ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2023м. ДніпроСправа № 904/3858/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АПОЛЛО ТРЕЙД», м. Малин, Житомирська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОНАКОНТРАКТ», м. Дніпро

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА

Товариство з обмеженою відповідальністю "АПОЛО ТРЕЙД" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "РОНАКОНТРАКТ" про стягнення суми заборгованості у розмірі 233 939, 70 грн, з яких основна заборгованість у розмірі 173 187, 80 грн, пеня у розмірі 43 247, 94 грн, інфляційні втрати у розмірі 13 665, 47 грн, проценти річних у розмірі 3 838, 49 грн.

Ухвалою суду від 21.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу для подання відзиву на позов встановлено 15-тиденний строк з дня отримання даної ухвали.

28.09.2023 від позивача надійшли додаткові пояснення та заява про розподіл судових витрат.

Суд наголошує на тому, що зі своєї сторони ним здійснені всі необхідні заходи щодо належного повідомлення учасників справи про розгляд цієї справи.

Згідно із частинами 2, 3 статті 120 Господарського процесуального суду України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою; виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" встановлено, що в Єдиному держаному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) містяться відомості про юридичну особу, зокрема, щодо її місцезнаходження. Ухвала суду від 21.07.2023 була надіслана відповідачу на його адресу, вказану в ЄДР, а саме: 49000, м. Дніпро, вул. Холодильна, буд. 4.

Відповідно до положень частини 6 статті 242 Господарського процесуального суду України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, частина 7 статті 120 Господарського процесуального суду України зобов`язує учасників судового процесу повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

29.08.2023 на адресу суду повернувся направлений відповідачу конверт із копією ухвали суду від 21.07.2023, до яких відділенням поштового зв`язку додано довідку про причину невручення поштового відправлення - "за закінченням терміну зберігання".

Вказаний факт свідчить про належне повідомлення відповідача про відкриття провадження у справі та можливість подання до суду заяв по суті справи.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується із частиною 2статті 178 цього Кодексу, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За викладених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України судом прийнято рішення у справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про виконання робіт № 01/08/2022 від 01.08.2022 та додатковою угодою № 1 від 01.08.2022 в частині повної та своєчасної оплати за прийняті роботи.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.08.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аполло Трейд» (далі - позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ронаконтракт» (далі - відповідач, Замовник) було укладено Договір про виконання робіт № 01/08/2022 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується за завданням Замовника протягом визначеного у Договорі строку виконати роботи та передати результати робіт Замовнику, а Замовник зобов`язується прийняти результати робіт та оплатити їх у порядку і розмірі, зазначеному в даному договорі.

Види робіт, місце виконання та їх тривалість зазначаються у додатках до цього Договору, які являються його невід`ємною частиною та діють протягом усього строку дії Договору (пункт 1.3 договору).

Виконавець зобов`язується поставити і передати у власність Замовника, а Замовник - прийняти й оплатити продукцію - Товар, необхідний для виконання умов цього договору, надалі-продукцію, у повному розмірі на умовах та в порядку, визначених цим Договором (пункт 1.6 Додаткової угоди № 1 від 01.08.2022).

Пунктами 2.3, 2.5, 2.6 договору сторони встановили, що підтвердженням прийняття замовлення до виконання є виставлений Виконавцем Замовнику рахунок на оплату робіт. Після закінчення виконання робіт. Сторони зобов`язані підписати Акт прийому-передачі виконаних робіт, що с невід`ємною частиною даного Договору. Підписання Акту прийому-передачі виконаних робіт Замовником є підтвердженням відсутності з його боку претензій до Виконавця.

Згідно з пунктом 4.1 договору вартість робіт передбачених цим Договором встановлюється за домовленістю сторін і зазначається у додатках до цього Договору та рахунку, виставленому Виконавцем Замовнику до оплати.

На виконання робіт передбачених Договором, Замовник в безготівковому порядку сплачує Виконавцю суму вартості виконаних робіт протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт (пункт 4.3 договору).

В пункті 5.4 договору сторони передбачили, що за порушення строків розрахунків за виконані роботи (пункт 4.3 Договору), Замовник сплачує на користь Виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

Цей Договір набуває чинності від дати його підписання і діє до 31 грудня 2022 року (пункт 8.1 договору).

