ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"03" жовтня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1937/21

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, розглянувши заяву Приватного підприємства «Науково-виробниче сільськогосподарське підприємство «БЕСТЕР» б/н б/д (вх. №17075/23 від 08.09.2023) про роз`яснення судового рішення у справі 911/1937/21

за позовом Керівника Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Української міської ради Київської області, м. Київ

до Приватного підприємства «Науково-виробниче сільськогосподарське підприємство «БЕСТЕР», Київська область, Обухівський район, м. Ржищів

про зобов`язання повернути частину водного об`єкта

секретар судового засідання: Д.С.Бабяк

представники:

від позивача не з`явився

від відповідача О.М.Бірюкова, Ю.Ф.Яременко

від прокуратури не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21 позов Керівника Обухівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Української міської ради Київської області до Приватного підприємства «Науково-виробниче сільськогосподарське підприємство «БЕСТЕР» про зобов`язання повернути частину водного об`єкта задоволено повністю. Зобов`язано Приватне підприємство «Науково-виробниче сільськогосподарське підприємство «БЕСТЕР» повернути державі в особі Української міської ради Київської області шляхом складання акту приймання-передачі, розташовану на території Обухівського району Київської області частину водного об`єкта - Канівського водосховища на р. Дніпро, площею 2500 м2, разом із зайнятою цим водосховищем земельною ділянкою водного фонду.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2023 року рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29.08.2023 року постанову Північного апеляційного господарського суду від 30.03.2023 року та рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21 залишено без змін.

На примусове виконання вказаного рішення суду господарським судом Київської області 04.07.2023 року видано відповідні накази.

До суду від відповідача надійшла заява б/н б/д (вх. №17075/23 від 08.09.2023) про роз`яснення судового рішення у справі 911/1937/21.

Ухвалою суду від 15.09.2023 року заяву Приватного підприємства «Науково-виробниче сільськогосподарське підприємство «БЕСТЕР» б/н б/д (вх. №17075/23 від 08.09.2023) про роз`яснення судового рішення у справі 911/1937/21 прийнято до розгляду та призначено розгляд заяви на 03.10.2023 року.

Прокурор та позивач, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 03.10.2023 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Представники відповідача у судовому засіданні 03.10.2023 року вимоги заяви про роз`яснення рішення суду підтримали та просили суд її задовольнити.

Згідно ч. 3 ст. 245 ГПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Розглянувши у судовому засіданні 03.10.2023 року заяву Приватного підприємства «Науково-виробниче сільськогосподарське підприємство «БЕСТЕР» б/н б/д (вх. №17075/23 від 08.09.2023) про роз`яснення судового рішення у справі №911/1937/21 судом встановлено наступне.

В обґрунтування поданої заяви про роз`яснення судового рішення від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21 відповідачем зазначено, що частина водного об`єкту - Канівського водосховища на річці Дніпро, площею 2500 м2 є несформованою, а жодна із сторін спору не знає місцезнаходження частини водного об`єкту, яку належить передати Українській міській раді Київської області для належного виконанням рішення суду. Відповідачу незрозуміло, які координати частини водного об`єкту - Канівського водосховища на річці Дніпро, площею 2500 м2, необхідно повернути за актом приймання-передачі Українській міській раді Київської області. Так, враховуючи необхідність виконання рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21 та приймаючи до уваги вимогу державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, відповідачем 29.08.2023 року складено та підписано Акт приймання-передачі державі в особі Української міської ради Київської області розташовану на території Обухівського району Київської області частину водного об`єкту - Канівського водосховища на річці Дніпро, площею 2500 м2 разом із зайнятою цим водосховищем земельною ділянкою водного фонду, який направлено для погодження і підписання Українській міській раді Київської області (стягувачу). Листом від №3625/1-23 від 17.08.2023 року Українська міська рада Київської області повідомила відповідача про неможливість виконання рішення суду від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21, оскільки, зазначена земельна ділянка і частина водного об`єкту площею 2500 м2 не сформована, координати та межі не визначені.

Відповідач зазначає, що земельна ділянка з кадастровим номером :06:001:000, орієнтовною площею 1500 м2 належить ТОВ СРП «ОСЕТР» та саме на цей кадастровий номер земельної ділянки є посилання у рішенні суду від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21.

