.05.2023 із доказом відправлення, копію заяви ПП "Луцьксервіс" до Любешівської селищної ради про виправлення технічної помилки вих. №16 від 05.05.2023 із доказом відправлення, копію заяви ПП "Луцьксервіс" до Любешівської селищної ради про видачу довідок вих. №17 від 08.05.2023 із доказом відправлення, копію заяви до Касаційного господарського суду про надання інформації вих. №18 від 11.05.2023 із доказом відправлення, копію адвокатського запиту нотаріусу Куху В.І. від 09.05.2023 із доказом відправлення (т. 6, а. с. 209-236);

3) письмові поясненняОСОБА_1 (вх. № 4017/23 від 12.05.2023), у яких представник ПП "Луцьксервіс", вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, у зв`язку із безпідставністю (т. 6, а. с. 237-254);

4) клопотання про зупинення провадження у справі № 903/138/20 (вх. № 2157/23 від 12.05.2023) до вирішення справи №162/416/21 та справи № 903/469/23, яке мотивоване тим, що рішення у справі №162/416/21 за позовом ПП "Луцьксервіс" до ОСОБА_1 . Державного реєстратора Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області Олімпіюка С. В. про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №51797645 від 27.03.2020 та зобов`язання внести запис про скасування державної реєстрації прав: та у справі №903/469/23 за позовом ПП "Луцьксервіс" до Любешівської селищної ради. Головного управління Держгеокадастру у Волинській області про визнання права власності на майно, матиме вирішальне значення для розгляду цієї справи, оскільки у випадку задоволення позовних вимог ПП "Луцьксервіс", позов ОСОБА_1 у справі №903/138/20 не підлягатиме до задоволення (т. 7, а. с. 2-5);

5) клопотання про повернення на етап підготовчого провадження (вх. № 4018/23 від 12.05.2023), за змістом якого заявник вважає необхідним для належного та повного розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції, розглянути питання про зупинення провадження в цій справі до набрання законної сили рішеннями судів у справах № 162/416/21 та № 903/469/23, а також про призначення повторної судової земельно-технічної експертизи проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Тому, просить повернути справу № 903/138/20 за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 та додаткове рішення Господарського суду Волинської області на етап підготовчого провадження (т. 7, а. с. 26-27);

6) клопотання про проведення повторної земельно-технічної експертизи (вх. № 2158/23 від 12.05.2023). Означене клопотання обґрунтоване сумнівами ПП "Луцьксервіс" у правильності висновку експертизи з питань землеустрою №8253-8254 від 21.12.2021, недоліками такого висновку, а також його необґрунтованістю та суперечністю іншим матеріалам справи. Тому, просить призначити у справі №903/138/20 повторну земельно-технічну експертизу, проведення якої доручити Київському відділенню Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Вокаріуса" Міністерства юстиції України, а на розгляд та вирішення експерта поставити питання:

- які характеристики об`єктів і споруд, розташованих на земельній ділянці колишнього ВАТ "Волиньпаливо" за адресою АДРЕСА_1 та який їх технічний стан?

- чи могла бути земельна ділянка, яка була предметом земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер: :01:001:1524, категорія земель-землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, (для обслуговування гаражно-складських приміщень) які відбулись 24.07.2015, частиною земельної ділянки, яка перебувала в користуванні ВАТ "Волиньпаливо" згідно Державного акту на право постійного користування землею виданого Любешівському паливному складу на території Любешівськоі селищної ради, згідно якого користувачу (ВАТ "Волиньпаливо") надано у постійне користування 0,44 гектарів землі в межах згідно з планом та зареєстровано в реєстрі в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ВЛ № 018- 1?

- чи виконаний Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки "Любешівський селищній раді для будівництва та обслуговування гаражно-складських приміщень в АДРЕСА_1 для продажу права оренди на аукціоні відповідно нормативно правовим документам із землеустрою? (т. 7, а. с. 29-35);

7) клопотання про проведення додаткової земельно-технічної експертизи (вх. № 2159/23 від 12.05.2023), проведення якої доручити Київському відділенню Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України , на вирішення експерта, заявник просить поставити питання:

- чи знаходились будівлі (комплекс будівель), що розташовані за адресою АДРЕСА_1 в межах земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1524 на момент відведення земельної ділянки Любешівській селищній раді для продажу на аукціоні?

- яка адреса земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:1524 на момент формування земельної ділянки Любешівській селищній раді для продажу на аукціоні?

Таке клопотання мотивоване тим, що висновок експертизи з питань землеустрою №8253-8254 від 21.12.2021 є неповним, неясним та суперечить іншим матеріалам справи, зокрема, висновку будівельно-технічної експертизи №8255 від 25.05.2021 та рішенню Господарського суду Волинської області від 26.02.2020 у справі № 903/882/19 (т. 7, а. с. 40-46);

8) клопотання про приєднання доказів (вх. № 4716/23 від 02.06.2023), а саме листа Державного архіву Волинської області від 22.05.2023 № 125/01.30, який на думку заявника може свідчити про недійсність укладеного 09.06.2003 договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,25 га, та безпідставність позовних вимог ОСОБА_1 . Також заявник вказує, що такий лист було отримано лише 30.05.2023, а тому, на яйого думку, наявні об`єктивні причини неможливості подання такого доказу суду першої інстанції. Між тим, до такого клопотання долучено і адвокатський запит від 02.05.2023, у відповідь на який було надано згаданий лист Державного архіву Волинської області (т. 7, а. с. 57-64);

9) додаткові письмові пояснення щодо недопустимості висновку спеціаліста ТОВ "GROSS" та подання позивачем копій електронних доказів (вх. № 4717/23 від 02.06.2023), в яких просить змінити рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 у справі №903/138/20 в частині визнання позовних вимог ОСОБА_1 необґрунтованими, недоведеними належними та допустимими доказами та такими, що не підлягають до задоволення.

Пояснення мотивовані тим, що Господарський суд Волинської області не врахував відсутність оригіналів та належним чином посвідчених копій: проекту землеустрою, звіту про оцінку земельної ділянки, рішень Любешівської селищної ради про затвердження проекту землеустрою та звіту про оцінку, які було додано позивачем до позовної заяви. При цьому, судом не було витребувано, а Любешівською селищною радою не надано жодного оригіналу вказаних документів.

Щодо висновку спеціаліста ТОВ "GROSS", то ПП "Луцьксервіс" ставить під сумнів повноту та об`єктивність спеціаліста при проведенні дослідження, вважає, що наявні розбіжності у висновку спеціаліста, які ставлять під сумнів правдивість та оригінальність досліджених даних (файлів). Продовжує, що висновок спеціаліста не надає суду та сторонам провадження однозначної відповіді на те, які саме документи було завантажено організатором торгів на сайт Держземагентства, чи саме ті документи, копії яких було додано позивачем, було долучено до документації на лот, чи не зазнав змін завантажений 30.07.2015 (чи 01.08.2015) файл із сайту Держземагентства, а тому висновок спеціаліста не має братись судом до уваги при вирішенні цієї справи по суті, а, за необхідності, судом апеляційної інстанції може бути призначена судова експертиза комп`ютерної техніки;

10) клопотання про постановлення окремої ухвали (вх. № 2539/23 від 05.06.2023), в прохальній частині якого, заявник просить постановити окрему ухвалу у справі № 903/138/20 та надіслати її керівнику Волинської обласної прокуратури Тимчуку В.В., начальнику Головного управління поліції у Волинській області Крошку Ю. О., у зв`язку із підробленням та використанням підроблених документів, шахрайськими діями та видачею службовою особою Любешівської селищної ради завідомо неправдивих офіційних документів - ОСОБА_1 , який діяв за попередньою змовою із секретарем Любешівської селищної ради ОСОБА_2 , за ч. 1, 4 ст. 358, 190, 366 КК України. На думку заявника, мають місце умисні незаконні дії ОСОБА_1 , які містять склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та ст.190 КК України, а дії секретаря Любешівської селищної ради у 2020 році ОСОБА_2 склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України. Вказане клопотання подане директором ПП "Луцьксервіс" (т. 7, а. с. 100-103).

