РІШЕННЯ

Іменем України

26 вересня 2023 року справа № 927/1026/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Демидової М.О., розглянувши матеріали справи за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк, вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ,01001; адреса для листування: вул. Набережна Перемоги,50, м. Дніпро, 49094

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 84469грн. 81 коп.

Без виклику сторін

встановив:

До Господарського суду Чернігівської області звернувся позивач Акціонерне товариство Комерційний банк Приватбанк, із позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за кредитом у сумі 84431,11грн, заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 38,70 грн, що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов укладеного сторонами договору від 06.09.2018.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 31.07.2023 відкрите спрощене позовне провадження у справі №927/1026/23 без повідомлення учасників сторін; встановлено відповідачу строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов; запропоновано позивачу у строк до п`яти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив; повідомлено сторін, що у разі надходження до суду відзиву відповідача на позовну заяву позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення на відповідь позивача у строк до п`яти днів з дня отримання відповідних документів (позивачем відзиву на позовну заяву; відповідачем відповіді на відзив).

Від сторін заяв та клопотань не надійшло, відповідачем у встановлений судом строк відзив на позов не наданий, ухвала суду від 31.07.2023, направлена відповідачу за адресою, зазначеною у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася неврученою із позначкою пошти адресат відсутній за вказаною адресою.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, а також близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження №11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

У постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №755/17944/18 зазначено, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутній за вказаною адресою вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки.

Відповідач у справі не бул позбавлений прав та можливості ознайомитись з процесуальними документами у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене вище та факт надсилання судом ухвали на офіційну адресу відповідача у справі, враховуючи повернення вказаної ухвали із відміткою поштового відділення: адресат відсутній за вказаною адресою, суд доходить висновку про належне повідомлення учасника судового процесу про наявне позовне провадження у справі №927/1026/23.

Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.

Будь-яких інших заяв, клопотань або заперечень від сторін не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позиції у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

06.09.2018 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 підписано заяву про відкриття поточного рахунку та анкета про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 06.09.2018 (а.с. 14).

Згідно заяви про відкриття поточного рахунку та анкета про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 06.09.2018 відповідач приєднався до Умов та правил надання банківських послуг (надалі -Умови), Тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті htlp://privatbank.ua, які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування від 06.09.2018.

Відповідно до Заявки від 07.10.2022 клієнт (відповідач) просить надати кредит за послугою Кредитний ліміт на поточний рахунок шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_1 на наступних умовах: мета поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта; вид кредиту овердрафтовий кредит; розмір поточного ліміту 15000 UAH; мінімальний розмір кредиту - 10000 UAH; розмір відсоткової ставки 16,5% річних; розмір комісії за управління фінансовим кредитом 0,3 % від суми максимального дебетового сальдо, що існувало на кінець будь-якого банківського дня на поточному рахунку клієнта за звітній місяць; період оборотності 30 календарних днів з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку ; строк надання кредиту 12 місяців (а.с. 15).

Підписанням Заявки Клієнт на підставі ст.634 Цивільного кодексу України у повному обсязі приєднується до розділу Загальні положення та підрозділу Кредитний ліміт на поточний рахунок Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті АТ КБ Приватбанк у мережі інтернет за адресою: https://privatbank.ua, та які разом із Заявкою становлять Кредитний договір між Банком та Клієнтом.

Підписанням Заявки Клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення Банком будь-якого розміру Кредитного ліміту за послугою Кредитний ліміт на поточний рахунок.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_2 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв?язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтерни клієнт-банк, смс повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до п. 3.2.1.1.1 Умов - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов - кредит надається в обмін на зобов??язання Клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до 3.2.1.1.8 Умов - Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов і правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - «Угода»).

Відповідно до п. 3.2.1.1.6 Умов зазначено, що Ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду ліснт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі або черезвстановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк інтернет банку Приват 24, мобільний додаток «Приват 24», sms - повідомлення або інших).

На виконання кредитного договору від 06.09.2018 та визначених положень Умов, позивач виконав свої зобов`язання шляхом надання відповідачу кредитного ліміту у розмірі 140000,00 грн, що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів №80906CNС8S0Т6 від 07.0.2023 (поточний рахунок № НОМЕР_2 ) (а.с.41).

Відповідачем факт отримання кредитних коштів та користування ними не спростовано.

Пунтком 3.2.1.4 Умов затверджений порядок розрахунків - за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує відсотки, виходячи з відсоткової ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована відсоткова ставка) Порядок розрахунок наведено в Умовах п. 3.2.1.4 «Порядок розрахунків».

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов Банк має право при порушенні Клієнтом будь- якого із зобов`язань, передбаченого «Умовами», змінити умови кредування вимагати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за кредитом в повному обсязі.

Як зазначив позивач, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів не здійснив, на поточному рахунку відповідача станом на 05.07.2023 є заборгованість у розмірі 84469, 81 грн, яка складається з 84431, 11 грн - заборгованість за кредитом; 38,70 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом (а.с 42).

Вказані обставини відповідачем у справі не спростовуються.

Заперечень на позов відповідач у встановлений судом строк не надав.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Стаття 181 Господарського кодексу України передбачає загальний порядок укладання господарських договорів. Частина 1 зазначеної статті визначає, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Приписами ст.638 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки внаслідок укладання кредитного договору у вигляді заяви від 06.09.2018.

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Відповідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина 1 статті 1048 України Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 599 Цивільного Кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 14000,00 грн., факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором у вигляді заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 06.09.2018 щодо повернення кредитних коштів, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 84431,11 грн.

Жодних повідомлень щодо незгоди із умовами надання грошових коштів від відповідача не надходило, доказів повного або часткового погашення заборгованості суду не надано.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 38,70 грн заборгованості за відсотками за користування кредитом, нарахованої згідно з пунктами 3.2.1.2.3.4 Умов.

За змістом статті 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, у разі укладення кредитного договору комісії і проценти за користування позиченими коштами та неустойка (пеня) поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у самому договорі).

Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що відповідачем порушено умови Договору в частині повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом , а тому заявлені позивачем до стягнення заборгованість за кредитом у сумі 84431,11грн та заборгованість за відсотками за користування кредитом у сумі 38,70 грн, є правомірними та такими, що підлягають стягненню з відповідача.

При цьому судом враховано відсутність заперечень відповідача щодо заявленої суми заборгованості за Договором та порядку нарахування таких сум.

Статтею 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи зазначене, витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у справі.

Керуючись статтями 129, 232, 236-241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк (вул. Грушевського, буд. 1Д, м. Київ, 01001; адреса для листування: вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпро, 49094, код 14360570) заборгованість за кредитом у сумі 84431,11 грн, заборгованості за відсотками у сумі 38,70 грн та судовий збір у сумі 2684 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст. 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення підписаний 26.09.2023.

Суддя М.О. Демидова