Позивач на виконання Договору поставив відповідачу продукцію та виконав ремонтні роботи на загальну суму 223 187, 80 грн, що підтверджується документами, які підписані сторонами в двосторонньому порядку:

видатковими накладними:

- № 66 від 01.08.2022 на суму 20 000 грн;

- № 80 від 02.08.2022 на суму 28 000 грн;

- № 105 від 15.09.2022 на суму 51 367, 80 грн;

- № 106 від 17.11.2022 на суму 32 000 грн;

- № 164 від 13.12.2022 на суму 1 800 грн.

Актами наданих послуг:

- № 113 від 23.09.2022 на суму 80 000 грн;

- № 148 від 18.11.2022 на суму 10 020 грн.

Відповідач здійснив часткову оплату за Видатковою накладною № 105 від 15.09.2022 на суму 50 000 грн згідно із платіжним дорученням № 227 від 15.09.2022.

Між позивачем та відповідачем було підписано Акт взаємних розрахунків за період серпень 2022 - грудень 2022, в якому сторони погодили, що станом на 31.12.2022 заборгованість відповідача перед позивачем складає 173 187, 80 грн.

Вищезазначені обставини і стали причиною виникнення спору. Крім суми основного боргу у розмірі 173 187, 80 грн позивач просить стягнути суд 43 247, 94 грн пені, 13 665, 47 грн інфляційних втрат та 3 838, 49 грн 3 % річних.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частинами 1, 2 статті 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір та обставини справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини за договором підряду.

Щодо суми основного боргу

Згідно із частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Умовами договорів передбачено порядок здійснення попередньої оплати та остаточного розрахунку.

За приписом частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт прийняття відповідачем, як замовником, виконаних позивачем робіт на суму 223 187, 80 грн підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем.

Відповідач частково оплатив заборгованість.

Сума боргу ТОВ «РОНАКОНТРАКТ» перед ТОВ «АПОЛЛО ТРЕЙД» по оплаті виконаних ремонтних робіт за договором становить 173 187, 80 грн.

Відповідно до пункту 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, строк остаточної оплати відповідачем підрядних робіт, передбачених актамм наданих послуг, є таким, що настав.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На момент розгляду справи відповідачем не надано суду доказів погашення перед позивачем заборгованості за виконані роботи в розмірі у розмірі 173 187, 80 грн.

У зв`язку з цим, позовні вимоги щодо стягнення суми боргу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо суми пені

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписом статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (пенею, штрафом) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нормою частини 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В пункті 5.4 договору сторони передбачили, що за порушення строків розрахунків за виконані роботи (пункт 4.3 Договору), Замовник сплачує на користь Виконавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення.

У зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем вартості виконаних робвт позивач заявив вимогу про стягнення пені в розмірі 43 247, 94 грн з яких:

- за видатковою накладною № 66 від 01.08.2022 за період з 12.08.2022 по 11.02.2023 у сумі 5 041, 10 грн;

- за видатковою накладною № 80 від 02.08.2022 за період з 13.08.2022 по 12.02.2023 на суму 7 057, 53 грн;

- за видатковою накладною № 105 від 15.09.2022 за період з 26.09.2022 по 25.03.2023 на суму 339, 14 грн;

- за видатковою накладною № 106 від 17.11.2022 за період з 28.11.2022 по 27.05.2023 на суму 7 934, 25 грн;

- за видатковою накладною № 164 від 13.12.2022 за період з 23.11.2022 по 23.05.2023 на суму 446, 30 грн;

- за Актом надання послуг № 113 від 23.09.2022 за період з 04.10.2022 по 03.04.2023 на суму 19 945, 21 грн;

- за Актом надання послуг № 148 від 18.11.2022 за період з 29.11.2022 по 28.05.2023 на суму 2 484, 41 грн;

Перевіривши надані позивачем розрахунки пені, суд встановив, що заявлені до стягнення суми вказаних нарахувань є невірними вірними.

Позивачем невірно визначено початкову дату нарахування за видатковою накладною № 164 від 13.12.2022, оскільки останнім днем оплати є 23.12.2022, отже прострочення зобов`язання розпочинається 24.12.2022.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 43 173, 97 грн. В задоволенні пені у розмірі 73, 97 грн відмовити.

Щодо 3 % річних та інфляційних втрат

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач вимагає стягнення суми боргу з урахуванням 3% річних у розмірі 3 834, 04 грн за загальний період з 12.08.2022 по 29.06.2023 та інфляційні втрати у розмірі 13 665, 47 грн за той самий період.

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд встановив, що при нарахуванні 3 % річних та інфляційних втрат позивачем допущені ідентичні помилки, як і при нарахуванні пені.

