СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/1238/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Мартюхіна Н.О..

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача не з`явився;

від відповідача не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м.Київ, (вх. №1819 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.08.2023р. у справі №922/1238/23 (суддя Лавренюк Т.А., постановлену в м.Харків, дата складення повного тексту - 22.08.2023р.) постановлену за результатами розгляду заяви Комунального підприємства "АКВА" Шевченківської селищної ради про відстрочення виконання рішення суду

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м.Київ,

до відповідача: Комунального підприємства "АКВА" Шевченківської селищної ради, Харківська область, Шевченківський район, смт. Шевченкове,

про стягнення 9498394,79грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 29.06.2023р. у справі №922/1238/23 позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства "АКВА" Шевченківської селищної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" - 3% в річних в сумі 197779,72грн., інфляційні в розмірі 1865268,18грн., 30945,71грн судового забору; провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 7435346,89грн. закрито за відсутністю предмета спору.

07.08.2023р. на виконання вищевказаного рішення господарським судом Харківської області судом було видано відповідний наказ.

09.08.2023р. Комунальним підприємством "АКВА" Шевченківської селищної ради подано до господарського суду Харківської області заяву про відстрочення виконання рішення господарського суду Харківської області від 29.06.2023р. у справі №922/1238/23, в якій боржник просив суд відстрочити виконання рішення суду терміном на один рік до 01.08.2024р.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаного клопотання відповідач посилався на те, що виконання рішення в повному обсязі одноразовим платежем є неможливим через скрутну фінансову ситуацію підприємства, що підтверджується доданими до вказаної заяви довідкою про залишки на рахунку від 24.07.2023р. № 81-23/2/30692 АТ «Райффайзен Банк» згідно якої залишок коштів на рахунку в АТ «Райффайзен Банк» станом на 21.07.2023р. становить 471551,30грн., а також довідкою про рахунок і залишок коштів № 230724SU12550001 від 24.07.2023р. згідно якої станом на 24.07.2023р. залишок коштів на рахунку КП «АКВА» Шевченківської селищної ради у АТ КБ «Приватбанк» становить 340038,26грн.

Як стверджував боржник, зазначені суми не достатні навіть для розрахункі із найманими працівниками (місячний фонд оплати праці становить 762 тис. грн.). Кошти на зазначених рахунках використовуються для здійснення господарської діяльності боржника, зокрема придбання паливно-мастильних матеріалів, інвентаря, тощо. Крім того, станом на момент подання вказаної заяви заробітна плата працівникам боржника сплачена лише за червень місяць 2023 року.

Крім того, боржник звертав увагу суду на те, що ним було сплачено суму основного боргу в межах розгляду даної справи в сумі 7435346,89грн. з коштів, отриманих з місцевого бюджету відповідно до розпорядження начальника Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області від 18.04.2023р. №65 «Про внесення змін до рішення сесії XXII сесії VIII скликання від 23 грудня 2022 року № 7/22 - VIII «Про бюджет Шевченківської селищної територіальної громади на 2023 рік» на погашення кредиторської заборгованості перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

Коштів для погашення боргу 197779,72грн. - 3% річних, 1865268,18грн. інфляційних та судового збору в сумі 30945,71грн. Шевченківською селищного військовою адміністрацією (яка виконує повноваження Шевченківської селищної ради) надано не було.

Окрім викладеного, боржник також просить суд врахувати той факт, що Шевченківська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області, на території якої розташоване Комунальне підприємство «АКВА» Шевченківської селищної ради, з перших днів війни опинилась окупованою ворожими військами.

Частина території громади знаходилася в зоні активних бойових дій, а по території Шевченківської селищної ради пересувалось важка ворожа техніка, внаслідок чого зазнали значних пошкоджень мережі централізованого водопостачання та водовідведення, споруди теплопостачання (котельні), які знаходяться на балансі та обслуговуванні відповідача.

Значна частина матеріально - технічної бази (інструменти, і запаси матеріалів, техніка, в тому числі комп`ютерна, тощо) була викрадена окупантами, про що подано відповідні заяви до місцевого органу поліції. Пошкоджено три (з десяти) котельні і одна частково зруйнована. Викрадені транспортні засоби.