Аналогічні за змістом та проханням додаткові письмові пояснення (вх. № 4727/23 від 05.06.2023) попередньо надійшли від представника ПП "Луцьксервіс" - адвоката Лавренюка Б.О. (т. 7, а. с. 93-96);

11) клопотання про витребування доказів (вх. № 4742/23 від 05.06.2023), зокрема заявник просить витребувати у Волинського обласного державного нотаріального архіву оригінали договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.06.2003 та додатків до нього, та протоколу аукціону по продажу майна, серія та номер: 17/2, виданий 03.02.2003 Волинським аукціонним центом- філією ДАК "НМАЦ" та інших документів, наявних в нотаріальній справі щодо посвідчення вказаного договору.

Клопотання мотивоване неможливістю подати доказ, який є необхідним для належної оцінки доказів судом апеляційної інстанції (т. 7, а. с. 108-110);

12) клопотання про приєднання доказів (вх. № 4929/23 від 09.06.2023), а саме - звернення до Волинської обласної прокуратури № 29 від 09.06.2023 (в якому ПП "Луцьксервіс" просить провести перевірку дотримання законів Луцьким РУП ГУНП у Волинській області, Любешівським відділенням поліції Камінь-Каширського відділу поліції ГУНП у Волинській області при досудовому розслідуванні кримінальних проваджень, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а також внести: відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення ОСОБА_1 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 358 КК України) та листа Любешівській селищній раді (про надсилання селищній раді, як відповідачу у справі, копій процесуальних документів, які було подано ПП "Луцьксервіс" та його представником суду апеляційної інстанції) (т. 7, а. с. 125-134);

13) клопотання про приєднання доказів (вх. № 5796/23 від 10.07.2023) - ухвали Господарського суду Волинської області у справі № 5004/1319/11 від 18.07.2011, заяви до РУП ГУНП у Волинській області, відповідей Любешівської сільської ради на адвокатські запити, відповідь державного архіву від 19.06.2023 № 161/01.30.

Обґрунтовуючи вказане клопотання заявник посилається на те, що ухвалою Господарського суду Волинської області у справі № 5004/1319/11 від 18.07.2011 підтверджено, що ОСОБА_1 звертався до суду з метою визнати право власності на паливний склад з автоваговою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , це вказує на не набуття ОСОБА_1 права власності на відповідне майно.

Продовжує, що ПП "Луцьксервіс" 23.06.2023 звернулось до Луцького РУП ГУНП у Волинській області із заявами щодо можливого вчинення кримінальних правопорушень: ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, секретарем Любешівської селищної ради (станом на 23.03.2020) ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України, та спеціалістом ТОВ "Gross" кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 КК України, які були вчинені з метою приховати захоплення земельної ділянки і державної власності та узаконити самовільне захоплення та самочинне будівництво на земельній ділянці ПП "Луцьксервіс".

Вказує, що з метою отримання копій документів та інформації, в тому числі тих документів на які посилається позивач, в цій справі представником ПП "Луцьксервіс" було надіслано ряд адвокатських запитів до Любешівської селищної ради, Державного архіву Волинської області та отримано відповіді на них (т. 7, а. с. 190-242);

14) клопотання про витребування доказів (вх. № 5797/23 від 10.07.2023), відповідно до якого просить витребувати у ФОП ОСОБА_5 оригінал технічного паспорту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 від 24.03.2020. Мотивоване таке клопотання тим, що У висновку будівельно-технічної експертизи вказано, що для проведення експертизи експерту було надано технічний паспорт, виготовлений на замовлення ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 від 24.03.2020. Заявник вказує, що ні він, ні суд першої інстанції не ознайомлювались із змістом вказаного технічного паспорту, а його копія відсутня в матеріалах цієї справи. Повідомляє суду про те, що самостійно отримати вказаний доказ йому не вдалось у зв`язку із відмовою ФОП ОСОБА_5 (. 8, а. с. 1-3);

15) клопотання про проведення повторної будівельно-технічної експертизи (вх. № 3150/23 від 10.07.2023), проведення якої доручити Київському відділенню Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Вокаріуса" Міністерства юстиції України, а на розгляд та вирішення експерта поставити питання:

- які характеристики об`єктів і споруд, розташованих на земельній ділянці колишнього ВАТ "Волиньпаливо" за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер: 0/23155100:01:001:1524 (розділена на три ділянки з кадастровими номерами: :01:001:2106, :01:001:2107, :01:001:2108) та який їх технічний стан?

- які характеристики об`єктів і споруд, розташованих на земельній ділянці колишнього ВАТ "Волиньпаливо" за адресою АДРЕСА_4, кадастровий номер :01:001:2045, та який їх технічний стан?

Обґрунтовуючи вказане клопотання, ПП "Луцьксервіс" посилається на наявність сумнівів у правильності висновку будівельно-технічної експертизи №8255 від 25.05.2021 (т. 8, а. с. 4-8);

16) додаткові письмові пояснення щодо недопустимості висновку будівельно-технічної експертизи №8255 від 25.05.2021 (вх. № 5798/23 від 10.07.2023), в яких просить змінити рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 по справі №903/138/20 в частині визнання позовних вимог ОСОБА_1 необґрунтованими, недоведеними належними та допустимими доказами та такими, що не підлягають до задоволення.

Окрім того, просить визнати висновок будівельно-технічної експертизи №8255 від 25.05.2021, висновок експертизи з питань землеустрою №8253-8254 від 21.12.2021, висновок спеціаліста TOB "Gross" №01-20 від 10.01.2020 недостовірними, невірогідними та недопустимими доказами.

Зокрема, ПП "Луцьксервіс" вважає, що висновок будівельно-технічної експертизи №8255 від 25.05.2021 є:

- недостовірним доказом, оскільки створений при наявності впливу на експерта, який був спрямований на формування у нього хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи, а саме: надання експерту довідки Любешівської селищної ради від 23.03.2020 №1104, якою було змінено адресу приміщень нібито придбаних ОСОБА_1 ; техпаспорту, виготовленого на замовлення ОСОБА_1 , на якому зображено лише частину приміщень, які знаходяться на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_4 ; ненадання інформації експерту щодо поділу земельної ділянки ВАТ "Волиньпаливо" на дві окремі ділянки та межі цих ділянок;

- невірогідним доказом, оскільки висновок експерта суперечить іншим письмовим доказам, наявні в матеріалах цієї справи, в тому числі, але не тільки: схемам розташування об`єктів нерухомого майна саме на земельній ділянці ОСОБА_1 (технічна документація із землеустрою, проект землеустрою), рішенню Господарського суду Волинської області від 26.02.2020 №903/882/19;

- недопустимим доказом, оскільки недостовірний та невірогідний висновок будівельно-технічної експертизи №8255 від 25.05.2021, одержаний з порушенням закону, не може підтверджувати будь-які обставини в цій справі.

Також, просить суд взяти до уваги те, що ПП "Луцьксервіс" звернулось із клопотаннями про визнання недостовірними, невірогідними та недопустимими доказами як висновку будівельно-технічної експертизи № 8255 від 25.05.2021, так і висновку експертизи з питань землеустрою №8253-8254 від 21.12.2021, та висновку спеціаліста TOB "Gross" №01-20 від 10.01.2020 (т. 8, а. с. 10-15);

17) клопотання про визнання висновку будівельно-технічної експертизи №8255 від 25.05.2021 недостовірним, невірогідним та недопустимим доказом (вх. № 5799/23 від 10.07.2023), з тих підстав, що: він створений при наявності впливу на експерта, який був спрямований на формування у нього хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи; суперечить іншим письмовим доказам, наявним в матеріалах справи, одержаний з порушенням закону, не може підтверджувати будь-які обставини в цій справі (т. 8, а. с. 16-21);

18) клопотання про визнання висновку експертизи з питань землеустрою недостовірним, невірогідним та недопустимим доказом (вх. № 5801/23 від 10.07.2023), в основу якого покладено те, що: такий висновок створений при наявності впливу на експерта, який був спрямований на формування у нього хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи; висновок суперечить іншим письмовим доказам, які наявні в матеріалах справи, одержаний з порушенням закону, не може підтверджувати будь-які обставини в цій справі (т. 8, а. с. 23-27);

19) клопотання про визнання висновку спеціаліста TOB "Gross" № 01-20 від 10.01.2020 недостовірним, невірогідним та недопустимим доказом (вх. № 5802/23 від 10.07.2023), оскільки такий доказ спрямований на формування в суду хибного уявлення про обставини справи, містить спотворену інформацію, дослідження проведено з порушеннями та не встановлено обов`язкових елементів дослідження файлів та комп`ютерної техніки, одержаний з порушенням закону, не може підтверджувати будь-які обставини в цій справі (т. 8, а. с. 28-34).

