номер провадження справи 9/158/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2023 Справа № 908/2251/23

м.Запоріжжя Запорізької області

За позовом: Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ», (04073, м. Київ, пр. Бандери Степана, буд. 22)

до відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ», (69068, м. Запоріжжя, вул. Вересаєва, буд. 3)

про стягнення суми 5908,10 грн.

Суддя Боєва О.С.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» про стягнення з відповідача: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» суми 5908,10 грн недоплаченого страхового відшкодування.

Підставою для звернення з позовом зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та повної компенсації страхового відшкодування, пов`язаного з відновлювальним ремонтом транспортного засобу. Позов обґрунтовано ст. ст. 22, 524, 526, 527, 530, 993, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 9, 16, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст. 22, 28, 29, 34, 35, 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В позовній заяві позивачем наведений попередній розрахунок судових витрат, зокрема, зазначено, що витрати на правову допомогу складають 4000,00 грн, які заявлені позивачем також заявлені до стягнення.

Ухвалою суду від 11.07.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/2251/23, присвоєний номер провадження 9/158/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачу запропоновано надати відзив з документальним обґрунтуванням протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше ніж у строк до 02.08.2023.

12.07.2023 до суду від відповідача надійшов відзив в якому відповідач заперечив проти заявлених позовних вимог, зазначивши, зокрема, про наступне. Заява позивача про виплату страхового відшкодування була неналежним чином оформлена в додатках була доучена довіреність №03/07-ЮР/2 від 23.12.2021 на представництво ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» зі строком дії з 01.01.2022 до 31.12.2022. 19.05.2023, до моменту закінчення визначеного законодавством строку на виплату страхового відшкодування, відповідач звернувся до позивача з проханням (вих. № 714/2) надати діюче доручення на представника ТДВ «ЕКСПРЕС СТРАХУВАННЯ» Сабітова С.В., що було отримане ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» 31.05.2023 за вх. № 375/АК від 31.05.2023. Крім того, зазначив, що страхові акти №3.22.03693-2 на суму 979,00 грн, №3.22.03693-3 на суму 4929,10 грн, що вказані в позовній заяві до ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» будь-яким способом не надходили, а тому відповідачу не було відомо про наявність вказаних страхових актів. На підставі усіх наданих позивачем матеріалів, 06.06.2023 було визнано ДТП, яка сталася 30.08.2022, страховим випадком та на підставі Страхового акту №384/23-ГПО від 06.06.2023 і Розпорядження №373 від 06.06.2023 здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 10634,33 грн за вирахуванням франшизи у розмірі 1300,00 грн за полісом №208861640. ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» було здійснено виплату страхового відшкодування позивачу у порядку, строки та в розмірі, передбаченому законодавством, а тому стягнення з ТДВ «СК «МОТОР-ГАРАНТ» додаткових грошових коштів, які не входять в суму страхового відшкодування, є таким, що суперечить чинному законодавству. Просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що на дату подання заяви довіреність на представника ОСОБА_1 була чинна. З урахуванням положень п. 36.2 Закону України «Про ОСЦПВВНТЗ» строк виконання зобов`язання сплив 29.03.2023. У встановлені законом строки зобов`язання відповідачем виконано не було, тому заява про доплату страхового відшкодування на адресу відповідача не направлялась.

У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні, погіршенням безпекової ситуації в місті Запоріжжі, постійними повітряними тривогами через загрозу ракетних обстрілів обласного центру і, відповідно, наявністю обставин, що загрожують життю, здоров`ю та безпеці працівників апарата суду та відвідувачів суду в умовах збройної агресії проти України, справу розглянуто 09.10.2023.

Розглянувши матеріали справи, суд

УСТАНОВИВ:

04.07.2020 року між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_2 був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, які є предметом застави №202.20.254140, предметом якого є страхування транспортного засобу «CHERY/Tiggo2», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

30.08.2022 о 16 год. 45 хв. в м. Києві по бул. Дружби Народів відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «CHERY/Tiggo2», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та транспортного засобу «HYUNDAI Elantra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки про ДТП №675472 від 30.09.2022, схеми місця ДТП та постанови Печерського районного суду м. Києва від 22.09.2022 року по справі №757/23590/22-п, вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 п.п. 2.3б, 13.1 Правил дорожнього руху.

31.08.2022 року ОСОБА_2 (Страхувальник) звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. В заяві зазначено, що виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля слід перерахувати на розрахунковий рахунок СТО Філії «Універсал-Авто» ПрАТ «Українська Автомобільна Корпорація» за вирахуванням безумовної франшизи в розмірі 1612,49 грн.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля «CHERY/Tiggo2», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведено його огляд та складено Акт (протокол) огляду транспортного засобу від 31.08.2022, яким зафіксовано деталі та опис пошкодження застрахованого транспортного засобу.