Територія Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області віднесена до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309.

Відповідач здійснює забезпечення життєдіяльності всієї Шевченківської селищної територіальної громади, а основними його завданнями є: водопостачання, водовідведення, теплопостачання. Підприємство обслуговує 14,3 км мереж водовідведення та 76,82 км мереж водопостачання, з них 36,7 км в смт. Шевченкове - центральній садибі. У порівнянні із довоєнним періодом у декілька разів збільшилась кількість аварійних ситуацій на мережах, пориви трубопроводів, зокрема пов`язані з ракетними ударами. Працівники відповідача працювали в період окупації та працюють зараз, здійснюючи свої обов`язки із ризиком для життя. Відповідач на сьогодні обслуговує населення у кількості 14-16 тис чол. громади та 1341 чол. переселенців з Куп`янського району.

З дати деокупації відповідач поступово відновлює свою статутну діяльність, дані щодо діяльності підприємста, комп`ютерну базу. Зазначені обставини ускладнюють здійснення статутної діяльності підприємства. Отже, у випадку винесення постанови про арешт рахунків та майна підприємства, буде повністю заблокована його господарська діяльність, що може призвести до повного невиконання відповідачем своїх зобов`язань, та зумовить зрив підготовки до осінньою - зимового періоду на 2023 - 2024 р.р. та зупинку водопостачання і водовідведення на території Шевченківської селищної територіальної громади.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.08.2023р. у справі №922/1238/23 задоволено частково заяву Комунального підприємства "АКВА" Шевченківської селищної ради про відстрочення виконання рішення господарського суду Харківської області від 29.06.2023р. у справі № 922/1238/23; відстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 29.06.2023р. у справі № 922/1238/23 строком до 11.07.2024р.

При постановленні оскаржуваної ухвали місцевий господарський суд першої інстанції керуючись положеннями статей 331, 326 Господарського процесуального кодексу України встановив, що на час розгляду клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду, з початком введення в Україні воєнного стану Шевченківська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області, на території якої розташовано Комунальне підприємство "АКВА" Шевченківської селищної ради, з перших днів опинилась під окупацією ворожих військ, частина території громади знаходилась в зоні активних бойових дій, отже, відповідні обставини в силу приписів частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомими та такими, що не підлягають доведенню.

Окрім викладеного, судом було встановлено, що підприємство відповідача фінансується з місцевого бюджету, здійснює забезпечення життєдіяльності всієї Шевченківської селищної територіальної громади. Основним завданнями підприємства є водопостачання, водовідведення та теплопостачання. Підприємство здійснює обслуговування 14,3 км мереж водовідведення та 76,82 км мереж водопостачання, з яких 36,7 км смт. Шевченкове - центральній садибі.

Отже, негайне звернення стягнення на кошти і майно боржника у виконавчому провадженні хоча й може забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню господарської діяльності відповідача, яку останній здійснює з метою забезпечення соціально важливих питань населення та відновлення нормального життя людей в найбільш постраждалих від військової агресії районах України.

Крім того, господарським судом першої інстанції було враховано, що відповідачем після звернення позивача з позовом до суду в повному обсязі було погашена сума основного боргу за договором у розмірі в розмірі 7435346,89грн., що підтверджує той факт, що відповідач прикладає всіх можливих зусильдля виконання своїх грошових зобов`язань, не зважаючи на його перебування у надзвичайно складних фінансово-економічних умовах, спричинених військовими діями.

Отже, наведені вище обставини, які об`єктивно не залежать від волі відповідача, зокрема, введення воєнного стану, а також понесені від військової агресії РФ збитки та зважаючи на матеріальний стан, в якому опинився відповідач, обґрунтовано підтверджують відсутність на даний момент об`єктивної можливості у відповідача негайно виконати рішення господарського суду Харківської області від 29.06.2023р. у справі №922/1238/23 та свідчать про незадовільний фінансовий стан відповідача. Тобто, даний випадок є винятковим у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" з ухвалою місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 17.08.2023р. у справі №922/1238/23. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Харківської області від 17.08.2023р. у справі №922/1238/23.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при постановленні оскаржуваної ухвали місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви Комунального підприємства "АКВА" Шевченківської селищної ради про відстрочення виконання рішення господарського суду Харківської області від 29.06.2023р. у справі № 922/1238/23.

Апелянт зазначає, що суд обґрунтував ухвалу про відстрочку виконання рішення суду важким фінансовим становищем (збитковістю) відповідача, заборгованістю перед своїми кредиторами, кінцевих споживачів, запровадженням на території України воєнного стану та положеннями Закону України «Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу».

Проте, посилання на дані обставини, за змістом статті 331 Господарського процесуального кодексу України, не може вважатись підставою для відстрочення або розстрочення виконання рішення, оскільки пункт 9 частини 3 статті 129 Конституції України передбачає, що обов`язковість судових рішень не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів.

Крім того, як стверджує апелянт, в підтвердження власних доводів щодо складного фінансового становища відповідачем не було надано належних та допустимих доказів тих виключних обставин, які є підставою для розстрочення виконання рішення суду згідно зі статтею 331 Господарського процесуального кодексу України, а саме: відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення; наявності реальної загрози банкрутства.

Апелянт вважає, що надання відповідачу відстрочки виконання рішення суду призведе до сприяння порушення відповідачем в подальшому своїх зобов`язань за іншими подібними договорами (існуючими і майбутніми), оскільки надана відстрочка буде істотно порушувати майнові інтереси позивача, внаслідок надзвичайно тривалого перенесення терміну виконання зобов`язання відповідача у спірних правовідносинах, в тому числі враховуючі стрімкі інфляційні процеси в державі.

Враховуючи вищевикладене, скаржник вважає, що обставини, які покладені в основу ухвали про відстрочку виконання рішення не є тими виключними обставинами (в розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України) для відстрочення виконання судового рішення.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.09.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.08.2023р. у справі №922/1238/23; встановлено відповідачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 27 вересня 2023 р. об 11:30 годині.

25.09.2023р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№11600), в він якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" а ухвалу господарського суду Харківської області від 17.08.2023р. у справі №922/1238/23 залишити без змін.

Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті, та те, що учасники провадження у даній справі про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені завчасно належним чином, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 331 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною четвертою статті 331 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена (частини 4, 5 та 7 статті 331 Господарського процесуального кодексу України).

З правового аналізу наведених норм вбачається, відстрочення є правом, а не обов`язком суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але відстрочка або розстрочка виконання рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи, при чому такі обставини мають свідчити про неможливість або реальне ускладнення виконання рішення.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочення виконання рішення суду не повинно шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. ", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв`язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом`якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочення виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочення виконання рішення суду повинні бути об`єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочення виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочення виконання рішення суду є з`ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21.01.2020р. у справі №910/1180/19 та 03.09.2020р. у справі №905/30/16.

Відповідно до вимог статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаного клопотання відповідач посилався на те, що виконання рішення в повному обсязі одноразовим платежем є неможливим через скрутну фінансову ситуацію підприємства, що підтверджується доданими до вказаної заяви довідкою про залишки на рахунку від 24.07.2023р. № 81-23/2/30692 АТ «Райффайзен Банк» згідно якої залишок коштів на рахунку в АТ «Райффайзен Банк» станом на 21.07.2023р. становить 471551,30грн., а також довідкою про рахунок і залишок коштів № 230724SU12550001 від 24.07.2023р. згідно якої станом на 24.07.2023р. залишок коштів на рахунку КП «АКВА» Шевченківської селищної ради у АТ КБ «Приватбанк» становить 340038,26грн.

Як стверджував боржник, зазначені суми не достатні навіть для розрахункі із найманими працівниками (місячний фонд оплати праці становить 762 тис. грн.). Кошти на зазначених рахунках використовуються для здійснення господарської діяльності боржника, зокрема придбання паливно-мастильних матеріалів, інвентаря, тощо. Крім того, станом на момент подання вказаної заяви заробітна плата працівникам боржника сплачена лише за червень місяць 2023 року.

