ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/2623/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран,

секретар судового засідання І.С. Мисько,

за участю представників сторін:

від позивача: М.О. Боднар

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Одеської області від 17.05.2023 (суддя Д.О.Бездоля, м.Одеса, повний текст складено 29.05.2023)

у справі № 916/2623/22

за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос»

про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог

У жовтні 2022 року ОСОБА_1 (надалі також ОСОБА_1 ) звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос» (надалі також ТОВ «Колос»), в якій, з урахуванням заяви про зміну предмета позову, просила зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 інформацію щодо основних засобів ТОВ «Колос» станом на 30.06.2022 у вигляді оборотно-сальдової відомості по рахунку 10, станом на 30.06.2022, з конкретизацією по таким субрахункам: 100 «Інвестиційна нерухомість»; 101 «Земельні ділянки»; 102 «Капітальні витрати та поліпшення земель»; 103 «Будинки та споруди»; 104 «Машини та обладнання»; 105 «Транспортні засоби»; 106 «Інструменти, прилади та інвентар»; 107 «Тварини»; 108 «Багаторічні насадження та плодоносні рослини»; 109 «Інші основні засоби», як це передбачено Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», яке затверджене наказом Мінфіну від 27.04.2000 № 92.

В обґрунтування підстав позову ОСОБА_1 послалась на обставину порушення відповідачем положень власного статуту та норм Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» в частині обов`язку надання позивачу, як учаснику товариства, спірного документу.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.05.2023 у задоволенні позову відмовлено з підстав того, що позивачем не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що відповідач формує документи бухгалтерського обліку по рахунку 10 у формі оборотно-сальдової відомості, яка містить інформацію по субрахункам 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109.

Короткий зміст та обґрунтування вимог апеляційної скарги

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася із апеляційною скаргою, в якій просила рішення Господарського суду Одеської області від 17.05.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі апелянт зазначила, що посилання суду та відповідача на те, що згідно пояснень ТОВ «Колос» ним не складаються оборотно-сальдові відомості по рахунку 10, не відповідають дійсності та спростовуються положеннями статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», яка зобов`язує суб`єктів господарювання вести регістри бухгалтерського обліку та відносить вказані регістри до документів бухгалтерського обліку.

Крім того, ОСОБА_1 , як засновнику та заступнику директора ТОВ «Колос», достеменно відомо про те, що ТОВ «Колос» здійснює ведення бухгалтерського обліку за допомогою програмного забезпечення BAS АГРО, яке передбачає формування оборотно-сальдових відомостей за будь-якими рахунками та субрахунками (скрін з вказаного програмного забезпечення додається).

В якості ще одного доказу того, що ТОВ «Колос» ведуться оборотно-сальдові відомості, апелянтом долучено до апеляційної скарги копії оборотно-сальдових відомостей ТОВ «Колос» по рахункам 101 та 103 станом на 20.01.2022.

При цьому ОСОБА_1 звернула увагу на те, що вказані оборотно-сальдові відомості сформовано відповідачем по рахункам, з яких, зокрема, й були заявлені позовні вимоги у даній справі, та вказані відомості частково охоплюють період, документи за який позивач просить надати.

Крім того, позивачем заявлено про здійснені нею судові витрати по сплаті судового збору та надання професійної правничої допомоги в судах першої та апеляційної інстанцій.

Позиція відповідача щодо апеляційної скарги

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просив оскаржуване рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про відмову у позові.

Щодо долучених до апеляційної скарги доказів відповідач зазначив, що апелянтом не наведено обґрунтування поважності причин неподання до суду першої інстанції копій оборотно-сальдових відомостей ТОВ «Колос» по рахункам 101 та 103 за підписом ОСОБА_2 , якщо на думку позивачки ці докази мають значення для розгляду справи. Крім того, вказані докази не можуть вважатися належними доказами у відповідності до приписів статті 76 Господарського процесуального кодексу України.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.06.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Л.В.Поліщук, суддів: К.В. Богатиря, С.В. Таран.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 17.05.2023 у справі №916/2623/22. Встановлено відповідачу строк до 13.07.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу. Роз`яснено учасникам справи про їх право в строк до 13.07.2023 подати до суду будь-які заяви чи клопотання з процесуальних питань, оформлені відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Попереджено учасників справи про наслідки подання письмових заяв чи клопотань без додержання вимог частини першої та другої вказаної вище норми або не у строк, встановлений судом, у вигляді їх повернення заявникові без розгляду. Доручено Господарському суду Одеської області надіслати матеріали справи №916/2623/22 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду.

05.07.2023 на адресу Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №916/2623/22.

13.07.2023 засобами поштового зв`язку ТОВ «Колос» надіслано відзив на апеляційну скаргу (вх.№1779/23/Д1 від 17.07.2023).

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 розгляд справи №916/2623/22 призначено на 22.08.2023 о 12:00 год.

22.08.2023 від ТОВ «Колос» надійшло клопотання (вх.№1779/23/Д2 від 22.08.2023) про розгляд справи за відсутності його представника. Також відповідач зазначив, що заперечує проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Крім того, ТОВ «Колос» повідомило про те, що у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги, детальний опис робіт (наданих послуг) згідно укладеного договору про надання правової допомоги буде наданий суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи в судовому засіданні, яке відбулось 22.08.2023, протокольною ухвалою суду оголошено перерву до 26.09.2023 о 10:30 год.

З огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, ухвалою суду від 22.08.2023 постановлено розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Одеської області від 17.05.2023 у справі № 916/2623/22 поза межами строку, встановленого у частині першій статті 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк.

26.09.2023 від ТОВ «Колос» надійшло клопотання (вх.№1779/23/Д3 від 26.09.2023) про розгляд справи за відсутності його представника. Також відповідач зазначив, що заперечує проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу. Крім того, ТОВ «Колос» повідомило про те, що у разі відмови у задоволенні апеляційної скарги, детальний опис робіт (наданих послуг) згідно укладеного договору про надання правової допомоги буде наданий суду протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення.

У судовому засіданні, яке відбулось 26.09.2023, вирішувалось питання щодо долучених скаржником до апеляційної скарги додаткових доказів, а саме: скріншоту програмного забезпечення BAS АГРО та копій оборотно-сальдових відомостей ТОВ «Колос» по рахункам 101 та 103 станом на 20.01.2022, як на підтвердження того, що ТОВ «Колос» ведуться оборотно-сальдові відомості.

У відповідності до положень статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Межі перегляду в суді апеляційної інстанції передбачено у статті 269 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини першої якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Наведені положення передбачають наявність таких критеріїв для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, як «винятковість випадку» та «причини, що об`єктивно не залежать від особи», і тягар доведення покладений на учасника справи, який звертається з відповідним клопотанням (заявою). Близька за змістом правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі №909/722/14.

Відповідно до висновку щодо застосування приписів статей 80, 269 Господарського процесуального кодексу України, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17 та від 18.06.2020 у справі № 909/965/16, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному разі - позивача).

При цьому за імперативним приписом частини четвертої статті 13 названого Кодексу кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних, зокрема, з невчиненням нею процесуальних дій.

Прийняття судом апеляційної інстанції додатково поданих доказів без урахування наведених вище критеріїв у вирішенні питання про прийняття судом апеляційної інстанції таких доказів матиме наслідком порушення приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.07.2021 у справі №46/603.

Скаржник, долучаючи до апеляційної скарги копії доказів, перелік яких наведено вище по тексту цієї постанови, клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання додаткових доказів не заявляв, об`єктивні причини неподання доказів до суду першої інстанції, які унеможливили своєчасне вчинення такої процесуальної дії, жодним чином не обґрунтував, з огляду на що колегією суддів вказані докази протокольною ухвалою, постановленою в судовому засіданні 26.09.2023, залишено без розгляду.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

Фактичні обставини справи

Як вбачається із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.10.2022, ОСОБА_1 є учасником ТОВ «Колос» ().

ОСОБА_1 була прийнята на роботу на посаду заступника директора ТОВ «Колос» з 20.02.2018 згідно із наказом від 19.02.2018 № 8-К про прийняття на роботу.