20) клопотання про призначення в справі судової експертизи комп`ютерної техніки (вх. №3213/23 від 13.07.2023) - жорсткого магнітного диску "Hitachi HDS721032CLA362" серійний номер JP1470HA038AZM системного блоку персонального комп`ютера ОСОБА_1, проведення якої доручити Київському відділенню Національного наукового центру "Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М. С. Бокаріуса" Міністерства юстиції України, а на розгляд та вирішення експерта поставити питання:

- які документи наявні на жорсткому магнітному диску "Hitachi HDS721032CLA362" серійний номер JP1470HA038AZM системного блоку персонального комп`ютера?

- чи наявні на жорсткому магнітному диску "Hitachi HDS721032CLA362" серійний номер JP1470HA038AZM системного блоку персонального комп`ютера документи, завантажені із інтернет-ресурсів (веб-сайтів) в період з 15.07.2015 по 31.12.2015 ? Якщо так, то вказати дату створення цих документів, усі зміни, які до них вносились та чи відповідають ці документи документам із сайту Держземагентства про лот №4467 за посиланнями: http://torgy.land.gov.ua/auction/download-attaches/4467 та http://torgy.land.gov.ua/auction/lots/2919.

Клопотання мотивоване сумнівами заявника про повноту та об`єктивність спеціаліста ТОВ "Gross" при проведенні дослідження, посиланнями на розбіжності у висновку спеціаліста (т. 8, а. с. 55-58);

21) додаткові письмові щодо меж розгляду справи судом апеляційної інстанції (вх. №6287/23 від 26.07.2023) в яких вказує, що застосування строку позовної давності до позовних вимог в цій справі можливе лише у випадку підтвердження правильності висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, що, у свою чергу, передбачає перегляд справи апеляційним судом повністю та надання оцінки усім поданим сторонами доказам.

Продовжує, що перевірка законності рішення суду першої інстанції в частині визнання вимог позивача обґрунтованими (на підставі повного та всебічного дослідження усіх обставин даної справи та дослідження усіх письмових доказів) не буде вважатись виходом за межі апеляційної скарги (щодо застосування строків позовної давності) та не порушуватиме межі перегляду справи №903/138/20 в суді апеляційної інстанції, що передбачено ст. 269 ГПК України.

Просить змінити рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 у справі №903/138/20 в частині визнання позовних вимог ОСОБА_1 необґрунтованими, недоведеними належними та допустимими доказами та такими, що не підлягають до задоволення (т. 8, а. с. 66-67).

22) клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (вх. № 6469/23 від 31.07.2023) відповіді Державного архіву Волинської області від 13.07.2023 вих. №200/01.30, запиту адвоката до Державного архіву Волинської області від 18.07.2023, відповіді Державного архіву Волинської області від 25.07.2023 вих. №224/01.30; ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.07.2023 по справі №161/12025/23 (по заяві ПП "Луцьксервіс" №32 від 23.06.2023), витягу з ЄРДР про кримінальне провадження №0000789 від 26.07.2023, ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.07.2023 по справі №161/12054/23 (по заяві ПП "Луцьксервіс" №33 від 23.06.2023); витягу з ЄРДР про кримінальне провадження №0002195 від 26.07.2023, клопотання про проведення експертизи комп`ютерної техніки від 27.07.2023 із відміткою про отримання, запиту адвоката від 11.07.2023 №2 до Любешівської селищної ради, відповіді Любешівської селищної ради на запит вих. №1149/04-07/2-23 від 20.07.2023.

В обґрунтування клопотання заявник вказує на їх безпосереднє відношення до розгляду справи №903/138/20, а мотивуючи їх подання в суд апеляційної інстанції посилається на те, що вони були отримані після судового засідання суду апеляційної інстанції, яке відбулося 13.07.2023, а тому вважає, що є наявні об`єктивні причини неможливості подання таких доказів суду першої інстанції (т. 8, а. с. 70-92);

23) клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (вх № 6512/23 від 01.08.2023) додатків до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.06.2003 (в тому числі, плану земельної ділянки запропонованої для відведення у власність підприємцю ОСОБА_1, схеми розташування земельної ділянки підприємця ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 ) та фото опори на ділянці ПП "Луцьксервіс" станом на 21.10.2019.

Повідомляє суд, що докази були отримані після судового засідання суду апеляційної інстанції, яке відбулося 13.07.2023, а тому вважає, що є наявні об`єктивні причини неможливості подання таких доказів суду першої інстанції (т. 8, а. с. 98-104);

24) додаткові письмові щодо посилання позивача на договір від 09.06.2003 (вх. № 6513/23 від 01.08.2023) в прохальній частині яких, заявник просить змінити рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 у справі №903/138/20 в частині визнання позовних вимог ОСОБА_1 необґрунтованими, недоведеними належними та допустимими доказами та такими, що не підлягають до задоволення (т. 8, а. с. 105-109);

25) клопотання про витребування доказів судом (вх. № 6514/23 від 01.08.2023) відповідно до якого просить витребувати у Волинського обласного державного нотаріального архіву оригінали договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.06.2003 та додатків до нього, та протоколу аукціону по продажу майна, серія та номер: 17/2, виданий 03.02.2003 Волинським аукціонним центом- філією ДАК "НМАЦ" та інших документів, наявних в нотаріальній справі щодо посвідчення вказаного договору для призначення судової технічної експертизи документа.

Таке клопотання мотивоване тим, що для належної оцінки доказів судом апеляційної інстанції, необхідно отримати оригінал договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.06.2003 із оригіналами усіх додатків до нього. Враховуючи, що приватний нотаріус Любешівського районного нотаріального округу Волинської області Бомк В.І. припинив нотаріальну діяльність, представник ПП " Луцьксервіс" звернувся із адвокатськими запитами до Любешівської селищної ради та до Волинського обласного державного нотаріального архіву з проханням надати копію вказаного вище договору та додатків до нього. У відповідь Любешівська селищна рада повідомила, що запитуваних документів немає та порадила звернутись в архів. Волинський обласний державний нотаріальний архів повідомив, що оскільки ПП "Луцьксервіс" не було стороною договору від 09.06.2003, то запитувані документи може надати лише на письмову вимогу суду (т. 8, а. с. 111-113);

26) клопотання про постановлення окремої ухвали (вх № 3494/23 від 01.08.2023), в якій заявник просить постановити окрему ухвалу та надіслати її Керівнику Волинської обласної прокуратури Тимчуку В.В., Начальнику Головного управління поліції у Волинській 6 області Крошку Ю. О., у зв`язку із підробленням та використанням підроблених документів, шахрайськими діями ОСОБА_1 за ч. 1, 4 ст. 358, 190 КК України (т. 8, а. с. 116-119);

27) клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи (вх. № 7645/23 від 14.09.2023), а саме: ухвали Господарського суду Волинської області від 10.05.2023 про відкриття провадження в справі № 903/469/23; відзиву на позовну заяву Любешівської селищної ради від 26.05.2023 в справі № 903/469/23; запиту адвоката від 17.05.2023 №2 до Архівного відділу Камінь-Каширської районної державної адміністрації; відповіді Архівного відділу Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 22.05.2023 №01-03/17; відповіді Державного архіву Волинської області від 19.06.2023 №161/01.30; відповіді Волинської регіональної філія ДП "Центр ДЗК" від 10.08.2023 №120/07- 05 на ухвалу Господарського суду Волинської області про витребування документів; відповіді Головного управління Державного земельного кадастру у Волинській області від 01.06.2023 №29-3-0.2-1841/1/2-23; рапорту від 21.10.2019, складеного старшим інспектором-черговим Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області Цьопич А.В.; пояснень ОСОБА_1 від 21.10.2019, надані дільничному офіцеру поліції сектору превенції Любешівського ВП Камінь-Каширського ВП ГУНП у Волинській області, лейтенанту Савчуку М.М.; відповіді Волинського обласного державного нотаріального архіву від 14.08.2023 №480/01-21 на ухвалу Господарського суду Волинської області від 10.08.2023; відповіді на запит адвоката Архівного відділу Камінь-Каширської районної державної адміністрації від 23.08.2023 вих. №01-30/28 із додатками.