Крім того, боржник звертав увагу суду на те, що ним було сплачено суму основного боргу в межах розгляду даної справи в сумі 7435346,89грн. з коштів, отриманих з місцевого бюджету відповідно до розпорядження начальника Шевченківської селищної військової адміністрації Куп`янського району Харківської області від 18.04.2023р. №65 «Про внесення змін до рішення сесії XXII сесії VIII скликання від 23 грудня 2022 року № 7/22 - VIII «Про бюджет Шевченківської селищної територіальної громади на 2023 рік» на погашення кредиторської заборгованості перед ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

Коштів для погашення боргу 197779,72грн. - 3% річних, 1865268,18грн. інфляційних та судового збору в сумі 30945,71грн. Шевченківською селищного військовою адміністрацією (яка виконує повноваження Шевченківської селищної ради) надано не було.

Окрім викладеного, боржник також просить суд врахувати той факт, що Шевченківська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області, на території якої розташоване Комунальне підприємство «АКВА» Шевченківської селищної ради, з перших днів війни опинилась окупованою ворожими військами.

Частина території громади знаходилася в зоні активних бойових дій, а по території Шевченківської селищної ради пересувалось важка ворожа техніка, внаслідок чого зазнали значних пошкоджень мережі централізованого водопостачання та водовідведення, споруди теплопостачання (котельні), які знаходяться на балансі та обслуговуванні відповідача.

Значна частина матеріально - технічної бази (інструменти, і запаси матеріалів, техніка, в тому числі комп`ютерна, тощо) була викрадена окупантами, про що подано відповідні заяви до місцевого органу поліції. Пошкоджено три (з десяти) котельні і одна частково зруйнована. Викрадені транспортні засоби.

Територія Шевченківської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області віднесена до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309.

Відповідач здійснює забезпечення життєдіяльності всієї Шевченківської селищної територіальної громади, а основними його завданнями є: водопостачання, водовідведення, теплопостачання. Підприємство обслуговує 14,3 км мереж водовідведення та 76,82 км мереж водопостачання, з них 36,7 км в смт. Шевченкове - центральній садибі. У порівнянні із довоєнним періодом у декілька разів збільшилась кількість аварійних ситуацій на мережах, пориви трубопроводів, зокрема пов`язані з ракетними ударами. Працівники відповідача працювали в період окупації та працюють зараз, здійснюючи свої обов`язки із ризиком для життя. Відповідач на сьогодні обслуговує населення у кількості 14-16 тис чол. громади та 1341 чол. переселенців з Куп`янського району.

З дати деокупації відповідач поступово відновлює свою статутну діяльність, дані щодо діяльності підприємства, комп`ютерну базу. Зазначені обставини ускладнюють здійснення статутної діяльності підприємства. Отже, у випадку винесення постанови про арешт рахунків та майна підприємства, буде повністю заблокована його господарська діяльність, що може призвести до повного невиконання відповідачем своїх зобов`язань, та зумовить зрив підготовки до осінньою - зимового періоду на 2023 - 2024 р.р. та зупинку водопостачання і водовідведення на території Шевченківської селищної територіальної громади.

Судова колегія зазначає, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022р. №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 годин 30 хвилин 24.02.2022р. строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022р. №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022р. №2119-ІХ, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 30 діб, тобто до 25.04.2022р.

21.04.2022р. на засіданні Верховної Ради України ухвалено Закон про затвердження Указу Президента України від 18.04.2022р. №259 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні. Цим Указом передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05 годин 30 хвилин 25.04.2022р. на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022р. №341/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 22.05.2022р. №2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022р. №573/2022 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 15.08.2022р. №2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022р. строком на 90 діб.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджених Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022р. № 309 із змінами, Шевченківська селищна територіальна громада включена до означеного переліку.

Як зазначено місцевим господарським судом, на час розгляду клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду, з початком введення в Україні воєнного стану Шевченківська селищна територіальна громада Куп`янського району Харківської області, на території якої розташовано Комунальне підприємство "АКВА" Шевченківської селищної ради, з перших днів опинилась на окупованій російськими окупаційними військами території. Частина території громади знаходилась в зоні активних бойових дій.

Отже, відповідні обставини в силу приписів частини 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України є загальновідомими та такими, що не підлягають доведенню.