В подальшому, як зазначено в позові, на підставі отриманих від СТО Філії «Універсал-Авто» ПрАТ «Українська Автомобільна Корпорація» службових записок про виявлені приховані дефекти в ході ремонту автомобіля, позивачем були проведені додаткові огляди та складені Акти (протоколи) огляду транспортного засобу від 29.12.2022 та від 26.01.2023.

Автосервісною філією «Універсал-Авто» ПрАТ «Українська Автомобільна Корпорація» були виставлені рахунки-фактури на оплату ремонтних робіт пошкодженого автомобіля «CHERY/Tiggo2», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , а саме: № від 06.09.2022 на суму 13546,82 грн, № від 29.12.2022 на суму 979,00 грн, № від 01.02.2023 на суму 4929,10 грн.

Матеріали справи містять Акти виконаних робіт № ЗНУ-018284 від 29.12.2022 на суму 13546,82 грн, № ЗНУ-018507 від 26.01.2023 на суму 979,00 грн та № ЗНУ-018799 від 14.03.2023 на суму 4929,10 грн, відповідно до яких загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 19454,92 грн.

ТДВ «Експрес Страхування» 03.11.2022, 09.01.2023 та 01.03.2023 були складені страхові акти № 3.22.03693-1 на суму 11934,33 грн, №3.22.03693-2 на суму 979,00 грн та №3.22.03693-3 на суму 4929,10 грн з розрахунками вказаних сум.

На підставі вищевказаних документів, ТДВ «Експрес Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 17842,43 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №58579697 від 07.11.2022, №1511140 від 10.01.2023, №68808289 від 02.03.2023 року (копії містяться в матеріалах справи).

Згідно з полісом серії ЕР № 208861640 (діючим станом на 30.08.2022) цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «HYUNDAI Elantra», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , застрахована ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» (відповідач у справі).

Позивач 25.12.2022 направив на електронну адресу ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» заяву про виплату страхового відшкодування за вих. № С/07-3.22.03693, відповідно до якої просив здійснити перерахування страхового відшкодування в розмірі 11934,33 грн.

06.06.2023 ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» платіжною інструкцією №9913666d02 сплатило на користь позивача 10634,33 грн. В графі призначення платежу зазначено «Сплата страх. відшкод. зг. заяви №3.22.03693 страх.акт №384/23-ГПО від 06.06.2023, без ПДВ».

Таким чином, як зазначив позивач, недоплачене ТДВ «Страхова компанія «МОТОР-ГАРАНТ» страхове відшкодування, яке підлягає стягненню, становить 5908,10 грн ((17842,43 грн (виплачене відшкодування) 1300,00 грн (франшиза) 10634,33 грн (часткова оплата відповідачем)).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Частиною 2 статті 1192 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Зазначене узгоджується з положеннями статті 27 Закону України «Про страхування», в якій визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

За змістом п. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 79 ГПК України).

Враховуючи викладене, в даному випадку саме на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань. Зазначені обставини необхідно не лише зазначити, а й обґрунтувати відповідним чином, що випливає зі змісту ст. 74 ГПК України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини (справа Проніна проти України, № 63566/00, від 18 липня 2006 року) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

У відзиві на позовну заяву відповідач, зокрема, посилався на те, що жодних страхових актів №3.22.03693-2 на суму 979,00 грн, №3.22.03693-3 на суму 4929,10 грн, що вказані в позовній заяві ним не отримано, тому відповідач не мав можливості дізнатися про наявність вказаних страхових актів. Зауважував, що підрахунок та подальше перерахування страхового відшкодування позивачу здійснено вчасно та відповідно до страхового законодавства.

Як вже зазначалося судом вище, ТДВ «Експрес Страхування» 03.11.2022 був складений страховий акт № 3.22.03693-1 на суму 11934,33 грн. Зазначена сума була виплачена на користь Автосервісної філії «Універсал-Авто» ПрАТ «Українська Автомобільна Корпорація». В подальшому, в процесі ремонту пошкодженого автомобіля, дилером були виявлені приховані дефекти:

- розбитий протитуманний правий задній ліхтар, вартість заміни якого відповідно до рахунку-фактури № від 29.12.2022 Філії «Універсал-Авто» ПрАТ «Українська Автомобільна Корпорація» становить 979,00 грн.