Мотивуючи подання таких доказів в суд апеляційної інстанції заявник посилається на те, що вони були отримані після судового засідання суду апеляційної інстанції, яке відбулося 01.08.2023, а тому вважає, що є наявні об`єктивні причини неможливості подання таких доказів суду першої інстанції (т. 8, а. с. 159-189);

28) клопотання про витребування доказів судом (уточнене) (вх. № 7646/23 від 14.09.2023) відповідно до якого просить витребувати у Волинського обласного державного нотаріального архіву оригінали договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.06.2003 та додатків до нього, в тому числі, але не тільки протоколу аукціону по продажу майна, серія та номер: 17/2, виданий 03.02.2003 Волинським аукціонним центом-філією ДАК "НМАЦ" та інших документів, наявних в нотаріальній справі щодо посвідчення вказаного договору.

Заявник вказує, що для належної оцінки доказів судом апеляційної інстанції, необхідно отримати саме оригінал договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.06.2003 та усіх додатків до нього, однак Волинський обласний державний нотаріальний архів повідомив, що оскільки ПП "Луцьксервіс" не було стороною договору від 09.06.2003, то запитувані документи може надати лише на письмову вимогу суду (т. 8, а. с. 190-193);

29) заперечення на письмові пояснення представника позивача (вх. № 7647/23 від 14.09.2023), в яких представник ПП "Луцьксервіс" наводить свої заперечення щодо письмових пояснень представника позивача.

Просить змінити рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 у справі №903/138/20 в частині визнання позовних вимог ОСОБА_1 необґрунтованими, недоведеними належними та допустимими доказами та такими, що не підлягають до задоволення (т. 8, а. с. 194-204);

30) клопотання про постановлення окремої ухвали (вх № 7648/23 від 14.09.2023), в якому заявник просить постановити окрему ухвалу та надіслати її керівнику Волинської обласної прокуратури Тимчуку В.В., начальнику Головного управління поліції у Волинській області Крошку Ю.О., у зв`язку із введенням в оману суду, шляхом подання завідомо недостовірних та підроблених доказів ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Грибан Жанною Володимирівною за ч. 1 ст. 384 КК України;

31) пояснення (заперечення) проти пропозиції щодо укладення мирової угоди позивача (вх. № 4397/23 від 02.10.2023) в якому просить не приймати до уваги посилання представника позивача на нібито пропозицію щодо укладення мирової угоди із ПП "Луцьксервіс", у зв`язку із її безпідставність та удаваністю. Крім того, просить постановити окрему ухвалу у справі №903/138/20 та надіслати її керівнику Волинської обласної прокуратури Тимчуку В.В., начальнику Головного управління поліції у Волинській області Крошку Ю. О., у зв`язку із введенням в оману суду, шляхом подання завідомо недостовірних та підроблених доказів ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Грибан Жанною Володимирівною за ч. 1 ст. 384 КК України. Також просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 по справі №903/138/20 в частині визнання позовних вимог ОСОБА_1 обґрунтованими та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити повністю.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.10.2023 визнано зловживання процесуальними правами подання Приватним підприємством "Луцьксервіс": клопотання про постановлення окремої ухвали вх. № 2539/23 від 05.06.2023; клопотання про визнання недостовірним, невірогідним та недопустимим доказом висновку будівельно-технічної експертизи № 8255 від 25.05.2021 вх. № 5799/23 від 10.07.2023; клопотання про визнання недостовірним, невірогідним та недопустимим доказом висновку експертизи з питань землеустрою № 8253-8254 від 21.12.2021 вх. № 5801/23 від 10.07.2023; клопотання про визнання недостовірним, невірогідним та недопустимим доказом висновку спеціаліста ТОВ "Gross" № 01-20 від 10.01.2020 вх. № 5802/23 від 10.07.2023; клопотання про витребування доказів вх. № 6514/23 від 01.08.2023; клопотання про постановлення окремої ухвали вх. № 3494/23 від 01.08.2023; клопотання про витребування доказів судом (уточнене) вх. № 7646/23 від 14.09.2023. Вказані клопотання залишені без розгляду.

Щодо інших поданих ПП "Луцьксервіс" клопотань про повернення на етап підготовчого провадження, про зупинення провадження у справі № 903/138/20, про проведення повторної земельно-технічної експертизи, про проведення додаткової земельно-технічної експертизи, про приєднання доказів, про витребування доказів, про проведення повторної будівельно-технічної експертизи, про призначення в справі судової експертизи комп`ютерної техніки, додаткових/письмових пояснень в яких заявляються клопотання про приєднання/витребування доказів, заперечень, постановлення окремої ухвали, тощо, суд вказує, що заявляючи їх заявник, фактично має на меті отримати нові докази у справі або долучити їх, під час другого апеляційного перегляду рішення.

Щодо приєднання доказів, суд вказує, що заявник долучає докази, котрі були сформовані після ухвалення рішення по суті справи судом першої інстанції.

При цьому, така обставина, як відсутність доказів на момент розгляду спору судом першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку ст.269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №911/3250/16, від 06.02.2019 у справі №916/3130/17, від 26.02.2019 у справі №913/632/ 17, від 06.03.2019 у справі №916/4692/15 та від 11.09.2019 у справі №922/393/18.

Крім того, під час первісного апеляційного перегляду, ПП "Луцьксервіс" не заявляв відповідних клопотань, а його позиція щодо суті спору, процедурних питань, була обмежена поданням відзиву на апеляційну скаргу, заяви про ухвалення додатково рішення.

Також, суд апеляційної інстанції бере до уваги висновок Верховного Суду викладений в постанові від 30.03.2018 у справі № 910/24486/16 за яким неналежне виконання стороною свого процесуального обов`язку з доведення у суді першої інстанції обставин, на які остання (сторона) посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, не може бути компенсоване цим учасником судового процесу на наступних етапах розгляду справи (у судах апеляційної чи касаційної інстанцій). В іншому випадку зазначене могло б призвести до безпідставного скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Між тим, апеляційний господарський суд зазначає, що апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції подав позивач, а доводи його апеляційної скарги базуються на незгоді із висновками суду щодо відмови в позові, з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, тобто скаржник не погодився із застосуванням судом першої інстанції норм матеріального права, а не з іншими висновками.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

При цьому, ПП "Луцьксервіс" не скористалося правом, передбаченим ст. 254 ГПК України, на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Судом враховано, що принцип добросовісності - це загальноправовий принцип, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність розглядається як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків.

Добросовісність при реалізації прав і повноважень включає в себе неприпустимість зловживання правом, яка, виходячи із конституційних положень, означає, що здійснення прав та свобод людини не повинно порушувати права та свободи інших осіб.

Зазначений принцип лежить в основі доктрини venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі - "non concedit venire contra factum proprium" (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

Згаданий принцип римського права "venire contra factum proprium" є вираженням "equitable estoppel" - однієї з найважливіших доктрин загального права. В системі загального права ця доктрина ґрунтується на "principles of fraud" та є спрямованою на недопущення ситуації, в якій одна сторона може займати іншу позицію в судовому розгляді справи, що відрізняється від її більш ранньої поведінки або заяв, якщо це ставить протилежну сторону у невигідне становище.

Як убачається із матеріалів справи, при попередньому апеляційному розгляді ПП "Луцьксервіс" просило залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Натомість, тепер такий учасник просить змінити рішення в мотивувальній частині або скасувати рішення в частині визнання позовних вимог обґрунтованими, чим ставить опонента в невигідне становище, який не погоджуючись із одними висновками суду (застосування наслідків спливу позовної давності), мусить додатково обґрунтовувати заперечення проти позиції відповідача-2, його клопотань та інших заяв, з процесуальних питань.

Судом апеляційної інстанції також враховано, що Верховний Суд, направляючи справу на новий розгляд не вказував про необхідність дослідження нових доказів, проведення будь-яких експертиз у справі, тощо, а лише вказав про неврахування правових висновків Верховного Суду щодо застосування позовної давності, у зв`язку із чим визнав висновок суду апеляційної інстанції передчасним та направив справу на новий розгляд.

При цьому згідно із ч. 5 ст. 310 ГПК України висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

За наведеного в сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вищевказаних клопотань ПП "Луцьксервіс".

