ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2023 р. Справа № 918/589/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Політики Н.А.,

за участі секретаря судового засідання Костюкович Ю.С.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд"

до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

про стягнення заборгованості в сумі 1 652 513 грн 77 коп.,

у судовому засіданні приймали участь:

від позивача - Бондар М.Л., довіреність № 81 від 23.01.2023 р.;

від відповідача - не з`явився.

Відповідно до частини 14 статті 8, статті 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

У судовому засіданні 18 вересня 2023 року, відповідно до частини 1 статті 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В червні 2023 року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1 652 513 грн 77 коп., з яких: 1 263 717 грн 45 коп. - борг за надані послуги з відведення стічних вод, 35 054 грн 00 коп. - 3% річних, 190 885 грн 34 коп. - інфляційні втрати та 162 856 грн 98 коп. - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 листопада 2018 року між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (далі - Замовник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі - Виконавець) укладено договір № 238-ТУ-18-БМЕС-18/ю, відповідно до розділу 1 п. 1.1 договору Виконавець зобов`язується відводити стічні води Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх в терміни, в порядку і на умовах визначених даним договором та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року, Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.03.2017 року за № 307.

На виконання умов договору позивач надіслав відповідачеві наступні рахунки та Акти виконаних робіт, а саме:

2021 рік

- Рахунок № 868/327/5 від 28.05.2021 року на суму 94 581,48 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року,

- Рахунок № 868/327/6 від 29.06.2021 року на суму 91 854,36 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/327/7 від 28.07.2021 року на суму 70 446,47 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/327/8 від 30.08.2021 року на суму 75 826,33 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/327/9 від 24.09.2021 року на суму 110 783,05грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 28.10.2021 року на суму 92 288,22 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 25.11.2021 року на суму 105 304,02 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 24.12.2021 року на суму 76 805,52 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року.

2022 рік

- Рахунок № 868/30327 від 25.01.2022 року на суму 118 109,09 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 22.02.2022 року на суму 116 993,45 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 21.03.2022 року на суму 74 487,56 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/303/27 від 21.04.2022 року на суму 124 604,59 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/303/27 від 20.05.2022 року на суму 76 716,96 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 22.06.2022 року на суму 123 117,07 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 22.07.2022 року на суму 72 467,02 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/303/27 від 29.08.2022 року на суму 103 085,14 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 26.09.2022 року на суму 118 208,26 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 21.10.2022 року на суму 112 456,51 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 22.11.2022 року на суму 109 741,79 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 23.12.2022 року на суму 98 114,34 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року.

Позивач зазначає, що дані рахунки відповідачем залишені частково без оплати, що підтверджує актами звірки взаєморозрахунків та електронними банківськими виписками. Позивач вказує, що внаслідок неналежного виконання умов Договору від 30 листопада 2018 року № 238-ТУ-18-БМЕС-18/ю, виникла заборгованість за надані послуги з відведення стічних вод за період з травня 2021 року по грудень 2022 року в розмірі 1 263 717 грн 45 коп. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем на підставі пункту 5.1.4. вказаного договору заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 162 856 грн 98 коп. Також у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання позивачем заявлено вимогу про стягнення 3% річних в розмірі 35 054 грн 00 коп. та інфляційних втрат в розмірі 190 885 грн 34 коп. Стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат заявлено з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Також позивач просить судові витрати покласти на відповідача у справі. В позовній заяві позивачем наведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, та які складаються з судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви, в розмірі 24 787 грн 71 коп.

Ухвалою суду від 20 червня 2023 року позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" від 12.06.2023 року № 177-ю залишено без руху та встановлено позивачу строк на усунення недоліків позовної заяви - 5 (п`ять) днів з дня отримання даної ухвали шляхом подання до суду доказів:

- обґрунтування з посиланням на норми чинного законодавства та пункти договору щодо нарахування пені;

- доказів відправлення відповідачу копії позовної заяви від 12.06.2023 року № 177-ю (опис вкладення та документ, що підтверджує надання послуг поштового зв`язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо)).