На адвокатський запит відповідача, Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагенство) Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області у листі №16-7-17/112-23 від 18.01.2023 року повідомило що ТОВ СРП «ОСЕТР» здійснює діяльність, пов`язану з рибальством або аквакультурою в районі водойми Канівського водосховища, нижче порту Українка, в районі вантажного порту Трипільської ТЕЦ. Зі слів відповідача, оскільки, на земельну ділянку з кадастровим номером :06:001:000 є посилання у рішенні суду, то для виконання такого рішення, необхідно позбавити ТОВ СРП «ОСЕТР» права на користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:001:000 та прилеглою акваторією або визначити механізм погодження з ТОВ СРП «ОСЕТР» передачі за актом приймання-передачі розташовану на території Обухівського району Київської області частину водного об`єкту - Канівського водосховища на річці Дніпро, площею 2500 м2 разом із зайнятою цим водосховищем земельною ділянкою водного фонду. Відповідач зазначає, що Українська міська рада Київської області не є державним органом та не наділена повноваженнями щодо розпорядження водними об`єктами загальнодержавного значення, а тому, не може взяти на баланс об`єкт загальнодержавного значення, а саме, частину водного об`єкту Канівського водосховища на річці Дніпро, разом із зайнятою цим водосховищем земельною ділянкою водного фонду.

Враховуючи викладене, відповідач звернувся до суду із заявою про роз`яснення судового рішення, у якій просить суд роз`яснити, чи є Українська міська рада державою чи державним органом?; визначити координати частини водного об`єкту Канівського водосховища на річці Дніпро, площею 2500 м2; визначити площу зайнятою цим водосховищем (Канівського водосховища на річці Дніпро) земельною ділянкою водного фонду, яку належить передати Українській міській раді Київської області; пояснити, чи є належним виконанням рішення, зі сторони боржника, складання та підписання «ПП «ВСП «Бестер» Акту приймання-передачі державі в особі Української міської ради Київської області розташовану на території Обухівського району Київської області частину водного об`єкту Канівського водосховища на річці Дніпро, площею 2500 м2 разом із зайнятою цим водосховищем земельною ділянкою водного фонду при умові, що Українська міська рада відмовляється прийняти даний об`єкт, так як він є несформованим.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 245 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Вирішуючи питання щодо роз`яснення рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21, суд наголошує, що виходячи із тлумачення положень ст. 245 ГПК України, роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового документа. Тобто, йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому, суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішення, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 15.04.2019 у справі №П/9901/798/18 та від 03.04.2019 у справі №800/416/17 (П/9901/26/18).

Верховний Суд неодноразово зазначав, зокрема, в ухвалі від 02.10.2021 року у справі №910/18206/19, що здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому, роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню (аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалі від 05.04.2018 у справі №826/5824/15).

Отже, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Дослідивши текст рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21, суд дійшов висновку, що вказане судове рішення є чітким за змістом і зрозумілим, оскільки, не містить положень, стосовно яких можуть виникнути труднощі щодо його розуміння.

Зазначені відповідачем, в обґрунтування заяви про роз`яснення судового рішення, обставини щодо неможливості виконання судового рішення не свідчать про його незрозумілість.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 ГПК України, за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.

Згідно п.18 постанови №6 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення», здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

Отже, для задоволення заяви про роз`яснення рішення необхідним є виникнення у особи труднощів з розумінням прийнятого рішення суду, а також залишення судом без змін суті рішення.

Проте, як вбачається з поданої заяви про роз`яснення рішення, у заявника виникли труднощі щодо виконання прийнятого судом рішення, яке набрало законної сили.

Фактично заявник просить суд роз`яснити порядок і спосіб виконання рішення, проте чинним процесуальним законодавством не передбачено процедури такого роз`яснення.

Тобто, порядок виконання судового рішення не підлягає роз`ясненню з огляду на зміст ст. 245 ГПК України. В ухвалі про роз`яснення судових рішень господарський суд не може визначати порядок та умови здійснення виконання рішення.