Щодо постановлення окремої ухвали у справі № 903/138/20, то суд вказує, що відповідно до ч. 1 ст. 246 ГПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

Проте колегія суддів зазначає, що суд не встановив обставин порушення законодавства або недоліків в діяльності посадових осіб Любешівської селищної ради чи діях ОСОБА_1 кримінального правопорушення.

Крім того, ПП "Луцьксервіс" не позбавлене права на звернення в загальному порядку до відповідних правоохоронних органів із заявами про вчинення кримінальних правопорушень.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників ОСОБА_1 та Приватного підприємства "Луцьксервіс", перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухвалені рішень норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 у справі №903/138/20 скасувати в частині відмови в позові про визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 № 24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні" та про визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 03.04.2015 №39/30 "Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)" та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 22.08.2022 у справі №903/138/20 залишити без змін, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 згідно з протоколом аукціону від 03.02.2003 № 17/2 придбав майно, а саме побутове приміщення з автоваговою ВАТ "Волиньпаливо" за адресою: АДРЕСА_1, що також підтверджується накладною від 04.02.2003 № 149 та квитанцією від 04.02.2003 (т. 1, а. с. 8-9).

25.02.2003 ОСОБА_1 придбав у ВАТ "Волиньпаливо" автопогрузчик, що підтверджується актом прийому-передачі основних засобів паливного складу Любешів від 25.02.2003, ордером до прибуткового касового ордера від 04.03.2003 № 47 та накладною від 04.03.2003 № 47 (т. 1, а. с. 10).

Відповідно до інвентаризаційної справи про належність будинку АДРЕСА_1, яка міститься в матеріалах справи, ВАТ "Волиньпаливо" на праві колективної власності належав паливний склад, до якого включались: автовагова, огорожа, побутове приміщення А-1 туалет.(т. 1, а. с. 11-20; т. 2, а. с. 159-166).

Державний акт на право постійного користування землею видано Любешівському паливному складу на території Любешівської селищної ради, згідно з яким зазначеному користувачу надано у постійне користування 0,44 га землі в межах згідно з планом землекористування (т. 1, а. с.19).

На підставі договору купівлі-продажу від 09.06.2003 ОСОБА_1 придбав у Любешівської селищної ради земельну ділянку площею 2 500 кв. м., яка розташована в АДРЕСА_1 (том 1, а. с. 36).

Рішенням Любешівської селищної ради від 26.03.2004 № 47 "Про надання дозволу на добудову паливного складу підприємцю ОСОБА_1" позивачеві надано дозвіл на добудову паливного складу в АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 30).

23.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до Любешівського селищного голови з заявою про надання йому в оренду з правом подальшого викупу земельну ділянку для обслуговування всього належного йому на праві власності нерухомого майна, яке розташоване в АДРЕСА_1, до складу якого входить адмінприміщення з автоваговою та надвірним туалетом, у відповідь на яку позивачеві було повідомлено, що земельна ділянка на АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності. У відповідь, йому було повідомлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 перебуває у приватній власності (т. 1, а. с. 37-38).

З відповіді на адвокатський запит вбачається, що земельна ділянка, кадастровий номер :01:001:1524, яка розташована в АДРЕСА_1 була продана ПП "Луцьксервіс" на земельних торгах, які відбулися 24.07.2015 (т. 1, а. с. 41-44).

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що рішенням сесії Любешівської селищної ради від 22.03.2013 №24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні" (т.1, а. с. 130) затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Любешівськой селищній раді для будівництва та обслуговування гаражно-складських приміщень загальною площею 2 956 кв. м., в т.ч. по угіддях: забудовані землі - 2 956 кв. м., в т.ч. землі змішаного використання - 2 956 кв. м. в АДРЕСА_1, з земель запасу Любешівської селищної ради не наданих у власність або користування.

В подальшому, рішенням Любешівської селищної ради від 03.04.2015 № 39/30 "Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)" (т. 1, а. с. 42) затверджено звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки для будівництва і обслуговування гаражно-складських приміщень, площею 0,2956 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:001:1524 у розмірі 51 256 грн, з розрахунку за один квадратний метр земельної ділянки - 17 грн 34 коп. Уповноважено виконавчий комітет Любешівської селищної ради виступити організатором земельних торгів земельної ділянки, вказаної у пункті 1 рішення в порядку, передбаченому чинним законодавством. Встановлено стартову ціну продажу земельної ділянки, строк торгів, уповноважено селищного голову укласти та забезпечити нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки за результатами проведених торгів (аукціону).

24.07.2015 відбулися земельні торги, за результатами яких складено протокол № 42/03 за змістом якого переможцем земельних торгів з продажу лоту - земельної ділянки несільськогосподарського призначення, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:001:1524, площею 0,2956 га, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для та обслуговування гаражно-складських приміщень) визначено ПП "Луцьксервіс" (т. 1, а. с. 234-236).

24.07.2015 між Любешівською селищною радою Любешівського району Волинської області (продавець) та Приватним підприємством "Луцьксервіс" (покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки (у формі аукціону) згідно пункту 1.1 котрого продавець на підставі Рішення №39/30 сесії Любешівської селищної ради Волинської області від 03.04.2015, Протоколу № 42/03 земельних торгів з продажу земельної ділянки у смт. Любешів Волинської області від 24.07.2015; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.05.2015, індексний №37811153, виданого Колайчуком І.М. державним реєстратором прав на нерухоме майно реєстраційної служби Любешівського районного управління юстиції Волинської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 31, номер запису про право власності: 21449789, при умові повної сплати вартості земельної ділянки зобов`язується передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти у власність з усіма обмеженнями земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (в межах населеного пункту), надалі - "Предмет Договору", загальною площею 0,2956, кадастровий номер земельної ділянки: :01:001:1524, згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 28.05.2015 номер витягу НВ-015 та сплатити за неї суму коштів, яка вказана в п. 2.2. цього Договору (т. 1, а. с. 236-238).

Об`єктом Договору є земельна ділянка, за цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, (для та обслуговування гаражно-складських приміщень), категорія: землі житлової та громадської забудови. Кадастровий номер земельної ділянки - :01:001:1524, вид використання В. 03.15 (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п. п. 1.3., 1.4. Договору земельна ділянка, призначення якої-для будівництва та обслуговування гаражно-складських приміщень, категорія земель: землі житлової та громадської забудови, передається у власність на умовах дотримання покупцем діючого законодавства та даного договору. Відомості про обмеження у використанні земельної ділянки, встановлені Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 2012 року №1051, не зареєстровані. Експлікація земельних угідь, зазначена у Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку: площа земельної ділянки 0,2956 га.

За змістом пунктів 9.1- 9.4 цього Договору продавець гарантує, що земельна ділянка, яка є предметом договору, належить до земель, що можуть бути приватизовані згідно з законодавством України, вільна від будь-яких майнових прав і претензій третіх осіб, до цього часу нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не заставлена, в спорі і під забороною не перебуває, не знаходиться під арештом і судових справ на неї немає. Продавець стверджує, що на момент укладення цього договору вказана вище земельна ділянка, що відчужується не перебуває під арештом чи забороною, щодо неї не ведуться судові спори, вона не заставлена, у податковій заставі не перебуває, відносно неї не укладено будь-яких договорів з відчуження чи щодо користування з іншими особами, вона не є предметом договору іпотеки і як внесок до статутного фонду юридичних осіб не внесена, як юридична адреса не використовується. Відповідно до витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об`єкт нерухомого майна в порядку доступу нотаріусів до ДРРП (ідентифікатор пошуку: 41198371 від 24.07.2015) актуальна інформація про обтяження, іпотеки, інші речові права стосовно предмета договору відсутня. Відповідно до витягу за результатом пошуку інформації про зареєстровані речові права, їх обтяження на об`єкт нерухомого майна в порядку доступу нотаріусів до ДРРП (ідентифікатор пошуку: 105237766 від 24.07.2015) актуальна інформація про обтяження стосовно продавця відсутня. Перевірено також відсутність податкової застави на майно та майнові права сторін станом на 24.07.2015 (витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкові застави № 47500021, виданий 24.07.2015 Кух В. І. державним нотаріусом Любешівською райдержнотконторою Волинської області). Покупцю відомий склад технічної документації і він погоджується з його змістом. Предмет даного договору, що відчужується візуально оглянутий покупцем до проведення торгів. Претензії до продавця щодо якісних характеристик відчужуваного предмету даного договору не має.

