ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2023 р. Справа№ 927/738/19

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Кравчука Г.А.

Коробенка Г.П.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Кучер Я.Г. за ордером; Молотков В.О. за довіреністю;

від відповідача: не з`явився;

від приватного виконавця: Корольов В.В. особисто;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 14.07.2023 (повний текст складено 19.07.2023)

щодо розгляду подання приватного виконавця Корольова Вадима В`ячеславовича про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи, в справі

у справі №927/738/19 (суддя Романенко А.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросток Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мена-Авангард"

про стягнення 6 007 556,71 грн,

УСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 14 липня 2023 року відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима В`ячеславовича від 13.07.2023 про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросток Україна" Гичка Юрія Миколайовича без вилучення паспортного документа,

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою суду, приватний виконавець Корольов Вадим Вячеславович подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його подання №1143 від 13.07.2023.

Скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки звернення з поданням про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи стало наслідком наявності встановлених фактів перешкоджання у виконанні судового рішення, оскільки керівник боржника не подав декларації про доходи, майно та майновий стан підприємства, ухилився від явки на виклик приватного виконавця та не надав пояснень щодо структури майна та майнових прав боржника, приватним виконавцем встановлено, що десятки мільйонів гривень перераховувались боржником на рахунки фізичних осіб під час розгляду справи до прийняття судового рішення; накладення штрафу на керівника можливе за умови складення протоколу про адміністративне правопорушення, який має складатися за його участі, тому тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України буде мотивувати керівника боржника у наданні витребуваної інформації і сприянні у виконанні судового рішення.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, посилаючись на те, що заборона тимчасового виїзду керівника боржника є крайньою мірою, яка застосовується лише при наявності ознак ухилення боржника від виконання рішення, однак у матеріалах справи наявні докази того, що керівник сприяє виконанню рішення, зокрема директор погашав борг товариства за рахунок власних коштів; заборона виїзду спрямована не на безпосередню виконання рішення, а на створення перешкод у здійсненні діяльності керівника товариства; неможливість повного виконання рішення зумовлена об`єктивними причинами, оскільки у позивача наявні значні матеріальні запаси (мінеральні добрива в кількості 21145,257 тон, вартістю 230 607 663 грн), які знаходяться на території складу у місті Мелітополь, якій наразі тимчасово окупований, тому товариство не має доступу до вказаних добрив, про що ним подана заява про злочин до СБУ і ведеться досудове розслідування; для виконання рішення необхідно відновити повноцінну господарську діяльність товариства, яке займається поставкою добрив, тому директор товариства відбувши у закордонні відрядження докладає усіх зусиль для їх придбання до доставки в Україну.

У додаткових поясненнях від 27.08.2023 позивач вказав, що відносно позивача 11.09.2023 Господарським судом міста Києва було відкрито провадження у справі про банкрутство (№910/9446/23), введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, тому приватний виконавець 27.09.2023 зупинив вчинення виконавчих дій і відпала потреба у забезпеченні виконавчих дій шляхом заборони тимчасового виїзду керівника.

Згідно Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.09.2023, у зв`язку із перебуванням судді Станіка С.Р. у відрядженні, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі головуючого судді Козир Т.П., суддів Коробенка Г.П., Кравчука Г.А.

Учасники справи належним чином повідомлялись про розгляд апеляційної скарги в порядку, визначеному статтями 6, 120, 242 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), шляхом направлення ухвал суду за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронних документів.

Оскільки явка сторін у судове засідання не була визнана обов`язковою, суд, на підставі ч.12 ст. 270 ГПК України, ухвалив здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

Приватний виконавець (апелянт) у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у апеляційній скарзі, просив її задовольнити.

Представники відповідача заперечили проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників позивача і приватного виконавця, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на розгляді Господарського суду Чернігівської області перебувала позовна заява ТОВ "Агросток Україна" до ТОВ "Мена Авангард" про стягнення 8 329 571,51 грн, з яких: 3 600 000,00 грн заборгованість за поставлений товар, 314 531,51 грн - 3% річних, 1 175 040,00 грн інфляційні втрати та 3 240 000,00 грн - 2,5% від вартості товару за кожен місяць прострочення.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021, позов задоволений частково. Присуджено до стягнення з ТОВ "Мена Авангард" на користь ТОВ "Агросток Україна" 3600000,00 грн заборгованості за поставлений товар, 1175040,00 грн інфляційних втрат, 314433,69 грн 3% річних та 79703,84 грн судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

23.11.2021, на виконання вказаного рішення Господарського суду Чернігівської області виданий відповідний наказ, який був виконаний відповідачем і присуджені суми стягнуті на користь позивача.