- некоректне відображення зображення камери заднього виду, вартість заміни якої відповідно до рахунку-фактури № від 01.02.2023 Філії «Універсал-Авто» ПрАТ «Українська Автомобільна Корпорація» становить 4929,10 грн.

Позивач, на підставі отриманих від Філії «Універсал-Авто» ПрАТ «Українська Автомобільна Корпорація» актів виконаних робіт від 26.01.2023 №ЗНУ-018507 на суму 979,00 грн та від 14.03.2023 №ЗНУ-018799 на суму 4929,10 грн та рахунків, здійснив додатковий розрахунок страхового відшкодування та склав відповідні страхові акти №3.22.03693-2 на суму 979,00 грн. та № №3.22.03693-3 на суму 4929,10 грн.

Вартість виявлених та відремонтованих прихованих дефектів була сплачена позивачем на користь Філії «Універсал-Авто» ПрАТ «Українська Автомобільна Корпорація», що в подальшому стало підставою для звернення позивача з позовом до суду про стягнення з ТДВ «СК «Мотор-Гарант» залишку боргу за сплачене страхове відшкодування в сумі 5908,10 грн (979,00 +4929,10).

Дослідивши вказані документи, здійснивши аналіз положень чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про передчасність і, відповідно, безпідставність звернення позивача з позовом до суду про стягнення з ТДВ «СК «Мотор-Гарант» суми 5908,10 грн недоплаченого страхового відшкодування, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У Законі України «Про страхування» встановлені види обов`язкового страхування, одним із яких є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (пункт 9 частини 1 статті 7 Закону). Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є спеціальним законом, що регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За змістом Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (статті 9, 22- 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого.

Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому, договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлюють певні умови для визначення розміру шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, а саме: відшкодовується оцінена шкода, розмір шкоди обмежується страховою сумою, зазначеною у страховому полісі (пункт 22.1 статті 22 Закону); розмір шкоди обмежується вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29 Закону); розмір шкоди зменшується на суму франшизи, встановленої в полісі (стаття 12 Закону).

Отже страхова сума визначає лише максимальний розмір страхової виплати за шкоду, завдану майну потерпілих, але при цьому, не змінює порядок визначення страхової виплати та не збільшує відповідальність страховика у випадках, якщо до нього з заявою про виплату звернувся не безпосередньо потерпілий, а страховик за договором майнового страхування.

Відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

У пункті 35.2 наведений перелік документів, які додаються до заяви про страхове відшкодування.

За змістом статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Виходячи зі змісту наведеної статті слідує, що для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування або відмову у виплаті, страховик повинен узгодити розмір страхового відшкодування на підставі наданих заявником документальних доказів. Тобто особа, яка набула право вимоги на отримання вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, повинна звернутися до страховика з відповідною заявою із зазначенням відомостей та наданням доказів на підтвердження факту пошкодження застрахованого транспортного засобу та виплату страхового відшкодування.

Як свідчать матеріали справи, позивач 25.12.2022 звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 11934,33 грн. До заяви додані визначені законом документи. Матеріали справи містять докази сплати відповідачем страхового відшкодування у розмірі 10634,33 грн (11934,33 (виплачена сума) 1300,00 (франшиза, встановлена полісом)).

Доказів звернення позивача до відповідача з заявою(ами) про виплату страхового відшкодування на суми 979,00 грн та 4929,10 грн суду не надано.

Посилання позивача у відповіді на відзив про те, що відповідачем був пропущений 90-денний строк виконання зобов`язання зі сплати страхового відшкодування, тому на його адресу не направлялась(ись)/не надсилалась(ись) заява(и) є хибним, оскільки необізнаність відповідача про виявлені дилером приховані пошкодження транспортного засобу, виконання СТО додаткових робіт та оплату їх вартості позивачем, позбавило відповідача законного права надати відповідну оцінку розміру завданих збитків, узгодити розмір страхового відшкодування та прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або відмову у здійсненні страхового відшкодування, як то встановлено законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що позивачем не було дотримано вимоги чинного законодавства України в частині надання усіх доказів (відомостей) щодо заподіяної шкоди та на підтвердження її загального розміру, своєчасного повідомлення відповідача про прийняте рішення та заплановану виплату страхового відшкодування в частині здійснених позивачем доплат страхового відшкодування на суму 979,00 грн та на суму 4929,10 грн і, відповідно, документів на підставі яких визначено розмір шкоди у зазначених вище розмірах, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог внаслідок їх передчасності та, відповідно, відсутності порушення прав та законних інтересів позивача бездіяльністю відповідача.

Витрати зі сплати судового збору та витрати позивача на професійну правничу допомогу відповідно до положень статті 129 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення складено та підписано 09.10.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва