ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження

02 жовтня 2023 року м. ХарківСправа № 922/1302/22 (369/11910/21)
Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )
до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 )
про стягнення коштів в межах справи про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просив суд:

1. Стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 51048587,38 грн, з яких 31427000,00 грн основний борг, 11017531,28 грн пеня, 5933192,09 грн. інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 2670864,00 грн;

2. В рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на належні відповідачу земельні ділянки шляхом визнання за ним права власності на такі земельні ділянки.

В обґрунтування позовної заяви, позивач посилається на те, що 27.06.2018 ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 у борг грошові кошти в розмірі 31427000,00 грн, які зобов`язався повернути в повному обсязі своєчасно до 27.10.2018, а у разі недотримання цього зобов`язання - виплатити вказану суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Також у серпні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на належні ОСОБА_2 земельні ділянки та житловий будинок і заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії державним реєстратором та кадастровим реєстраторам щодо належного ОСОБА_2 нерухомого майна.

На обґрунтування заяви зазначив, що відповідач, будучи власником нерухомого майна, в тому числі земельних ділянок, на які він просить звернути стягнення з метою погашення заборгованості за договором позики, може його відчужити з метою унеможливлення виконання рішення суду про задоволення позову.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 вересня 2021 року, задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову; накладено арешт на належне ОСОБА_2 нерухоме майно, зазначене в ухвалі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.10.2021, крім іншого, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно боржника; призначено підготовче судове засідання .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.03.2023, крім іншого, у задоволенні клопотання представника відповідача адвоката Мартиненка Антона Миколайовича про закриття провадження у справі - відмовлено; у задоволенні клопотання представника позивача адвоката Безпалюк Наталії Володимирівни про зупинення провадження у справі відмовлено; передано цивільну справу № 369/11910/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на майно боржника до Господарського суду Харківської області для розгляду в межах справи № 922/1302/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2

13.09.2023 матеріали справи № 369/11910/21 надійшли до Господарського суду Харківської області.

Відповідно до ч.2 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями (вхідний номер 4037/23 від 13.09.2023), для розгляду справи №922/1302/22 (369/11910/21) визначено суддю Усатого В.О., яким розглядається справа про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.09.2023, крім іншого, прийнято справу №369/11910/21 до розгляду в межах справи №922/1302/22 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_2 . Постановлено повторно провести підготовче провадження у справі №922/1302/22 (369/11910/21) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо вимог про звернення стягнення на належні відповідачу ОСОБА_2 земельні ділянки (41 земельна ділянка) шляхом визнання права власності на зазначені земельні ділянки за позивачем - ОСОБА_1 (пункт 2 прохальної частини позовної заяви). Призначено підготовче засідання на 26.10.2023 о 12:20 год.

Частиною 11 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Дослідивши матеріали справи №922/1302/22 (369/11910/21), враховуючи, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 26.09.2023, крім іншого, постановлено повторно провести підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання , суд вважає необхідним позовну заяву залишити без руху після відкриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Одним із елементів поняття справедливого судового розгляду є принцип рівності сторін, який також включає принцип змагальності процесу, що полягає у наданні рівних процесуальних можливостей сторонам у захисті їхніх прав і законних інтересів.

За приписами ст. 7 ГПК України господарський суд зобов`язаний забезпечити процесуальну рівність сторін. При цьому суд повинен: не допускати процесуальних переваг однієї сторони перед іншою; однаково вимагати від сторін виконання їхніх процесуальних обов`язків; однаковим чином застосовувати до сторін заходи процесуальної відповідальності.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" та від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб те ресурсів суспільства та окремих осіб.

Отже, доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Частиною 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20 лютого 2014 року, пункт 111).

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат (стаття 1 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з приписами частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Як свідчить прохальна частина позову, зокрема пункт 2 позовної заяви, позивачем сформована 41 майнова вимога - звернення стягнення на 41 земельну ділянку відповідача (із різними кадастровими номерами) шляхом визнання права власності на зазначені земельні ділянки за позивачем - ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суд звертає увагу позивача на те, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 163 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Статтею 181 Цивільного кодексу України визначено, що до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Згідно з частиною першою статті 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Отже, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, стягнення, витребування або повернення майна - як рухомих речей, так і нерухомості - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (пункт 8.12 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.02.19. у справі № 907/9/17).

Позовні вимоги про визнання права власності на 41 земельну ділянку (із різними кадастровими номерами) за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) свідчить про її майновий характер.

Суд звертається до правової позиції викладеної у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 25.08.2020 у справі №910/13737/19 відповідно до якої майновий позов (позовна вимога майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Отже, позовні вимоги про визнання права власності на земельні ділянки у розумінні змісту зазначених вище статей є вимогами майнового характеру. Тому судовий збір у цій справі сплачується, як за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, виходячи з вартості ВСІХ спірних земельних ділянок.

Матеріали справи не містять відомостей чи доказів щодо вартості спірних земельних ділянок, тому у суду відсутня можливість встановити вартість спірних земельних ділянок для визначення розміру судового збору та перевірити правильність визначення у позовній заяві ціни позову.

До матеріалів справи додано квитанцію №87267 від 27.08.2021 на підтвердження сплати судового збору в розмірі 11350,00 грн, який є меншим встановленого законом розміру, навіть з урахуванням визначеної позивачем ціни позову - 51 048 587,38 грн (1,5 % від 51 048 587,38 грн становить 765728,81 грн.)

Враховуючи те, що позивачем не обґрунтовано розмір судового збору з урахуванням зазначеного вище, а у суду відсутня можливість встановити вартість спірних земельних ділянок, то сума сплаченого судового збору згідно з квитанцією №87267 від 27.08.2021 у розмірі 11350,00 грн оцінюється судом як така, що не відповідає встановленому законом розміру.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним залишити позовну заяву без руху після відкриття провадження та встановити позивачу строк для усунення недоліків в частині доплати судового збору шляхом надання документів на підтвердження вартості всіх спірних земельних ділянок (41 земельна ділянка) на час пред`явлення позову і виходячи з цієї вартості сплатити (доплатити) судовий збір, розрахований за формулою: загальна вартість всіх спірних земельних ділянок х 1,5/100 .

За таких обставин, оскільки подана позивачем позовна заява не відповідає імперативним вимогам статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне залишити її без руху після відкриття провадження у справі та надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Суд звертає увагу позивача на приписи ч. 13 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 162, 164, 174, 176, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 у справі 922/1302/22 (369/11910/21) - залишити без руху після відкриття провадження.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви п`ять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження , шляхом надання до суду:

- документів на підтвердження вартості всіх спірних земельних ділянок (41 земельна ділянка) на час пред`явлення позову;

- доказів доплати у встановлених законом порядку і розмірі судового збору, розрахований за формулою: загальна вартість всіх спірних земельних ділянок х1,5/100 .

Попередити позивача про те, що не усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, згідно частини тринадцятої статті 176 ГПК України має наслідком залишенням позовної заяви без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвалу підписано 02.10.2023.

Суддя В.О. Усатий