Постановою Верховного Суду від 11.01.2022 вказані судові рішення судів першої та апеляційної інстанції були скасовані, а справа передана на новий розгляд до Господарського суду Чернігівської області.

За результатами нового розгляду суд першої інстанції ухвалив рішення від 26.07.2022 про відмову в задоволенні позову ТОВ "Агросток Україна" до ТОВ "Мена - Авангард" про стягнення 6007556,71 грн. Присудив до стягнення з ТОВ "Агросток Україна" на користь ТОВ "Мена - Авангард" судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 96102,72 грн, судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 187415,36 грн та судові витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги в сумі 249887,15 грн.

Також вказаним рішенням задоволена заява ТОВ "Мена-Авангард" про поворот виконання рішення суду. В поворот виконання рішення Господарського суду Чернігівської області від 02.04.2021 у справі № 927/738/19 присуджено до стягнення з ТОВ "Агросток Україна" на користь ТОВ "Мена - Авангард" заборгованість в сумі 5169177,53 грн.

19.08.2022, на виконання рішення Господарського суду Чернігівській області від 26.07.2022 видані накази.

Рішення Господарського суду Чернігівської області від 26.07.2022 залишено без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 та постановою Верховного Суду від 27.04.2023, отже набрало законної сили 17.01.2023.

23.08.2022 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Корольовим Вадимом В`ячеславовичем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 19.08.2022 в справі № 927/738/19 про стягнення з ТОВ "Агросток Україна" на користь ТОВ "Мена Авангард" заборгованості в сумі 5169177,53 грн (ВП № 69711038).

23.08.2022 приватним виконавцем Корольовим В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду Чернігівської області від 19.08.2022 в справі №927/738/19 про стягнення з ТОВ "Агросток Україна" на користь ТОВ "Мена Авангард": судових витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи в сумі 96102,72 грн; судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 187415,36 грн та судові витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги в сумі 249887,15 грн (ВП №69715485).

23.08.2022 приватним виконавцем прийняті постанови про арешт коштів боржника, якими накладений арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонене законом та належить боржнику - ТОВ "Агросток Україна" (ВП №69711038, ВП №69715485). За інформацією АТ "ПУМП", ПАТ "Акордбанк", АТ КБ "Приватбанк", АБ "Південний", повідомленою на звернення приватного виконавця, на рахунках боржника відсутні достатні кошти для виконання вимог постанов виконавця (лист АТ "ПУМП" від 01.09.2022 № 116/6443/07БТ, лист ПАТ "Акордбанк" від 31.08.2022 № 02-5/1690, лист АТ КБ "Приватбанк" №20.1.0.0/7-220831/6832, лист АБ "Південний" № 232-001-20546-2022-БТ від 31.08.2022).

Центральне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків ДПС України, на запит приватного виконавця, разом з супровідним листом № 931/5/31-00-04-04-03-05 від 30.09.2022, надало: копії звітів про фінансові результати та податкові декларації з податку на прибуток і податку на додану вартість боржника за останні три роки; а також інформацію про відкритті/закриті розрахункові рахунки платника податку.

12.06.2023 приватним виконавцем прийнята постанова про арешт майна боржника, якою накладений арешт на все нерухоме та рухоме майно, окрім того, що не підлягає державній реєстрації, що належить боржнику - ТОВ "Агросток Україна" у межах суми звернення стягнення, з урахуванням основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, - 5674985,12 грн (ВП №69711038).

За інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (довідка сформована 09.06.2023 за №335234735) у боржника відсутнє нерухоме майно, за рахунок якого можуть бути задоволені вимоги в межах ВП №69711038.

Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві (філія), на звернення приватного виконавця, листом № 31/26-1271 від 31.10.2022 повідомило, що згідно з базою даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів, станом на 27.10.2022, за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

06.02.2023, повторно 14.02.2023 (вдруге), повторно 02.05.2023 (втретє), приватним виконавцем направлені вимоги №№ 182, 278, 778 директору боржника ТОВ "Агросток Україна" про виклик директора боржника - юридичної особи з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

Повноважний представник ТОВ "Агросток Україна", адвокат Молотков В.О. (діє на підставі довіреності б/н від 21.03.2022) письмовою заявою № 02/13/01 від 13.02.2023, повідомив приватного виконавця про те, що директор Товариства не має можливості прибути на вимогу виконавця, оскільки за розпорядженням Товариства № 02/02/01-2023-к від 02.02.2023, у період з 04.02. по 04.10.2023, перебуває в відряджені за межами України, про що також надав довідку Головного центру спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.02.2023 № 91-5495/18/23-вих про перетин кордону.

15.05.2023 приватним виконавцем складений акт, яким установлено, що 02.05.2023 директору ТОВ "Агросток Україна" Гичці Юрію Миколайовичу, був направлений повторний виклик №778 з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. Повторним викликом №778 від 02.05.2023 зобов`язано директора Товариства Гичку Ю.М. з`явитись до офісу приватного виконавця 15.05.2023 з 10:00 по 12:00, з приводу сплати боргу за наказом №927/738/19 від 19.08.2022 та задоволення вимог стягувача; у разі відсутності можливості з`явитися до офісу приватного виконавця негайно надати докази поважності причин неприбуття на електронну або поштову адреси.

Однак, 15.05.2023 з 10:00 по 12:00 директор ТОВ "Агросток Україна" Гичка Ю.М. не з`явився до офісу приватного виконавця Корольова Вадима В`ячеславовича, не надав доказів поважності причин щодо неявки на виклик приватного виконавця на зазначені засоби зв`язку приватного виконавця. Відтак, приватним виконавцем констатовано, що дані дії свідчать про невиконання законних вимог та про перешкоджання у виконанні судового рішення, що набрало законної сили, зокрема, директором TOB "Агросток Україна" Гичкою Ю.М.

16.06.2023, приватним виконавцем складений акт про те, що за адресою: 01103, м. Київ, вул. Підвисоцького Професора, 6-В (місце реєстрації), місце знаходження боржника не встановлено.

28.06.2023, директору ТОВ "Агросток Україна", приватним виконавцем направлена вимога №1105 про виклик директора боржника - юридичної особи (в тому числі шляхом забезпечення його участі в режимі відеоконференцзв`язку через додаток ZOOM MEETINGS 07.07.2023 об 11:00 за київським часом) з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні.

За поясненнями приватного виконавця, його звернення залишене божником без належного реагування.

Враховуючи, що в період з 23.08.2022 по 21.06.2023, в рахунок виконання судового рішення з боржника стягнуті кошти в сумі 14617,27 грн, які в порівняні з загальною сумою стягнення є незначними, з огляду на те, що останній ігнорує вимоги приватного виконавця щодо забезпечення прибуття керівника для з`ясування ряду питань в межах відкритих виконавчих проваджень №№ 69715485, 69711038, зокрема щодо наявності будь-яких інших активів Товариства, приватний виконавець вважає за необхідне звернутись до суду з поданням про тимчасове обмеження керівника боржника - юридичної особи в праві виїзду за межі України.

Як на підставу звернення з поданням до суду приватний виконавець посилається на норми статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", статті 6 Закону України "Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України", статті 337 ГПК України.

Заперечуючи проти вказаної заяви, директор боржника подав пояснення, в яких вказав, що тимчасове обмеження в праві виїзду фізичної особи - боржника за межі України є винятковим заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду. Вважає, що приватним виконавцем не доведено факт свідомого ухилення боржника від виконання судового рішення. Відсутність у боржника достатнього майна, грошових коштів на рахунках, інших активів необхідних для виконання зобов`язань перед стягувачем, не свідчить про небажання боржника виконувати чинне судове рішення. На його думку, приватний виконавець не обґрунтував, яким чином обмеження в праві виїзду за межі України керівника юридичної особи боржника забезпечить виконання рішення суду. Повідомив, що наразі перебуває за межами території України, оскільки з 04.02.2023 виїхав у закордонне відрядження відповідно до розпорядження №02/02/01-2023-к від 02.02.2023, про що приватний виконавець обізнаний з 13.02.2023 (зокрема, йому надана довідка Головного центру спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.02.2023 № 91-5495/18/23-вих про перетин кордону).

