ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
02.10.2023м. СумиСправа № 920/517/23
Господарський суд Сумської області у складі судді Жерьобкіної Є.А.,
за участю секретаря судового засідання Гордієнко Ж.М.,
Розглянувши матеріали справи № 920/517/23

за участю представників:
від позивача: Бирченко Б.В.;
від відповідача: не з`явився;
Рішенням від 14.08.2023 Господарський суд Сумської області позов задовольнив частково; стягнув з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «Гідросфера» (40000, м. Суми, вул. 20 років Перемоги , буд. 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 2, поверх 6, каб. 611, ) 36890 грн 28 коп. боргу, 2684 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору; в іншій частині позову провадження у справі закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

21.08.2023 представник ТОВ «Котельня північного промислового вузла», адвокат Шевченко Д.О., подав заяву про винесення додаткового рішення (вх. № 3167 від 21.08.2023), згідно якої просить суд винести додаткове рішення щодо стягнення судових витрат у справі № 920/517/23; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн 00 коп.

Ухвалою від 23.08.2023 Господарський суд Сумської області призначив заяву представника ТОВ «Котельня північного промислового вузла», адвоката Шевченка Д.О., про винесення додаткового рішення (вх. № 3167 від 21.08.2023) до розгляду у судовому засіданні на 30.08.2023, 10:30.

У судовому засіданні 30.08.2023 Господарський суд Сумської області, за участю позивача, постановив протокольну ухвалу про оголошення перерви в судовому засіданні до 18.09.2023, 12:30 з повідомленням відповідача про дату, час та місце розгляду заяви представника ТОВ «Котельня північного промислового вузла» про винесення додаткового рішення у справі 920/517/23, в порядку ст. 120 Господарського процесуального кодексу України.

Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 12:01 до 12:39 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram каналу, що інформує про повітряну тривогу «Тривога. Сумська область»), судове засідання у справі 18.09.2023 не відбулось.

З огляду на викладене, суд визначає іншу дату судового засідання. Ухвалою від 18.09.2023 Господарський суд Сумської області призначив заяву представника ТОВ «Котельня північного промислового вузла», адвоката Шевченка Д.О., про винесення додаткового рішення (вх. № 3167 від 21.08.2023) до розгляду у судовому засіданні на 02.10.2023, 11:00.

19.09.2023 Господарський суд Сумської області видав наказ про примусове виконання рішення від 14.08.2023 у справі № 920/517/23, яке набрало законної сили 12.09.2023.

У судовому засіданні 02.10.2023 представник позивача підтримав подану заяву про винесення додаткового рішення та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 5000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідач у судове засідання 02.10.2023 не з`явився, заперечень чи пояснень щодо поданої позивачем заяви не подав, про дату, час і місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Розглянувши матеріали справи, суд установив:

Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно зі ст. 221 Господарського процесуального кодексу України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У позовній заяві представник позивача зазначив, що позивач очікує понести витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн 00 коп.

Послуги з правничої допомоги у справі № 920/517/23 були надані позивачу адвокатом Шевченком Д.О.

В підтвердження витрат на правничу допомогу позивач подав копії: договору № 177 про надання правової допомоги від 27.06.2022, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Група правової допомоги» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла»; калькуляції розміру адвокатського гонорару за договором про надання правової допомоги від 27.06.2022, яка є додатком № 1 до договору № 177 від 27.06.2022; додаткової угоди № 1 від 15.09.2022 до договору № 177 про надання правової допомоги від 27.06.2022; додатку № 4 від 01.03.2023 до договору про надання правової допомоги від 27.06.2022; рахунку № 47 від 26.04.2023; платіжної інструкції № 531 від 28.04.2023 на суму 5000 грн 00 коп.

Пунктом 1.2.1 договору № 177 про надання правової допомоги від 27.06.2022, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 15.09.2022 до договору про надання правової допомоги № 177 від 27.06.2022, представництво у встановленому законом порядку інтересів клієнта в судах всіх юрисдикцій та інстанцій, перед органами та особами, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, а також перед іншими фізичними та юридичними особами під час розгляду цивільних та господарських справ (спорів) щодо стягнення на користь клієнта з боржників фізичних та юридичних осіб, переліки яких зазначаються у додатках до цього договору, заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, що надані клієнтом боржникам або ж право вимоги на яку набуто клієнтом в установленому законом порядку, заборгованості з абонентської плати, неустойки, інфляційних втрат та відсотків річних, що нараховані на відповідну заборгованість з наданням Адвокатському об`єднанню будь-яких та усіх прав клієнта, наданими Цивільним процесуальним кодексом України, Господарським процесуальним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та іншими законами для позивача (стягувача).

Згідно п. 2 додатку № 4 від 01.03.2023 до договору про надання правової допомоги від 27.06.2022, вартість правової допомоги згідно даного додатку визначається у рахунках Адвокатського об`єднання.