Відповідно до пункту 4.1. статуту ТОВ «Колос», в редакції, затвердженій рішенням зборів учасників товариства, оформленим протоколом від 07.10.2019 (надалі статут), учасник(и) товариства визначаються згідно відомостей, які містяться про товариство у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців яв громадських формувань.

У пункті 4.2. статуту ТОВ «Колос» передбачено право учасника товариства на отримання інформації про господарську діяльність товариства, одержання інформації про діяльність товариства та ознайомлення з даними бухгалтерського обліку, звітності та іншої документації.

Згідно із пунктом 5.1. статуту майно товариства є власністю товариства і складається із основних фондів та обігових засобів, а також інших цінностей, вартість яких відображається в самостійному балансі товариства. Майно знаходиться в його повному розпорядженні і вилученню не підлягає.

За умовами пункту 6.5. статуту товариство здійснює у встановленому порядку оперативний бухгалтерський облік результатів своєї діяльності, веде статистичну звітність, несе повну відповідальність за додержання податкової і кредитної дисципліни.

Пунктами 8.1., 8.3. статуту передбачено, що управління товариством здійснюється на основі права учасників на господарське використання свого майна. Органами управління товариства є: 1) загальні збори учасників; 2) директор. Діяльність товариства направляється і координується загальними зборами учасників, які є вищим органом управління товариства. За змістом пункту 8.11. статуту директор товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції директора товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства.

Пунктами 8.12., 8.13. статуту визначено, що посадовими особами товариства є директор товариства та головний бухгалтер (бухгалтер). Головний бухгалтер (бухгалтер) призначається на посаду і звільняється з посади директором та має право підпису податкової та бухгалтерської звітності, та пов`язаних з нею платіжних документів.

Відповідно до наказу ТОВ «Колос» від 01.08.2022 №1 учасникам товариства забезпечено можливість в 10-денний термін з дати отримання товариством відповідної письмової вимоги доступ до наступних наявних документів ТОВ «Колос»: 1) протоколу зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2) статуту товариства та зміни до статуту; 3) протоколів загальних зборів учасників; 4) документів товариства, що регулюють діяльність органів товариства та зміни до них; 5) положень про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6) протоколів засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, наказів і розпоряджень виконавчого органу товариства; 7) аудиторських висновків та результатів надання інших аудиторських послуг; 8)річної фінансової звітності; 9) документів звітності, що подаються відповідним державним органам; 10)документів, пов`язаних з випуском емісійних цінних паперів; 11) інших документів, передбачених законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документів, що підтверджують права товариства на майно; 13) документів бухгалтерського обліку. Згідно із пунктами 2, 3 цього наказу забезпечено можливість відповідному учаснику ТОВ «Колос» знімати копії з документів, вказаних в пункті 1 цього наказу, дата і час ознайомлення з документами визначається учасником і товариством за взаємною згодою з метою недопущення негативного впливу на діяльність ТОВ «Колос».

ОСОБА_1 , як учасник ТОВ «Колос», подала заяву від 01.09.2022 на ім`я директора цього товариства ОСОБА_3 , у якій, із посиланням на пункт 4.2. статуту ТОВ «Колос», статтю 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», просила протягом 10 днів від дня отримання цієї заяви надати їй наступну інформацію з відповідними підтверджуючими документами, а саме: 1) баланс ТОВ «Колос» за 6 місяців 2022 року (форма №1-м), що подається до органів статистики з квитанціями про його направлення та отримання; 2) перелік основних засобів з зазначенням їх балансової вартості на початок та кінець звітного періоду (згідно з даними розділу 1 вищезазначеного балансу).

У заяві вказано, що відповідь на цю заяву позивач отримає особисто та про її готовність ОСОБА_1 просила повідомити за номером телефону, вказаним у заяві. На заяві міститься відмітка про її отримання 02.09.2022. Відповідач отримання цієї заяви від позивача не заперечує.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем надано Фінансову звітність товариства у складі Балансу та Звіту про фінансові результати за 1 півріччя 2022 року з квитанціями № 1 та № 2 про доставку звітності до Державної податкової служби та Центру обробки електронних звітів Держстату України 11.08.2022.

Проте в матеріалах справи відсутні докази надання відповідачем позивачу оборотно-сальдової відомості по рахунку 10, станом на 30.06.2022, з конкретизацією по таким субрахункам: 100 «Інвестиційна нерухомість»; 101 «Земельні ділянки»; 102 «Капітальні витрати та поліпшення земель»; 103 «Будинки та споруди»; 104 «Машини та обладнання»; 105 «Транспортні засоби»; 106 «Інструменти, прилади та інвентар»; 107 «Тварини»; 108 «Багаторічні насадження та плодоносні рослини»; 109 «Інші основні засоби», як це передбачено Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», яке затверджене наказом Мінфіну від 27.04.2000 № 92.

При цьому відповідач повідомив суду, що на підприємстві відсутня така оборотно-сальдова відомість по рахунку 10, станом на 30.06.2022, оскільки її ведення (формування) не передбачено законодавством та не є обов`язковим, а на підтвердження обставин конфлікту між сторонами долучив до матеріалів справи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 18.08.2022 щодо реєстрації кримінального провадження за заявою директора ТОВ «Колос» Тищука В.М. відносно дій ОСОБА_2 .

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом одержувати інформацію про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом.

Пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» передбачено право учасника товариства отримувати інформацію про господарську діяльність товариства.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» товариство зобов`язано зберігати такі документи: 1) протокол зборів засновників товариства (рішення одноосібного засновника); 2)статут товариства та зміни до статуту; 3) протоколи загальних зборів учасників; 4)документи товариства, що регулюють діяльність органів товариства, та зміни до них; 5)положення про філії (представництва) товариства у разі їх створення (відкриття); 6)протоколи засідань наглядової ради товариства та колегіального виконавчого органу товариства, накази і розпорядження виконавчого органу товариства; 7) аудиторські висновки та результати надання інших аудиторських послуг; 8) річну фінансову звітність; 9)документи звітності, що подаються відповідним державним органам; 10) документи, пов`язані з випуском емісійних цінних паперів; 11) інші документи, передбачені законодавством, статутом товариства, рішеннями загальних зборів учасників, наглядової ради та виконавчого органу товариства; 12) документи, що підтверджують права товариства на майно; 13)документи бухгалтерського обліку.

Відповідальність за зберігання документів товариства покладається на виконавчий орган товариства та на головного бухгалтера (у разі призначення) - щодо документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності (частина друга статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю»).

За вимогами частини третьої статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» документи, передбачені частиною першою цієї статті, підлягають зберіганню протягом усього строку діяльності товариства, крім документів бухгалтерського обліку, строки зберігання яких визначаються відповідно до законодавства.

Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» унормовано, що товариство забезпечує кожному учаснику (його представнику) доступ до документів, визначених частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною п`ятою статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги учасника товариства виконавчий орган товариства зобов`язаний надати такому учаснику копії відповідних документів, визначених частиною першою цієї статті. За підготовку копій документів товариство може встановлювати плату, розмір якої не може перевищувати розмір витрат на виготовлення копій документів та витрат, пов`язаних з пересиланням документів поштою.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що одержання учасником господарського товариства інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, є необхідним для реалізації таким учасником своїх корпоративних прав, зокрема, правомочностей на участь в управлінні господарським товариством.

Відтак, внаслідок невиконання господарським товариством свого обов`язку з надання учаснику господарського товариства на його вимогу інформації про діяльність товариства у порядку, встановленому установчим документом та законом, можуть бути визнані порушеними як право учасника товариства на інформацію, так і його корпоративні права.

Способом захисту права учасника господарського товариства на отримання інформації про діяльність товариства є спонукання в судовому порядку до виконання товариством дій - надання певної інформації.

Відповідно до пункту 13 частини першої, частин четвертої, п`ятої статті 43 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» документи бухгалтерського обліку відносяться до документів, які товариство зобов`язано зберігати та забезпечити до них доступ кожному учаснику (його представнику), зокрема, надати їх копії протягом 10 днів з дня надходження письмової вимоги.

Бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень (частина перша статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Згідно із частиною другою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Частиною третьою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця. Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Частинами четвертою, п`ятою статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» унормовано, що регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій, прізвища і підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складанні. Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.