Посилання заявника на те, що Українська міська рада Київської області не є державним органом та не наділена повноваженнями щодо розпорядження водними об`єктами загальнодержавного значення, а тому, не може взяти на баланс об`єкт загальнодержавного значення, а саме частину водного об`єкту Канівського водосховища на річці Дніпро, разом із зайнятою цим водосховищем земельною ділянкою водного фонду, є необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, суд, у своєму рішенні від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21, яке залишено без змін постановою Верховного Суду від 29.08.2023 року вже зазначав, що згідно ст. 122 ЗК України, обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

На час звернення прокурора до суду, Київська обласна державна адміністрація була органом, що здійснює розпорядження водним об`єктом - Канівським водосховищем, що включає його водний простір (води) та земельну ділянку під ним.

Ухвалою суду від 21.09.2021 року замінено позивача Київську обласну державну адміністрацію його правонаступником - Українською міською радою Київської області у зв`язку з набранням 27.05.2021 року чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (далі - Закон України 1423-IX).

Законом України від 28.04.2021 року №1423-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи управління та дерегуляції у сфері земельних відносин» (набрав чинності 27.05.2021), Земельний кодекс України доповнено пунктом 24 у розділі X «Перехідні положення», відповідно до якого: «З дня набрання чинності цим пунктом землями комунальної власності територіальних громад вважаються всі землі державної власності, розташовані за межами населених пунктів у межах таких територіальних громад, крім земель: а) що використовуються органами державної влади, державними підприємствами, установами, організаціями на праві постійного користування (у тому числі земельних ділянок, що перебувають у постійному користуванні державних лісогосподарських підприємств, та земель водного фонду, що перебувають у постійному користуванні державних водогосподарських підприємств, установ, організацій, Національної академії наук України, національних галузевих академій наук); б) оборони; в) природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення в межах об`єктів і територій природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, лісогосподарського призначення; г) зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи; ґ) під будівлями, спорудами, іншими об`єктами нерухомого майна державної власності; д) під об`єктами інженерної інфраструктури загальнодержавних та міжгосподарських меліоративних систем державної власності; є) визначених у наданих до набрання чинності цим пунктом дозволах на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, наданих органами виконавчої влади з метою передачі земельних ділянок у постійне користування державним установам природно-заповідного фонду, державним лісогосподарським та водогосподарським підприємствам, установам та організаціям, якщо рішення зазначених органів не прийняті.

Земельні ділянки, що вважаються комунальною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст відповідно до цього пункту і право державної власності на які зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, переходять у комунальну власність з моменту державної реєстрації права комунальної власності на такі земельні ділянки.

Інші земельні ділянки та землі, не сформовані у земельні ділянки, переходять у комунальну власність з дня набрання чинності цим пунктом.

Перехід земельних ділянок із державної власності у комунальну власність згідно з вимогами цього пункту не є підставою для припинення права оренди та інших речових прав, похідних від права власності, на такі земельні ділянки.

Внесення змін до договору оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту із зазначенням нового органу, що здійснює розпорядження такою земельною ділянкою, не вимагається і здійснюється лише за згодою сторін договору.

З дня набрання чинності цим пунктом до державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки державної власності, що передаються у комунальну власність територіальних громад, органи виконавчої влади, що здійснювали розпорядження такими земельними ділянками, не мають права здійснювати розпорядження ними.

Таким чином, аналіз вказаних положень свідчить, що з 27.05.2021 року уповноваженим державою органом у спірних правовідносинах є Українська міська рада Київської області.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Враховуючи норми ст.ст. 3, 6 Водного кодексу України, Канівське водосховище, розташоване на території Київської та Черкаської областей, є водним об`єктом загальнодержавного значення.

Український народ здійснює право власності на води (водні об`єкти) через Верховну Раду України, Верховну Раду Автономної Республіки Крим і місцеві ради. Окремі повноваження щодо розпорядження водами (водними об`єктами) можуть надаватися відповідним органам виконавчої влади та Раді міністрів Автономної Республіки Крим (ст. 6 ВК України).

Щодо посилання відповідача на неможливість визначити де знаходиться частина водного об`єкту Канівського водосховища на річці Дніпро, площею 2500 м2 та скільки це водосховище займає земельної ділянки водного фонду, а також, щодо вимог заяви про визначення координат частини водного об`єкту Канівського водосховища на річці Дніпро, площею 2500 м2 та площі зайнятої цим водосховищем (Канівського водосховища на річці Дніпро) земельної ділянки водного фонду, яку належить передати Українській міській раді, суд зазначає наступне.