Пунктом 4.1 договору № 177 про надання правової допомоги від 27.06.2022, з урахуванням додаткової угоди № 1 від 15.09.2022 до договору про надання правової допомоги № 177 від 27.06.2022, сторони погодили, що розмір винагороди за надання правової допомоги, за представництво інтересів клієнта при розгляді 1 (однієї) судової справи про стягнення на користь клієнта з боржників заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання теплової енергії, що надані клієнтом боржникам або ж право вимоги на яку набуто клієнтом в установленому законом порядку, заборгованості з абонентської плати, неустойки, інфляційних втрат та відсотків річних, що нараховані на відповідну заборгованість є фіксованим (з урахуванням виключень, встановлених даним договором) та становить 2500,00 грн. у випадку надання клієнтом доручень Адвокатському об`єднанню на надання правової допомоги на представництво інтересів клієнта в даній категорії справ у кількості менше ніж 40 судових справ на місяць (вартість відповідних послуг визначається згідно калькуляції, наведеної у додатку № 1 до договору).

Таким чином, сторони домовились, що розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у вигляді фіксованої суми (2500 грн 00 коп.).

Відповідно до п. 4.3 договору № 177 від 27.06.2022, клієнт зобов`язується в повному обсязі оплачувати послуги з правової допомоги, передбачені п. 1.2.1 договору, відповідно до виставлених Адвокатським об`єднанням рахунків, не пізніше 3 (трьох) днів з дати отримання відповідних рахунків клієнтом.

Пунктом 4.5 договору, на вимогу клієнта, Адвокатське об`єднання може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги із ідентифікацією та кількість витрачених годин відповідного адвоката або спеціаліста.

Згідно рахунку № 47 від 26.04.2023, виставленого ТОВ «КППВ», сума наданих послуг становить 5000 грн 00 коп. та складається з підготовки та подання до Господарського суду Сумської області позовної заяви ТОВ «КППВ» до ТОВ «ІБК «Гідросфера», про стягнення заборгованості, участь у розгляді справи у суді першої інстанції (не більше 2-х засідань).

Суд зазначає, що виставлення рахунку клієнту та його оплата свідчать про їх прийняття. Такий висновок зробив Верховний Суд в постанові № 823/2638/18 від 16 травня 2019 року.

Умовами договору передбачено складення акту про надання правової допомоги на вимогу клієнта, разом з цим позивачем здійснено розрахунок за договором № 177 від 27.06.2022, згідно рахунку № 47 від 26.04.2023, що підтверджується платіжною інструкцією № 531 від 28.04.2023 без зауважень та вимоги складення акту про надання правової допомоги.

Розглянувши доводи позивача та надані докази на підтвердження понесення судових витрат у суді першої інстанції, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу з огляду на наступне.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі, впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, справа «Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited» проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Відповідач не надав заперечень проти віднесення на нього витрат на професійну правничу допомогу. Клопотання про зменшення розміру витрат не було заявлено.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі. Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права з власної ініціативи вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу.

Разом з цим, у частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих за складністю доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейський суд з прав людини у справі East/WestAllianceLimited проти України від 23.01.2014, Горковлюк та Кагановський проти України від 04.10.2018).

В кожній конкретній справі суд оцінює розмір витрат на правничу допомогу у сукупності з іншими критеріями (зокрема, розумність, необхідність, чи були вони фактично понесені). Критерій розумності у спірному випадку оцінюється у співвідношенні із виконаною роботою, обставинами справи, тощо. Суд не вбачає розумної потреби у таких витратах для цієї справи, не вважає, що вони відповідають критерію необхідності.

Крім того, суд звертає увагу, що дана справа не є складною, її розгляд відбувався в порядку спрощеного позовного провадження, позовні вимоги ґрунтуються на стандартних документах про постачання теплової енергії, позовна заява не містить складних розрахунків та фактично дана сума була безспірною, оскільки відповідач після відкриття провадження у справі частково погасив заборгованість за індивідуальним договором про надання послуг з постачання теплової енергії (заява приєднання № ПР358/001).

Приймаючи рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує позицію Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду, наведену у постанові від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 12.01.2023 у cправі № 908/2702/21, відповідно до яких під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України і не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

З огляду на вищевикладене, специфіку справи, результат її вирішення, обсяг, вид та зміст наданих послуг, з урахуванням договору № 177 від 27.06.2022 та додаткової угоди № 1 від 15.09.2022 до нього, суд, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, враховуючи судову практику Європейського суду з прав людини та Верховного Суду, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у справі № 920/517/23 є необгрунтовано завищеним, а, отже, не вбачається розумна необхідність понесення позивачем судових витрат у заявленому до відшкодування розмірі на суму 5000 грн, тому суд дійшов висновку, що заява представника позивача ТОВ «Котельня північного промислового вузла», адвоката Шевченка Д.О., про винесення додаткового рішення щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу підлягає задоволенню в частині 2500 грн 00 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІБК «Гідросфера» (40000, м. Суми, вул. 20 років Перемоги , буд. 10, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Котельня північного промислового вузла» (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 2, поверх 6, каб. 611, ) 2500 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

2. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Згідно з ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення суду складений та підписаний суддею 09.10.2023.

Суддя Є.А. Жерьобкіна