Отже, негайне звернення стягнення на залишки коштів і майна боржника у виконавчому провадженні можливо й зможе забезпечити виконання цього рішення, однак з великою вірогідністю не буде сприяти ефективному відновленню діяльності відповідача та негативно вплине на господарську діяльність відповідача, яку останній здійснює з метою вирішення соціально важливих для населення завдань та нормалізації життєдіяльності громади, постраждалої від військової агресії.

Враховуючи понесені від військової агресії збитки та матеріальний стан, в якому знаходяться обидва підприємства (позивач та відповідач), з метою дотримання балансу інтересів сторін, судова колегія враховує як доводи відповідача, наведені у клопотанні про відстрочення виконання рішення суду, так і відповідні заперечення позивача.

З огляду на викладені обставини справи та приймаючи до уваги особливості господарської діяльності відповідача, яка у даний час має стратегічно важливе значення для життєзабезпечення населення у постраждалому від військових дій регіоні, наявність воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022, колегія суддів вважає, що на даний час наявність заборгованості відповідача перед позивачем відсутність умов для негайної її погашення обумовлені обставинами, які в сукупності є особливими.

При вирішенні питання щодо наявності балансу інтересів сторін, судова колегія також враховує ті обставини, що підприємство відповідача з самого початку військової агресії опинилося в складному становищі, опинившись на окупованій військами РФ території, а частина Шевченківської селищної територіальної громади знаходилась в зоні активних бойових дій, що є загальновідомим фактом. Натомість позивачем, не було доведено погіршення його матеріального стану внаслідок неможливості негайного виконання рішення суду відповідачем, а заявлена до стягнення сума не є значною.

Крім того, як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, відповідачем після звернення позивача з позовом до суду в повному обсязі було погашена сума основного боргу за договором в сумі 7435346,89грн., що підтверджує той факт, що відповідач прикладає всіх зусиль, щоб виконати свої грошові зобов`язання, не зважаючи на його перебування у надзвичайно складних фінансово-економічних умовах, спричинених військовими діями.

Отже, наведені вище обставини, які об`єктивно не залежать від волі відповідача, зокрема, введення воєнного стану, а також понесені в наслідок військової агресії збитки, а також матеріальний стан, в якому опинився відповідач, обґрунтовано підтверджують відсутність, в даний час, об`єктивної можливості негайного виконання відповідачем рішення господарського суду Харківської області від 29.06.2023р. у справі №922/1238/23 та свідчать про значне погіршення фінансового стану відповідача. Тобто, є винятковим випадком у розумінні статті 331 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія вважає, що відповідна ухвала постановлена судом першої інстанції із дотримання балансу інтересів сторін, врахуванням при цьому встановлених фактів та обставин, за наявності доказів на підтвердження обставин, які ускладнюють відповідачу виконання рішення суду, з урахуванням балансу майнових інтересів як боржника, так і стягувача, врахуванням фінансового стану відповідача, а також матеріального стану та інтересів позивач. Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції вірно здійснено висновок про те, шо відстрочення виконання рішення в межах строку визначеного статтею 331 Господарського процесуального кодексу України не призводить до порушення гарантованих статтею 1 Першого протоколу Конвенції прав позивача на отримання коштів і тим самим захисту майнового права та його інтересу, є правомірним та обґрунтованим висновок місцевого господарського суду про часткове задоволення клопотання відповідача та відстрочення виконання рішення до 11.07.2024р.

Судова колегія зазначає, що в даному випадку господарським судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі було наведено відповідні підстави в обґрунтування свого висновку про можливість відстрочення виконання рішення і в даному випадку не вбачається, що суд використав свої повноваження з порушенням вимог чинного законодавства або з недотриманням балансу інтересів сторін.

Також, судова колегія зазначає, що питання щодо відстрочення виконання рішення належить до дискреційних повноважень суду.

З огляду на зазначене, доводи апелянта Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", не спростовують обставин щодо правомірного застосування судом статті 331 Господарського процесуального кодексу України, а тому відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвалу господарського суду Харківської області від 17.08.2023р. у справі №922/1238/23 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 255, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 17.08.2023р. у справі №922/1238/23 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 28.09.2023

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя Н.О. Мартюхіна