Судовим рішенням від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21 встановлено, що за замовленням ПП «НВСП «Бестер» Національним університетом біоресурсів і природокористування України розроблено Режим рибогосподарської експлуатації ізольованої (стінкою садкової лінії із капронового сита) частини Канівського водосховища, розташованої в затоці вантажного порту біля села Трипілля Обухівського району Київської області, який погоджено Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища Київської області, Головним державним управлінням охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Київській області 27.12.2011 року та затверджено Державним агентством рибного господарства України 29.12.2011 року.

ПП «НВСП «Бестер» 23.04.2018 року з метою здійснення спеціального використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) отримано від Київського рибоохоронного патруля Дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) №17 терміном дії з 23.04.2018 по 23.04.2023 (далі - Дозвіл).

Як зазначено прокурором, на підставі вказаних Режиму та Дозволу відповідачем, як користувачем водних біоресурсів, у квітні 2017 року, травні 2018 року, березні 2019 року та у травні 2020 року виконано роботи із штучного розведення (відтворення) водних біоресурсів, зокрема, вселення до водного об`єкта - Канівське водосховище р. Дніпро водних біоресурсів: короп, білий амур, товстолоб, що підтверджується підсумковими актами про виконання робіт із вселення водних біоресурсів та робіт, що належать до природоохоронних заходів від 25.04.2017, 22.05.2018, 29.03.2019, 28.05.2020.

Крім того, починаючи з 2018 року та до теперішнього часу ПП «НВСП «Бестер» здійснюється добування (вилучення, вилов) водних біоресурсів з водного об`єкта, що підтверджується наданими відповідачем до Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області Звітами про обсяги вилову водних біоресурсів станом на 05.01.2018, 01.01.2019, 02.01.2020.

Зазначене, на думку прокурора, свідчить, що відповідачем на частині водного об`єкта - Канівське водосховище (на території Трипільської селищної ради Обухівського району Київської області), здійснюється рибогосподарська діяльність із штучного розведення, утримання та вирощування водних біоресурсів, а також їх вилов, що підтверджується протоколом огляду від 14.04.2021 року, проведеним в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000070, в ході якого встановлено зайняття частини Канівського водосховища.

Так, при винесенні рішення від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21, суд, з урахуванням матеріалів справи, дійшов висновку про незаконне використання відповідачем водного об`єкта частини Канівського водосховища, розташованої в затоці вантажного порту біля села Трипілля Обухівського району Київської області, загальною площею 2500 м2, що під час розгляду справи не було спростовано відповідачем, заперечень стосовно загальної площі водного об`єкта, координат частини водного об`єкту та площі, зайнятої цим водосховищем (Канівського водосховища на річці Дніпро) земельної ділянки водного фонду не заявлено, як і не заявлено клопотань про призначення у справі судової експертизи.

Крім того, з тексту заяви про роз`яснення рішення та додатків до неї вбачається, що насправді у відповідача не виникає труднощів у розумінні ухваленого у даній справі рішення суду та подання вказаної заяви обумовлено не нечіткістю судового рішення за змістом (тобто, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для тих осіб, що будуть здійснювати його виконання), а зумовлено тим, що Українська міська рада Київської області у листі №3625/1-23 від 17.08.2023 року повідомила відповідача про неможливість виконання рішення суду, оскільки, зазначена земельна ділянка і частина водного об`єкту площею 2500 м2 не сформована, координати та межі не визначені.

При цьому, суд звертає увагу позивача та відповідача, що, умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України «Про виконавче провадження». Статтею 245 ГПК України не передбачено подання і розгляд заяв про встановлення способу та/або порядку виконання рішення. Такі спосіб і порядок визначаються державним виконавцем на підставі Закону України "Про виконавче провадження" та виходячи зі змісту резолютивної частини рішення господарського суду.

Стосовно обставин, викладених відповідачем щодо ТОВ СРП «ОСЕТР» та використання ним земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:000, на яку, зі слів відповідача, є посилання у рішенні суду.