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Чернігівської області було відмовлено у задоволенні подання приватного виконавця про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України керівника боржника, як необґрунтованого.

Північний апеляційний господарський суд погоджується із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення подання приватного виконавця, з огляду на наступне.

Судове рішення за своєю суттю охороняє права, свободи та законні інтереси фізичних та юридичних осіб, а виконання судового рішення є завершальною стадією судового провадження, яким досягається кінцева мета правосуддя - захист інтересів фізичних та юридичних осіб і реальне поновлення їхніх порушених прав.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд (стаття 129-1 Конституції України).

Так, згідно з положеннями статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів, і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право в разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження в праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За статтею 337 ГПК України тимчасове обмеження фізичної особи - боржника в праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як виключний захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи в праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом, для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи в праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрите відповідне виконавче провадження.

Проте стаття 337 ГПК України не містить поняття "керівник боржника".

Однак, Верховний Суд в постанові від 19.08.2020 у справі №910/8130/17, звернув увагу на те, що Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальною нормою права, якою врегульовані умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню. Тобто вказаним Законом врегульовані права та обов`язки осіб, на правовідносини яких розповсюджується дія такої норми права.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, якщо спеціальною нормою права (пункт 19 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження") передбачено, що в разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження в праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів, то обмеження виконавця в такому праві означатиме порушення прав виконавця, які визначені спеціальною нормою права, зокрема, Законом України "Про виконавче провадження".

За частинами 1, 4 статті 1 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом. Громадянин України ні за яких підстав не може бути обмежений у праві на в`їзд в Україну.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежене у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

Статтею 33 Конституції України визначено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та в Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

За статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до статті 313 Цивільного кодексу України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена в здійсненні права на пересування лише в випадках, установлених законом.

Із системного аналізу наведених правових норм вбачається, що тимчасове обмеження в праві виїзду фізичної особи - боржника за межі України є винятковим заходом забезпечення виконання судового рішення, застосування якого є правом, а не обов`язком суду.

Для застосування такого заходу щодо боржника суд має отримати докази застосування виконавцем усіх можливих загальних заходів примусового виконання рішення, визначених статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження", та встановити саме факт ухилення боржника від виконання судового рішення.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та в спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У листі Верховного Суду України від 01.02.2013 "Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України", зазначено, що однією з підстав для відмови в задоволенні подань, є неповнота вчинення виконавчих дій, відсутність доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх боргових зобов`язань і відомостей про обізнаність боржника щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання.

Таким чином, право державного / приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження в праві виїзду за кордон виникає лише в разі ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за кордон.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Обов`язок щодо підтвердження цих обставин належними доказами покладається на виконавця, який ініціює встановлення тимчасового обмеження в виїзді особи за межі України.

За змістом статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право на привод боржника в разі його нез`явлення на виклик, накладати штрафи, звертатись до відповідних органів з поданням про притягнення боржника до відповідальності тощо.

Натомість, неявка боржника на виклики виконавця та ненадання відомостей про доходи юридичної особи не є підставою для застосування до керівника юридичної особи такого виключного заходу, як обмеження виїзду за кордон керівника цього підприємства.

Свідоме небажання боржника виконати рішення суду не є тотожним поняттю неможливості його виконання за відсутності майна та коштів у боржника.

Поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням суду, варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку в виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Проте, як вірно встановив суд першої інстанції, у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують накладення виконавцем штрафів на боржника - юридичну особу, за ухилення його керівника від виконання вимог виконавця прибути до офісу виконавця особисто; звернення виконавця до правоохоронних органів з відповідними поданнями тощо.

Натомість, з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що виконавець з 13.02.2023 був обізнаний, що керівник боржника з 04.02.2023 виїхав за межі України в закордонне відрядження, про що представник боржника надав розпорядження № 02/02/01-2023-к від 02.02.2023 "Про відрядження директора Гички Ю.М." та довідку Головного центру спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 08.02.2023 № 91-5495/18/23-вих про перетин Гичкою М.Ю. кордону України 04.02.2023 (пункт пропуску - Угринів). Будь-які докази на підтвердження факту повернення керівника боржника на територію України в матеріалах справи відсутні.