Договір набуває чинності після його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і його реєстрації (пункт 13.3. Договору).

Договір підписано сторонами, скріплено відтисками їх круглих печаток та посвідчено державним нотаріусом Любешівської районної державної нотаріальної контори Волинської області Кух В.І. 24.07.2015 та зареєстровано в реєстрі за номером 711.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вказує, що апеляційна скарга ОСОБА_1 мотивована безпідставністю застосування судом першої інстанції наслідків пропуску позовної давності до спірних правовідносин.

Інші учасники справи не скористалися правом апеляційного оскарження, як рішення суду першої інстанції, так і додаткового рішення.

Тому, суд апеляційної інстанції переглядає справу та перевіряє законність і обґрунтованість судових рішень суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги позивача.

Крім того, касаційний господарський суд направляючи справу на новий розгляд, вказав про помилковість висновків апеляційного господарського суду, який зазначив про відсутність порушеного права позивача та одночасно застосував наслідки пропуску позовної давності, а також помилкове застосування позовної давності до всіх вимог, котрі заявлені до двох відповідачів, не зважаючи на те, що відповідну заяву зробив лише один відповідач.

Як зазначено вище, ухвалюючи рішення від 08.08.2022, суд першої інстанції дійшов висновків, що:

- проект землеустрою не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування, тому рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 №24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні" є незаконним та підлягає скасуванню;

- з огляду на те, що рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 №24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні" є незаконним, то і звіт про експертну грошову оцінку земельної ділянки для будівництва і обслуговування гаражно-складських приміщень, площею 0,2956 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 здійснено з порушенням норм закону, а тому є незаконним та підлягає скасуванню;

- оскільки об`єктом торгів не могла бути земельна ділянка, яка розташована в АДРЕСА_1, так як за цією адресою розташоване нерухоме майно, а вимога про визнання недійсним договору є похідною вимогою про визнання недійсними результати земельних торгів у формі аукціону, то остання підлягає до задоволення;

- вимога про скасування запису до задоволення не підлягає, оскільки такий спосіб захисту не передбачений законом.

Такі висновки суду першої інстанції не оскаржені в установленому процесуальним законодавством порядку.

У відзиві на позовну заяву, ПП "Луцьксервіс" просило суд відмовити в задоволенні позову повністю та застосувати строки позовної давності, якщо суд дійде висновку про наявність підстав для задоволення позову (т.1, а.с.217-262).

Строк, у межах якого пред`являється позов як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи носія порушеного права (інтересу) Цивільним кодексом України визначено як позовну давність (стаття 256 Цивільного кодексу України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частин 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, суд зобов`язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 Цивільного кодексу України і вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв`язку зі спливом позовної давності, або за наявності поважних причин її пропущення захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму).

У пункті 129 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі №488/2807/17 зазначено, що суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо встановить, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц і від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункт 73))".

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення від 22.10.1996 у справі "Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства", рішення від 20.09.2011 у справі "ВАТ "Нафтова компанія "Юкос" проти Росії"), що застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу.

Європейський суд з прав людини вказав, що інститут позовної давності є спільною рисою правових систем Держав-учасниць і має на меті гарантувати: юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, спростувати які може виявитися нелегким завданням, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що які відбули у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із спливом часу (STUBBINGS AND OTHERS v. THE UNITED KINGDOM, № 22083/93, № 22095/93, § 51, ЄСПЛ, від 22.10.1996; ZOLOTAS v. GREECE (No. 2), № 66610/09, § 43, ЄСПЛ, від 29.01.2013).

Для цілей застосування цих приписів поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у цивільному процесі": сторонами в цивільному процесі є такі його учасники як позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України), тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункт 70), від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц (пункт 66), від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (пункт 27; номер постанови у реєстрі - 91460925), від 09.02.2021 у справі № 635/4741/17 (пункт 33.2)).З огляду на це у спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один із них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи заявити про застосування до цих вимог позовної давності (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16 (пункт 139), від 29.05.2019 у справі № 367/2022/15-ц (пункт 66)).Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою саме до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого виснувати про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог (п. 128 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2023 у справі № 488/2807/17).

Таким чином, оскільки з заявою про застосування до цих вимог позовної давності звернулося ПП "Луцьксервіс", слід дослідити питання перебігу позовної давності за вимогами, заявленими до такого відповідача.

Вище вказано, що звертаючись до суду із цим позовом, позивач заявив до відповідачів, такі позовні вимоги:

- визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 № 24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні";

- визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 03.04.2015 № 39/30 "Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)";

- визнання недійсними результати земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка кадастровий номер :001:1524, землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для обслуговування гаражно-складських приміщень);

- визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між Любешівською селищною радою та ПП "Луцьксервіс", посвідчений 24.07.2015 державним нотаріусом Любешівської районної державної нотаріальної контори за № 711;

- скасування запису про реєстрацію договору.

Проаналізувавши такі вимоги, а також ураховуючи заяви позивача про суті справи, пояснення його представника, надані в судових засіданнях Північно-західного апеляційного господарського суду, суд вказує, що до ПП "Луцьксервіс" заявлені вимоги про:

- визнання недійсними результати земельних торгів у формі аукціону з продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка кадастровий номер :001:1524, землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для обслуговування гаражно-складських приміщень);

- визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки, укладеного між Любешівською селищною радою та ПП "Луцьксервіс", посвідчений 24.07.2015 державним нотаріусом Любешівської районної державної нотаріальної контори за № 711;

- скасування запису про реєстрацію договору

Суд зауважує, що початок перебігу строку позовної давності обчислюється за правилами ст.261 ЦК України, частина перша якої пов`язує його з днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Порівняльний аналіз термінів "довідався" та "міг довідатися", що містяться в зазначеній статті дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Колегія суддів звертає увагу на висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 911/3680/17, від 26.11.2019 у справі № 914/3224/16, де зазначено, що аналіз стану поінформованості особи, вираженого дієсловами "довідалася" та "могла довідатися" у статті 261 Цивільного кодексу України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст.74 ГПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Від визначення початкового моменту перебігу позовної давності залежить правильність обчислення позовної давності і захист порушеного права (постанова Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/9452/17).

Тому для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №914/3224/16).

Якщо встановити день, коли особа довідалась про порушення права або про особу, яка його порушила, неможливо, або наявні докази того, що особа не знала про порушення права, хоч за наявних умов повинна була знати про це, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа повинна була довідатися про порушення свого права. Під можливістю довідатись про порушення права або про особу, яка його порушила, в цьому випадку слід розуміти передбачувану неминучість інформування особи про такі обставини, або існування в особи певних зобов`язань як міри належної поведінки, в результаті виконання яких вона мала б змогу дізнатись про відповідні протиправні дії та того, хто їх вчинив (постанови Верховного Суду від 23.02.2021 у справі №910/5349/18, від 23.02.2021 у справі №910/5349/18, від 18.05.2021 у справі №922/4571/14, від 13.10.2021 у справі №914/687/20 тощо).

За змістом ч.1 ст.261 ЦК України - початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд (постанова Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №910/13119/17).

Під час апеляційного провадження, суд встановив, що позивач та його представник вказує, що порушення права ОСОБА_1 стало відомо лише 07.11.2019 з отриманої відповіді Любешівської селищної ради на адвокатський запит, що частину земельної ділянки, яка перебувала в його користуванні, як у власника паливного складу з 2003 року було продано у 2015 році на аукціоні.

В той же час, як підтверджується матеріалами справи, 15.07.2015 ОСОБА_1 та ПП "Фірма "Сомгіз" уклали договір №150715/01-у про участь в земельних торгах у формі аукціону та надання консультаційно-роз`яснювальних послуг (т.1, а. с. 45-47). Пунктом 1.1 такого договору передбачено, що виконавець за дорученням організатора земельних торгів забезпечує учаснику проведення земельних торгів у формі аукціону відповідно до вимог ст. ст. 135-139 ЗК України з продажу у власність земельної ділянки несільськогосподарського призначення, а саме: земельна ділянка площею 0,2956 га, кадастровий номер :01:001:1524, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (для будівництва та обслуговування гаражно-складських приміщень), вид використання - В.03.15. (надалі - лот), а учасник бере на себе зобов`язання прийняти участь в земельних торгах у формі аукціону з метою придбання лот відповідно до вимог чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто приймав участь в земельних торгах, які відбулися 24.07.2015, що підтверджується відеозаписом аукціону з проведення торгів. (т. 1, а. с. 210).