26 червня 2023 року від Акціонерного товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вимог ухвали суду від 20.06.2023 року, до якої додано опис вкладення та накладну. Також заява містить обґрунтування з посиланням на норми чинного законодавства та пункти договору щодо нарахування пені.

Ухвалою суду від 3 липня 2023 року позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" від 12.06.2023 року № 177-ю прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 24 липня 2023 року.

Ухвалою суду від 24 липня 2023 року строк підготовчого провадження у справі продовжено на 30 днів з ініціативи суду до 1 жовтня 2023 року включно та відкладено підготовче засідання на 4 вересня 2023 року.

31 серпня 2023 року від представника позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява від 31.08.2023 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якій просив судове засідання в рамках справи № 918/589/23 провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою суду від 1 вересня 2023 року заяву представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця" від 31.08.2023 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та постановлено підготовче засідання у справі № 918/589/23, призначене на "04" вересня 2023 року на 09:40 год., провести в режимі відеоконференції за участі представника Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Ухвалою суду від 4 вересня 2023 року підготовче провадження у даній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 18 вересня 2023 року.

Представник позивача у судовому засіданні 18 вересня 2023 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання 18 вересня 2023 року не з`явився, про дату, час і місце даного засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення відповідного поштового відправлення № 108, а саме ухвали суду від 04.09.2023 року (т. 2 а.с. 23). В той час, 18.09.2023 року від відповідача через відділ канцелярії та документального забезпечення суду надійшло клопотання, в якому просив відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що підприємство перебуває в процесі укладення договору про надання послуг з адвокатом, який буде представляти інтереси підприємства по справі.

Розглянувши у судовому засіданні 18.09.2023 року вказане клопотання відповідача, суд відмовив в його задоволенні, так як відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Застосовуючи при розгляді справи частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Верховний Суд вже неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на те, що повноваження щодо відкладення судового розгляду на підставі поданого учасниками судового процесу клопотання є дискреційними.

Та обставина, що відповідні повноваження суду є дискреційними не створює імунітету від перевірки належності застосування судом свого розсуду при розгляді справи на предмет відповідності такого цілям та завданням, які стоять перед судом, та в аспекті відповідності таких дій принципу верховенства права як стримуючого фактору.

При цьому будь-який законодавчий припис, що встановлює певні межі розсуду, повинен бути оцінений на предмет дотримання фундаментальних вимог верховенства права, зокрема щодо співмірності (пропорційності) тій меті, за якою законом передбачене відповідне обмеження, або яке відбулось унаслідок застосування розсуду суду.

Пропорційність є загальною умовою для вирішення всіх процесуальних питань у межах дискреційних повноважень і повинна належно застосовуватись на кожній стадії правозастосування.

Оцінюючи дотримання принципу пропорційності, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

При цьому, судова дискреція щодо оцінки обставин, які не дають можливості особі прийняти участь у судовому засіданні, на предмет їх поважності чи неповажності для цілей відкладення судового розгляду не має абсолютних меж. Суд має враховувати конкретну ситуацію та обґрунтування особи, яка просить суд відкласти судовий розгляд, відповідне обґрунтування не має бути абстрактним, а обставини, наведені у ньому, повинні бути підтверджені належною доказовою базою. Тобто реалізація відповідної дискреції суду щодо кваліфікації наведених учасником судового процесу у клопотанні про відкладення судового розгляду обставин має здійснюватися індивідуально з урахуванням принципу верховенства права. Це зумовлено тим, що сама концепція верховенства права передбачає суд як найдієвіший інструмент її застосування, адже тільки суд може вийти за межі формального права та визначити доцільне та належне регулювання в кожній конкретній ситуації. При цьому для цілей дотримання принципу верховенства права суд повинен обирати такий варіант вирішення клопотання про відкладення судового засідання, який є максимально доцільним та справедливим у відповідній ситуації, а обраний ним процесуальний наслідок розгляду відповідного клопотання, як результат реалізації наданих йому дискреційних повноважень, завжди вимагає мотивації зробленого вибору.

Будь-яких інших поважних причин відкладення розгляду справи, зокрема, необхідність подання додаткових доказів, ознайомлення з матеріалами справи відповідачем зазначено та обґрунтовано не було.

Таким чином, оскільки матеріали справи містять належні та допустимі докази, необхідні для вирішення судом спору у даному судовому засіданні, а відповідачем не подано обґрунтованих доказів необхідності відкладення розгляду справи, суд відмовив в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, а неявка останнього не перешкоджає розгляду цієї справи та вирішенню спору по суті, то за висновками суду справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

30 листопада 2018 року між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (далі - Замовник) та Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі Виконавцем) укладено Договір № 238-ТУ-18-БМЕС-18/ю про відведення стічних вод (далі - Договір) з протоколом розбіжностей зі сторони Замовника.

Відповідно до розділу 1 п. 1.1 Договору Виконавець зобов`язується відводити стічні води Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх в терміни, в порядку і на умовах визначених даним Договором та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року, Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.03.2017 року за № 307.

Розділом 2 Договору "Умови оплати" п. 2.1 передбачено, що вартість відведення одного метра кубічного стічних вод визначається на підставі Постанови НКРЕ КП від 25.12.2014 року за № 929 "Про встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення Державному територіально-галузевому об`єднанню "Львівська залізниця" та складає 5,88 грн. без ПДВ, з ПДВ 7,056 грн.

Відповідно до п. 2.2 Договору Замовник зобов`язаний сплатити за послуги по транспортуванню стічних вод за об`єм, визначений ним в Акті обстеження (Додаток № 1, який є невід`ємною частиною даного Договору) відповідно до п. 1.2 цього Договору шляхом зняття показників з витратоміра, що встановлений на КНС виробничого підрозділу "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" ПАТ "Українська залізниця" за адресою: м. Рівне, проспект Миру 24.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що Замовник проводить оплату за отримані послуги згідно Договору шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця щомісячно до 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 5.1 Договору у випадку порушення зобов`язання, що виникає з Договору, сторона несе відповідальність, визначену Договором та (або) чинним в Україні законодавством.

За прострочення Замовником оплати вартості наданих послуг, відповідно до п. 2.3. Договору, останній сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період оплати (пункт 5.1.4 Договору).

Договір набуває чинності з дати підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2019 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 9.1. Договору).

У відповідності до п. 9.2 Договору у випадку якщо жодна із сторін не заявить у письмовій формі про свій намір розірвати або змінити Договір за місяць до закінчення терміну його дії, даний договір вважається щорічно пролонгованим на наступний рік.

Доказів припинення дії Договору від 30 листопада 2018 року № 238-ТУ-18-БМЕС-18/ю сторони суду не подавали.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2018 року № 938 змінено тип Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" з публічного на приватне та перейменовано його в Акціонерне товариство "Українська залізниця".

04.02.2020 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг було прийнято Постанову № 283 "Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 16 червня 2016 року № 1141" та доповнено новим підпунктом 107 такого змісту: "Акціонерному товариству "Українська залізниця" встановити тариф на централізоване водовідведення: споживачам, які є суб`єктами господарювання у сфері централізованого водопостачання та водовідведення, - 9,20 грн. за 1 куб. м (без податку на додану вартість)".

У зв`язку із зазначеним сторонами було укладено Додаткову угоду від 24.02.2020 року до Договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/ю від 30.11.2018 року про відведення стічних вод, якою внесено зміни в пункт 2.1. розділу 2 Договору та викладено цей пункт у наступній редакції "Вартість відведення одного метра кубічного стічних вод визначається на підставі Постанови НКРЕКП від 04 лютого 2020 року за № 283 "Про внесення змін до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 16 червня 2016 року № 1141" та складає 11,04 грн. за 1 куб.м. (з податком на додану вартість)".

Позивач зазначає, на виконання умов договору надіслав відповідачу наступні рахунки та Акти виконаних робіт, а саме:

2021 рік

- Рахунок № 868/327/5 від 28.05.2021 року на суму 94 581,48 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року,

- Рахунок № 868/327/6 від 29.06.2021 року на суму 91 854,36 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/327/7 від 28.07.2021 року на суму 70 446,47 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/327/8 від 30.08.2021 року на суму 75 826,33 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/327/9 від 24.09.2021 року на суму 110 783,05грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 28.10.2021 року на суму 92 288,22 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 25.11.2021 року на суму 105 304,02 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 24.12.2021 року на суму 76 805,52 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року.

2022 рік

- Рахунок № 868/30327 від 25.01.2022 року на суму 118 109,09 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 22.02.2022 року на суму 116 993,45 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 21.03.2022 року на суму 74 487,56 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/303/27 від 21.04.2022 року на суму 124 604,59 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/303/27 від 20.05.2022 року на суму 76 716,96 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 22.06.2022 року на суму 123 117,07 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 22.07.2022 року на суму 72 467,02 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/303/27 від 29.08.2022 року на суму 103 085,14 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 26.09.2022 року на суму 118 208,26 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 21.10.2022 року на суму 112 456,51 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 22.11.2022 року на суму 109 741,79 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року;

- Рахунок № 868/30327 від 23.12.2022 року на суму 98 114,34 грн. та Акт виконаних робіт по договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/Ю від 01.01.2019 року.

Відтак позивач заявляє, що дані рахунки відповідачем залишені частково без оплати, що підтверджує актами звірки взаєморозрахунків та електронними банківськими виписками, і що станом на день звернення до суду заборгованість відповідача за Договором становить 1 263 717 грн 45 коп.

Надавши правову оцінку документам, які надані позивачем у підтвердження надання ним послуг відповідачу та наявності у останнього заборгованості за Договором від № 238-ТУ-18-БМЕС-18/ю суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 1.1 Договору про відведення стічних вод № 238-ТУ-18-БМЕС-18/ю від 30.11.2018 року позивач зобов`язується відводити стічні води відповідача, а відповідач зобов`язується прийняти ці послуги та оплатити їх в терміни, в порядку і на умовах визначених даним Договором та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року, Ліцензійними умовами провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 22.03.2017 року за № 307.

Розділом 4 Договору передбачено порядок приймання-передачі наданих послуг. Зокрема, вказаним розділом встановлено наступне.

4.1. Після надання послуг Виконавець направляє на адресу Замовника рахунок та акт виконаних робіт (Додаток 3 до Договору) на підставі показників витратоміра не пізніше 10 числа наступного місяця.

4.2. Показники витратоміра фіксуються в Акті обстеження (Додаток №1 до Договору).

Акт обстеження складається представником Виконавця в присутності представника Замовника. Дата зняття показників витратоміра - 22 число поточною місяця ( в разі коли дата зняття показників витратоміра припадає на вихідний день, обстеження проводиться в останній робочий день тижня, що передує вищезазначеній даті). У випадку відмови (в день зняття показників витратоміра) від підписання представником Замовника Акту обстеження, або письмової мотивованої відмови, останній буде вважатися погодженим з боку Замовника.

4.3. Акт виконаних робіт підписується уповноваженими представниками Сторін.

4.4. Уповноваженим на підписання акту виконаних робіт зі сторони Виконавця є начальник та заступник начальника виробничого підрозділ) "Рівненсько-Тернопільське територіальне управління" філії "Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд" публічного акціонерного товариства "Українська залізниця".

4.5. Уповноваженим на підписання акту виконаних робіт зі сторони Замовника є директор Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал".

4.6. Замовник має підписати пред`явлений Виконавцем акт виконаних робіт протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня такого пред`явлення, або в цей же строк має надати письмову мотивовану відмову з переліком необхідних доробок і терміном їх усунення.

4.7. У випадку відсутності направленого (підписаного) з боку Замовника акта виконаних робіт, або письмової мотивованої відмови, останній вважається погодженим з боку Замовника.

Щодо наданих позивачем рахунків та актів виконаних робіт, то суд зазначає, що позивач не надав суду належних доказів їх направлення відповідачу.

В той же час слід зауважити, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Отже, якщо роботи реально виконані та підрядник не отримав від замовника обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт, він може, користуючись процедурою, встановленою законодавством, стягнути кошти із недобросовісного замовника.

Суд зазначає, що реальне надання послуг відповідно до умов Договору також підтверджується актами обстеження, які позивач не надав, та в яких зазначається загальний показник витратоміра на момент обстеження.

Відповідач не надав суду доказів оплати вартості послуг за рахунками та актами виконаних робіт, які додані позивачем до позовної заяви, як доказ надання послуг відповідачу з відведення стічних вод.

В той же час суд зазначає, що дані зазначені позивачем в Актах звірки взаєморозрахунків та електронних банківських виписках не можуть бути прийняті судом як належний доказ оплати відповідачем вартості наданих позивачем послуг з водовідведення стічних вод, так як, по-перше, акти звірки складені позивачем в односторонньому порядку, по-друге, з вказаних в актах та банківських виписках даних про оплату не вбачається за можливе встановити призначення платежу та віднести ці платежі до конкретно визначеного рахунку та акту виконаних робіт. Суд же не вправі самостійно визначити призначення платежу у вказаних в актах даних про оплату.

Відтак, з огляду на вищевказане, суд зазначає, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факт надання відповідачу послуг з водовідведення стічних вод по Договору № 238-ТУ-18-БМЕС-18/ю від 30.11.2018 року у період з 2021 по 2022 роки на суму 1 263 717 грн 45 коп. та не оплату їх вартості відповідачем.

Щодо решти позовних вимог суд зазначає наступне.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання обов`язків за цим Договором ванна Сторона несе відповідальність у відповідності з вимогами чинного законодавства України.

Відповідно до п. 5.1.4 Договору, за прострочення Замовником оплати вартості наданих послуг, відповідно до п. 2.3. Договору, останній сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на період оплати.

Відтак, суд констатує, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору про відведення стічних вод № 238-ТУ-18-БМЕС-18/ю від 30.11.2018 року для останнього настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору про відведення стічних вод № 238-ТУ-18-БМЕС-18/ю від 30.11.2018 року в частині оплати вартості наданих послуг по відведенню стічних вод позивач нарахував відповідачу пеню, 3% річних та інфляційні втрати. При цьому вказані нарахування позивач здійснив виходячи із вартості послуг, зазначених у кожному рахунку та акті виконаних робіт, перелік яких вказано позивачем у позовній заяві.

Однак суд зазначає, що такі нарахування від вартості наданих послуг по відведенню стічних вод, зазначеної у рахунках та актах виконаних робіт, стосовно яких судом не встановлено, що останні направлялися відповідачу, не може вважатися правомірним, так як у даному випадку має місце прострочення кредитора, так як останній не вчинив дії, що встановлені договором, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку щодо оплати вартості послуг по відведенню стічних вод (п. 1 ст. 613 ЦК України). Відповідно ж до пункту 2 статті 613 ЦК України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, судом не встановлено підстав для задоволення позову, так як позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту невиконання відповідачем умов Договору про відведення стічних вод № 238-ТУ-18-БМЕС-18/ю від 30.11.2018 року в частині оплати вартості послуг з водовідведення стічних вод.

З огляду на зазначене, у задоволенні позову суд відмовляє.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору згідно статті 129 ГПК України залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 28 вересня 2023 року.

Суддя Політика Н.А.