Також з матеріалів справи також не вбачається, що керівник боржника свідомо вчиняє діяння (дії або бездіяльність) спрямовані на невиконання відповідного обов`язку юридичної особи в виконавчому провадженні, і що виконати цей обов`язок у юридичної особи є всі реальні можливості. Докази того, що в боржника є будь-які інші активи, що ним протиправно відчужені, в матеріалах справи відсутні.

Доводи приватного виконавця про те, що десятки мільйонів гривень перераховувались боржником на рахунки фізичних осіб під час розгляду справи до прийняття судового рішення, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки вказані дії не свідчать про намір ухилитись від виконання рішення суду, враховуючи, що боржник у даній справі був позивачем і судом розглядались саме його позовні вимоги до відповідача.

Згідно письмових пояснень керівника боржника, останній вибув у відрядження з метою відновлення повноцінної господарської діяльності товариства, зокрема відновлення логістичних шляхів поставки добрив в Україну, що є основним видом діяльності товариства. Повідомив, що для підтримання зв`язку використовує офіційну електронну адресу товариства (agrostok.ukraine@gmail). Відомості про перелік банківських рахунків ТОВ "Агросток Україна", грошових коштів на них, у приватного виконавця наявний, та будь-яких інших рахунків товариство не має. Також зазначив, що товариство має значні товарні запаси мінеральних добрив у кількості 21145,257 тонн загальною вартістю 230607663,60 грн, які від початку повномасштабної агресії РФ проти України находяться в Запорізькій області, на території складу за адресою: м. Мелітополь, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 5/2, що є тимчасово окупованою. Доступ у товариства відсутній. З цього приводу, за його заявою про злочин, УСБУ в Запорізькій області внесений до ЄРДР запис № 0000690 від 24.10.2022 та розпочате досудове розслідування. Просив суд взяти до уваги, що не ухиляється від виконання чинного судового рішення, проте товариство не має достатніх коштів або інших активів необхідних для виконання цих зобов`язань. Наразі керівник здійснює погашення наявного боргу за рахунок власних коштів.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження факту свідомого ухилення боржника - юридичної особи від виконання своїх боргових зобов`язань, зокрема, приховування доходів, коштів та майна, на які можна звернути стягнення, незаконного їх відчуження тощо.

Одночасно, в поданні приватного виконавця не зазначено, яким чином обмеження в праві виїзду за межі України керівника юридичної особи боржника - Гички Ю.М. реально забезпечить виконання судового рішення, адже застосування судом норми щодо обмеження фізичної особи в перетині кордону України не є за своєю правовою природою видом санкції / покарання за невиконання боржником рішення, а має на меті саме забезпечення виконання судових рішень, при цьому, як повідомив приватний виконавець, на момент його звернення з цим поданням, керівник боржника - юридичної особи знаходиться за межами України, відтак є непереконливими доводи приватного виконавця про те, що вжиття судом заходів у вигляду тимчасового обмеження Гичка Ю.М. у праві виїзду за межі України, сприятиме його поверненню на територію України та виконанню чинного судового рішення.

Оцінивши докази у справі, що стосуються розгляду подання приватного виконавця, в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства та встановлені фактичні обставини виконання рішення суду, апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що подання приватного виконавця про тимчасове обмеження в праві виїзду за межі України керівника боржника - юридичної особи не підлягає задоволенню.

Доводи апелянта по суті його скарги в межах заявлених вимог свого підтвердження не знайшли, оскільки не спростовують викладених в ухвалі обґрунтованих висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування ухвали господарського суду першої інстанції.

За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції ґрунтується на фактичних обставинах та прийнята відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для її скасування відсутні. Отже, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Витрати, пов`язані з розглядом апеляційної скарги, покладаються на апелянта і не підлягають відшкодуванню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.287 ГПК України ухвали суду першої інстанції щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України (п.29 ст.255 ГПК України) після їх перегляду в апеляційному порядку не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Корольова Вадима Вячеславовича залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 14 липня 2023 року - без змін.

2. Справу повернути до Господарського суду Чернігівської області.

3. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повний текст постанови складено 02.10.2023.

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.А. Кравчук

Г.П. Коробенко