Із такого відеозапису вбачається, що при оголошенні виставленого на продаж лоту, в присутності ОСОБА_1 було вказано, що продається земельна ділянка несільськогосподарського призначення, вільна від забудови, що розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Тому, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого суду, що позивач не міг не знати, яка саме ділянка виставлена на продаж, адже особисто приймав участь в земельних торгах.

Оскільки позивач був обізнаний із відомостями про об`єкт продажу на аукціоні, кадастровий номер :01:001:1524, межі земельної ділянки та про покупця (ПП "Луцьксервіс") цієї земельної ділянки, то строк позовної давності сіл обраховувати саме із наступного дня, після проведення такого аукціону.

Таким чином, строк позовної давності щодо оскарження результатів аукціону, укладених за його результатом правочинів, сплив 24.07.2018.

Між тим, позов в цій справі заявлений 24.02.2020, що підтверджується відміткою канцелярії суду першої інстанції на позовній заяві.

Апеляційний господарський суд звертає увагу і на те, що позивач не просив суд визнати поважною причину пропуску позовної давності.

З огляду на викладене, судом правомірно ухвалене рішення про відмову в задоволенні вищевказаних позовних вимог, котрі заявлені до ПП "Луцьксервіс".

Щодо позовних вимог до Любешівської селищної ради, суд вказує, що такими вимогами є:

- визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 № 24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні";

- визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 03.04.2015 № 39/30 "Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)".

Вище вказано, що суд першої інстанції дійшов висновку, такі позовні вимоги підтверджуються матеріалами справи та підлягають до задоволення, однак відмовив з огляду на заяву ПП "Луцьксервіс" про застосування наслідків спливу позовної давності.

Однак, як вказувалося вище, для цілей застосування частин третьої та четвертої статті 267 ЦК України поняття "сторона у спорі" може не бути тотожним за змістом поняттю "сторона у цивільному процесі": сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. У спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи теж заявити про застосування до цих вимог позовної давності. Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог.

Таким чином, з огляду на наведене, а також те, що Любешівська селищна рада не заявляла про застосування наслідків спливу позовної давності, в частині позовних вимог заявлених до неї, то суд першої інстанції помилково відмовив в задоволенні відповідних позовних вимог.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, частково підтверджуються встановленими судом апеляційної інстанції обставинами справи.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права (п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , скасування рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 у справі №903/138/20 скасувати в частині відмови в позові про визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 № 24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні" та про визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 03.04.2015 №39/30 "Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)" та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення позову. В решті вказане судове рішення залишається без змін.

Щодо додаткового рішення Господарського суду Волинської області від 22.08.2022 у справі №903/138/20, суд апеляційної інстанції вказує таке.

Оскаржуючи вказане судове рішення скаржник вказує, що суд безпідставно не взяв до уваги клопотання позивача про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги.

Відповідно до приписів статті 123 ГПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з приписами статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається із матеріалів справи, ПП "Луцьксервіс" у справі №903/138/20 в суді першої інстанції представляв адвокат Лавренюк Б.О., що підтверджується договором про надання правничої допомоги від 02.04.2020, додатковою угодою №1 від 14.07.2020 до договору від 02.04.2020, розрахунковою квитанцією від 16.07.2020 (т. 2, а. с. 253-255).

Зокрема, 02.04.2020 між адвокатом Лавренюком Б.О. та ПП "Луцьксервіс" - клієнтом укладено договір про надання правничої допомоги №02/04 (далі - Договір), згідно до п.1.1 якого, адвокат зобов`язується надати клієнту такі адвокатські послуги: представництво інтересів клієнта у Господарському суді Волинської області у справі №903/138/20 за позовом ОСОБА_1 до Любешівської селищної ради Волинської області та ПП "Луцьксервіс" про визнання незаконним та скасування рішень Любешівської селищної ради Волинської області, визнання недійсними результатів земельних торгів, визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису про його реєстрацію.

Послуги адвоката, передбачені п.1.1 Договору, надаються на умовах pro bono, без сплати гонорару. У випадку необхідності понесення адвокатом додаткових витрат (відрядження, транспортні витрати та інше), порядок оплати таких витрат обумовлюється сторонами додатково (п.3.1 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до набрання законної сили рішенням суду першої інстанції у вказаній в п.1.1 даного Договору справі або до моменту його дострокового припинення у порядку, передбаченому даним договором (п. 8.1 Договору).

Додатковою угодою №1 від 14.07.2020 до Договору від 02.04.2020 сторони виклали п.3.1 Договору у такій редакції: "вартість послуг адвоката становить 16 000 грн. Розрахунок за надання послуг проводиться наступним чином: 100% вартості послуг сплачується клієнтом до 17.07.2020" (т. 2, а. с. 255).

16.07.2020 ПП "Луцьксервіс" оплатив послуги адвоката в сумі 16 000 грн, що стверджується розрахунковою квитанцією (т. 2, а. с. 255 на звороті).

09.08.2022 сторонами підписано акт наданих послуг №1 до Договору від 02.04.2020 (т. 4, а. с. 215), згідно якого клієнт визнає та приймає, що адвокатом затрачено 24 години робочого часу на надання послуг за договором по справі №903/138/20 на такі послуги:

- з`ясування фактичних обставин справи та вивчення наданих клієнтом документів, в тому числі але не тільки позову із додатками (в кількості 44 шт.), відповіді на відзив на позовну заяву представника позивача із додатками в кількості 8 шт., відзиву на позовну заяву відповідача Любешівської селищної ради Волинської області;

- надання правничої консультації щодо формування позиції клієнта;

- узагальнення судової практики по суті правового питання;

- ознайомлення з матеріалами справи в Господарському суді Волинської області та попередня підготовка клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від 03.04.2020;

- підготовка заперечення на відповідь відзив від 21.07.2020, що включає в себе в тому числі, але не тільки, надсилання адвокатських запитів та опрацювання відповідей на них, які долучені як додатки до заперечення на відповідь на відзив;

- підготовка та подання до суду клопотань про приєднання доказів до матеріалів справи від 09.09.2020, 24.09.2020, 23.10.2020;

- підготовка та надсилання Північно-західному апеляційному господарському суду апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Волинської області від 23.10.2020 у справі №903/138/20 про призначення експертизи та зупинення провадження у справі;

- підготовка та подання до суду письмових пояснень (щодо виконання ухвали суду від 25.02.2021);

- підготовка та подання до суду письмових пояснень щодо висновків експертиз №8255 від 25.05.2021, №8253-8254 від 21.12.2021;

- підготовка та подання до суду клопотання про виклик експертів у судове засідання;

- участь у судовому засіданні 26.07.2020 при надання пояснень експертами, шляхом постановки власних запитань та уточнень щодо висновків експертиз №8255 від 25.05.2021 та №8253-8254 від 21.12.2021;

- участь у семи судових засіданнях в Господарському суді Волинської області: 14.04.2020, 28.04.2020, 20.10.2020, 23.10.2020, 05.07.2022, 26.07.2022, 08.08.2021 (середня тривалість одного засідання - 1 год.);

- надсилання зазначених вище документів представнику позивача, позивачу та відповідачу (заперечення на відповідь на відзив із додатками, клопотань про приєднання доказів із додатками та ін.) та вручення зазначених вище документів господарському суду Волинської області шляхом їх подання через канцелярію суду.

Пунктом 3 Акту наданих послуг від 09.08.2022 сторони погодили, що вартість наданих послуг становить 16 000 грн.

Також, в матеріалах справи міститься клопотання від 19.08.2022, в якому позивач просить у задоволенні заяви відповідача про стягнення витрат на правову допомогу просить відмовити, а у випадку її задоволення прийняти рішення про їх зменшення, оскільки представником відповідача до закінчення судових дебатів не було повідомлено суд, що акт про надання послуг до договору буде поданий суду протягом 5-ти днів. Зазначає про наявність інших судових спорів щодо спірної земельної ділянки в яких відповідачем надавались аналогічні документи та пояснення. Не може бути покладено на позивача витрати в частині ознайомлення представника з матеріалами справи, так як вони були спричинені заміною представника з ініціативи довірителя. З заявлених відповідачем семи судових засідань представник відповідача був присутній лише на п`яти. Договір з адвокатом Лавренюком Б.О. укладений лише 02.04.2022, після того, як вже було сформована позиція клієнта щодо даного спору. Першочергово договір про надання правничої допомогу був безоплатний. Враховуючи вищевикладене, розмір заявлених витрат є значно завищеним. Канцелярські роботи не підлягають під поняття правової допомоги та не можуть рахуватись як окрема послуга (т. 4, а. с. 226-228).