Судом здійснено перерахунок 3 % річних/інфляційних втрат та встановлено, що розмір 3% річних складає 3 834, 04 грн, а розмір інфляційних втрат 13 652, 40 грн. У позовних вимогах про стягнення 3 % річних у розмірі 4, 44 грн та інфляційних втрат у розмірі 13, 07 грн слід відмовити.

Щодо витрат на професійну правничу допомогу

Відповідно до частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач просить розподілити здійснені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 14.07.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АПОЛЛО ТРЕЙД» та Адвокатським бюро Ратушняка Володимира Вікторовича було укладено договір про надання професійної правничої допомоги (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору за цим Договором Повірений зобов`язується надавати Клієнту професійну правничу (правову) допомогу в суді першої інстанції по спору з Товариством з обмеженого відповідальністю «Ронаконтракт» (відповідач, Замовник) щодо стягнення заборгованості за Договором про виконання робіт № 01/08/2022 від 01.08.2022 р та Додаткової угоду № 1 до Договору від 01.08.2022 p, в тому числі:

- вивчення документів та матеріалів;

- підготовка позовної заяви та розрахунків, підготовка додатків до позовної заяви:

- підписання позовної заяви в тому числі з ЕЦП та подання до суду в тому числі з використанням підсистеми «Електронний суд»

- вивчення відзиву по справі інших процесуальних документів, підготовка заперечень і т.д.;

- представництво Клієнта в суді першої інстанції.

Згідно з пунктом 2.1 договору, сторони дійшли згоди встановити фіксовану вартість послуг за надання професійної правничої допомоги вказаної у п. 1.1 даного Договору у розмірі 15 000, 00 грн без ПДВ. Оплата здійснюється протягом 5 днів, проти виставленого рахунку. Оплата с фіксованою і не підлягає поверненню.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє безстроково. Договір може бути припинений будь-якою стороною достроково з попереднім повідомлення за 20 днів, або у будь-який час за згодою Сторін

Актом надання послуг від 26.07.2023 сторони договору підтвердили надання адвокатесою Ратушняк Павлиною Володимирівною та прийняття замовником Товариством з обмеженою відповідальністю «АПОЛЛО ТРЕЙД» правничої (правової )допомоги за договором від 14.07.2023 на суму 15 000 грн.

Клієнт підписанням цього Акту підтверджує, що всі зазначені послуги буди надані Адвокатом у повному обсязі.

В підтвердження перерахування Клієнтом коштів в розмірі 15 000 грн надано платіжні інструкції № 475 від 30.08.2023 на суму 7 500 грн та № 416 від 08.08.2023 на суму.

Таким чином, розмір понесених ФОП Товариством з обмеженою відповідальністю «АПОЛЛО ТРЕЙД» на правову допомогу в суді першої інстанції з розгляду цієї справи, є підтвердженим.

Представництво інтересів позивача у справі здійснювалося адвокате сою Ратушняк П.В. на підставі ордеру серія АА № 1324695 від 14.07.2023.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.01.2023 у cправі № 908/2702/21, відповідно до яких під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України і не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Господарський суд надав оцінку наданим позивачу послугам професійної правової допомоги та дійшов таких висновків.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 12.01.2023 у справі № 910/8342/21, визначивши розмір судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, суд здійснює розподіл таких витрат.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, також визначені положеннями частин шостої, сьомої та дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Суд звертає увагу, що дана справа не є складною, її розгляд відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги ґрунтуються на стандартних документах за договором підряду, не містить складних розрахунків та фактично дана сума була безспірною.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.01.2023 у cправі № 908/2702/21, відповідно до яких під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України і не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

З огляду на специфіку справи, результат її вирішення (часткове задоволення позову), обсяг, вид та зміст наданих послуг, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 904/3858/23 є завищеним, а, отже, не вбачається розумна необхідність понесення позивачем судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 15 0000 грн, тому обґрунтованими визнаються судом витрати в розмірі 5 000 грн, які і покладаються на відповідача. Решту витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн суд розподіляє та покладає на позивача.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам у розмірі 3 507, 73 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «РОНАКОНТРАКТ» (49000, м. Дніпро, вул. Холодильна, буд. 4; ідентифікаційний код 39481786) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АПОЛЛО ТРЕЙД" (11601, Житомирська область, Коростенський район, м. Малин, вул. Українських повстанців, буд. 40а; ідентифікаційний код 40032106) основний борг у розмірі 173 187, 80 грн, пеню у розмірі 43 173, 97 грн, 3 % річних у розмірі 3 834, 04 грн, інфляційні втрати у розмірі 13 652, 40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 507, 73 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.І. Ярошенко