Відповідач зазначає, що на його адвокатський запит Державне агентство меліорації та рибного господарства України (Держрибагенство) Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у місті Києві та Київській області листом №16-7-17/112-23 від 18.01.2023 року повідомило, що ТОВ СРП «ОСЕТР» здійснює діяльність, пов`язану з рибальством або аквакультурою в районі водойми Канівського водосховища, нижче порту Українка, в районі вантажного порту Трипільської ТЕЦ. При цьому, на думку відповідача, для виконання рішення суду, необхідно позбавити ТОВ СРП «ОСЕТР» права на користування земельною ділянкою з кадастровим номером :06:001:000 та прилеглою акваторією або визначити механізм погодження з ТОВ СРП «ОСЕТР» передачі за актом приймання - передачі, розташованої на території Обухівського району Київської області частини водного об`єкту - Канівського водосховища на річці Дніпро, площею 2500 м2 разом із зайнятою цим водосховищем земельною ділянкою водного фонду.

Так, у рішенні Господарського суду Київської області від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21, зазначено, що згідно протоколу огляду від 14.04.2021 року, проведеного в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000070 виявлено встановлену у воді садкову лінію, яка знаходиться в ізольованій частині водойми Канівського водосховища, нижче міста Українка, в районі вантажного порту Трипільської ТЕС. Вказана садкова лінія розміщена поблизу земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:000. Орієнтовна площа зайняття частини водного об`єкта садковою лінією становить 1500 м2.

В даному випадку, відповідач просить суд роз`яснити рішення суду шляхом внесення в нього нових даних в частині, що стосуються виконання рішення суду з урахуванням отриманої відповіді на адвокатський запит відповідача щодо земельної ділянки з кадастровим номером :06:001:000, яка використовується ТОВ СРП «ОСЕТР», відносно якого судом не встановлювались та не досліджувались обставини, що, на переконання суду, не є правовою підставою для роз`яснення рішення. Таким чином, відповідач фактично намагається дати переоцінку доказам та обставинам у справі, які були встановлені рішенням Господарського суду Київської області від 15.02.2022 року у справі №911/1937/22.

Крім того, прохання заявника роз`яснити «Чи є Українська міська рада державою чи державним органом» взагалі не входить до повноважень Господарського суду Київської області та роз`ясненню не підлягає.

Мотивувальна частина рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21, прийнятого в межах заявлених позовних вимог, містить усі обставини справи та мотиви, з яких суд виходив при прийнятті рішення, і положення закону, яким він керувався з огляду на об`єкт порушеного права, а резолютивна частина рішення містить обґрунтований висновок суду по суті вимог. Текст судового рішення ясний та не двозначний, труднощів в розумінні не викликає, тому, розширеного тлумачення шляхом його роз`яснення та винесення процесуального документу з цього приводу не потребує. Відтак, рішення суду є зрозумілим.

Суд наголошує на тому, що заявлена вимога про роз`яснення судового рішення фактично полягає не у наданні роз`яснення, що стосується змісту прийнятого Господарським судом Київської області рішення у даній справі, а зводиться до необхідності надання роз`яснень з правових питань щодо порядку виконання рішення, що не може бути підставою для роз`яснення судового рішення, тобто, заявник просить роз`яснити те, що знаходиться поза судовим рішенням у даній справі, про роз`яснення якого подано заяву.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

З огляду на викладене, вимоги заяви Приватного підприємства «Науково-виробниче сільськогосподарське підприємство «БЕСТЕР» б/н б/д (вх. №17075/23 від 08.09.2023) про роз`яснення судового рішення від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21 виходять за межі питань роз`яснення судового рішення, встановленого статтею 245 ГПК України. У той же час, в даному випадку, вимоги заяви спрямовані не на роз`яснення рішення суду, а на роз`яснення порядку його виконання, що суперечить нормам ст. 245 ГПК України.

Оскільки, рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2022 року у справі №911/1937/21 є зрозумілим, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви відповідача.

Керуючись ст.ст. 234, 245 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Приватному підприємству «Науково-виробниче сільськогосподарське підприємство «БЕСТЕР» у задоволенні заяви б/н б/д (вх. №17075/23 від 08.09.2023) про роз`яснення рішення Господарського суду Київської області від 15.02.2022 року у справі 911/1937/21.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання відповідно до ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 09.10.2023 року.

Суддя Д.Г. Заєць