Згідно з ч.5 ст.129 ГПК під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку / дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (рішення у справі "East / West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду у разі недотримання вимог ч.4 ст.126 ГПК суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 ст.126 ГПК, постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19). Верховний Суд з посиланням на ч.6 ст.126 ГПК неодноразово зазначав, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, постанови Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №826/2689/15; від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Апеляційний господарський суд, з огляду на тривалість розгляду справи, обсяг матеріалів справи, обсяг наданої правової допомоги ПП "Луцьксервіс", дійшов висновку, що ПП "Луцьксервіс" довело надання йому адвокатом Лавренюком В.О. послуг на загальну суму 16 000 грн в Господарському суді Волинської області і з огляду на відмову в позовних вимогах, заявлених до такого відповідача, вказана сума підлягає до стягнення із позивача на користь ПП "Луцьксервіс".

При цьому, судом враховано, що звертаючись до суду із позовом, позивач заявляв про понесені та очікувані судові витрати, загальний розмір яких становить 17 088 грн 81 коп.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 22.08.2022 у справі №903/138/20 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу в частині щодо оскарження такого рішення без задоволення.

Крім того, колегія суддів, переглядаючи судові рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку вказує, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Колегія суддів з огляду на викладене зазначає, що учасникам справи надано вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі і ключові питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Також, під час первісного апеляційного перегляду, 02.12.2022 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява представника Приватного підприємства "Луцьксервіс" - адвоката Лавренюка Б.О. про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №903/138/20, відповідно до якої просить стягнути із позивача 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу (т. 5, а. с. 66).

Як зазначено вище, відповідно до приписів статті 123 ГПК України, складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, відповідно до ст.126 ГПК України, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження витрат на послуги адвоката, ПП "Луцьксервіс" до відзиву додано копію Договору про надання правової допомоги №05/10/22 від 05.10.2022; копію Акту наданих послуг №1 від 10.10.2022, копію розрахункової квитанції №1 від 05.10.2022, копію наказу №28-к від 19.09.2022, копію ордера на надання правничої допомоги №1045976 від 05.10.2022 та копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю.(т.5, а. с. 36-43).

Відповідно до умов договору про надання правової допомоги №05/10/22 від 05.10.2022 (далі - Договір), укладеного між адвокатом Лавренюком Богданом Олександровичем та Приватним підприємством "Луцьсервіс"- клієнтом, пунктом 1.1 якого сторони визначили, що Адвокат зобов`язується надати Клієнту наступні адвокатські послуги: представництво інтересів клієнта у Північно-західному апеляційному господарському суді по справі №903/138/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення від 08.08.2022 та на додаткове рішення від 12.08.2022 Господарського суду Волинської області у справі №903/138/20 за позовом ОСОБА_1 до Любешівської селищної ради та ПП "Луцьксервіс" про визнання незаконним та скасування рішень Любешівської селищної ради Волинської області, визнання недійсними результатів земельних торгів та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки та скасування запису про його реєстрацію.

Згідно п.1.3 Договору, клієнт зобов`язується прийняти надані послуги, оплачувати Адвокату гонорар (винагороду) та відшкодувати фактично понесені витрати на умовах, визначених даним Договором.

Пунктом 3.1 Договору сторони визначили, що розмір гонорару становить 8000 грн. Розрахунок за надання послуг проводиться шляхом перерахунку Клієнтом 100% вартості послуг до 07.10.2022.

Згідно Акту наданих послуг №1 від 10.10.2022 до Договору про надання правничої допомоги №105/10/22 від 05.10.2022, сторони погодили, що Клієнт визнає та приймає, що Адвокатом затрачено 6 годин робочого часу на надання наступних послуг:

1) ознайомлення та аналіз рішення від 08.08.2022 та на додаткового рішення від 22.08.2022 господарського суду Волинської області по справі №903/138/20;

2) надання правничої консультації щодо формування позиції Клієнта в суді апеляційної інстанції;

3) підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення від 08.08.2022 та на додаткове рішення від 22.08.2022 господарського суду Волинської області по справі №903/138/20.

Пунктом 3 сторони погодили, що вартість наданих послуг становить 8 000 грн.

Згідно п. 4 Акту від 10.10.2022 сторони погодили вартість наданих послуг за Договором входить також оплата послуг Адвоката щодо представництва інтересів Клієнта в Північно-західному апеляційному господарському суді до закінчення розгляду апеляційної скарги представника позивача адвоката Грибан Ж.В. по справі №903/138/20 незалежно від кількості судових засідань (т. 5, а. с. 43).

05.10.2022 за розрахунковою квитанцією № 1 від 05.10.2022 ПП "Луцьксервіс" оплачений гонорар за надання професійної правничої допомоги по Договору №05/10/22 від 05.10.2022 в сумі 8 000 грн (т. 5, а. с. 40).

За наведеного, а також враховуючи, що позовні вимоги до ПП "Луцьксервіс", за результатами апеляційного нового розгляду, не задоволені, то понесенні відповідачем-2 судові витрати на професійну правничу допомогу під час первісного апеляційного розгляду, покладаються на позивача.

Також, відповідно до ч. 14 ст. 129 ГПК України передбачено, що якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відносно судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем понесені такі судові витрати по сплаті судового збору:

- при зверненні до Господарського суду Волинської області сплачено судовий збір у розмірі 8 408 грн, що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.. від 21.02.2020 (т. 1, а. с. 7);

- при поданні апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду сплачено судовий збір у розмірі 12 612 грн, що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 27.09.2022 (т. 5, а. с. 21);

- при поданні касаційної скарги до Верховного Суду сплачено судовий збір у розмірі 21 020 грн, що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0..1 від 06.01.2023 (т. 6, а. с. 63).

Беручи до уваги наведене, приписи ст. 129 ГПК України та результати розгляду спору, такі витрати пропорційно покладаються на позивача та Любешівську селищну раду.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 у справі №903/138/20 скасувати в частині відмови в позові про визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 № 24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні" та про визнання незаконним та скасування рішення Любешівської селищної ради від 03.04.2015 №39/30 "Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)".

Ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, а в решті рішення Господарського суду Волинської області від 08.08.2022 у справі №903/138/20 залишити без змін.

Визнати незаконним та скасувати рішення Любешівської селищної ради від 22.03.2013 №24/3 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення вільної від забудови земельної ділянки для продажу її на аукціоні".

Визнати незаконним та скасувати рішення Любешівської селищної ради від 03.04.2015 №39/30 "Про затвердження звіту про оцінку земельної ділянки на АДРЕСА_1 та продаж її у власність на земельних торгах (у формі аукціону)".

Стягнути з Любешівської селищної ради (44201, Волинська область, Камінь-Каширський район, селище міського типу Любешів, вулиця Незалежності, будинок 53, код 04333170) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - 4 204 грн судового збору за подання позовної заяви.

3. Додаткове рішення Господарського суду Волинської області від 22.08.2022 у справі №903/138/20 залишити без змін.

4. Стягнути з Любешівської селищної ради (44201, Волинська область, Камінь-Каширський район, селище міського типу Любешів, вулиця Незалежності, будинок 53, код 04333170) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - 6 306 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Стягнути з Любешівської селищної ради (44201, Волинська область, Камінь-Каширський район, селище міського типу Любешів, вулиця Незалежності, будинок 53, код 04333170) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - 8 408 грн судового збору за подання касаційної скарги.

6. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Приватного підприємства "Луцьксервіс" (43020, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Підгаєцька, будинок 3, код 30733310) - 8 000 грн витрат на професійну правничу допомогу, понесені під час первісного апеляційного перегляду.

7. Господарському суду Волинської області видати накази на виконання цієї постанови.

8. Справу № 903/138/20 надіслати Господарському суду Волинської області.

9. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "04" жовтня 2023 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Олексюк Г.Є.