Відповідно до частин першої - третьої статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік на підприємстві ведеться безперервно з дня реєстрації підприємства до його ліквідації. Питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років, несе уповноважений орган (посадова особа), який здійснює керівництво підприємством, або власник відповідно до законодавства та установчих документів.

Згідно із частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000 № 92 затверджено Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби» (далі - Національне положення (стандарт) 7), яке визначає методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про основні засоби, інші необоротні матеріальні активи та незавершені капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи (далі - основні засоби), а також розкриття інформації про них у фінансовій звітності.

Відповідно до пункту 5 Національного положення (стандарту) 7 для цілей бухгалтерського обліку основні засоби класифікуються за такими групами:

5.1. Основні засоби

5.1.1. Земельні ділянки.

5.1.2. Капітальні витрати на поліпшення земель, не пов`язані з будівництвом.

5.1.3. Будівлі, споруди та передавальні пристрої.

5.1.4. Машини та обладнання.

5.1.5. Транспортні засоби.

5.1.6. Інструменти, прилади, інвентар (меблі).

5.1.7. Тварини, які не пов`язані із сільськогосподарською діяльністю.

5.1.8. Багаторічні насадження, які не пов`язані із сільськогосподарською діяльністю, а також плодоносні рослини.

5.1.9. Інші основні засоби.

5.2. Інші необоротні матеріальні активи

5.2.1. Бібліотечні фонди.

5.2.2. Малоцінні необоротні матеріальні активи.

5.2.3. Тимчасові (нетитульні) споруди.

5.2.4. Природні ресурси.

5.2.5. Інвентарна тара.

5.2.6. Предмети прокату.

5.2.7. Інші необоротні матеріальні активи.

Підприємства можуть установлювати вартісні ознаки предметів, що входять до складу малоцінних необоротних матеріальних активів.

Наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291 затверджено план рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій (далі - План рахунків) та Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій (далі - Інструкція).

Планом визначено, що план рахунків бухгалтерського обліку застосовується підприємствами, організаціями та іншими юридичними особами (крім банків і бюджетних установ) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а також виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб (далі - підприємства).

Нові синтетичні рахунки можуть уводитися до Плану рахунків Міністерством фінансів України за відповідними клопотаннями щодо бухгалтерського обліку специфічних операцій.

Субрахунки до синтетичних рахунків уводяться підприємствами самостійно виходячи з потреб управління, контролю, аналізу та звітності.

Підприємства, які застосовують Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджену наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 № 291, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 21.12.99 за № 893/4186, використовують субрахунки, визначені цією Інструкцією.

До синтетичних рахунків класу 1 «Необоротні активи» віднесено рахунок 10 «Основі засоби», який застосовується у всіх видах діяльності.

Інструкція про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затверджена наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999 №291, встановлює призначення і порядок ведення рахунків бухгалтерського обліку для узагальнення методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобов`язань та факти фінансово-господарської діяльності підприємств, організацій та інших юридичних осіб (крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) незалежно від форм власності, організаційно-правових форм і видів діяльності, а також виділених на окремий баланс філій, відділень та інших відособлених підрозділів юридичних осіб (далі - підприємства). Ведення позабалансових рахунків здійснюється за простою системою (без застосування методу подвійного запису).

У вказаній Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженій наказом Міністерства фінансів України 30.11.1999 №291, визначено, що рахунок 10 «Основні засоби» призначено для обліку й узагальнення інформації про наявність та рух власних або отриманих на умовах фінансової оренди об`єктів і орендованих єдиних (цілісних) майнових комплексів, які віднесені до складу основних засобів, а також об`єктів інвестиційної нерухомості.

Рахунок 10 «Основні засоби» має такі субрахунки:

100 «Інвестиційна нерухомість»

101 «Земельні ділянки»

102 «Капітальні витрати на поліпшення земель»

103 «Будинки та споруди»

104 «Машини та обладнання»

105 «Транспортні засоби»

106 «Інструменти, прилади та інвентар»

107 «Тварини»

108 «Багаторічні насадження та плодоносні рослини»

109 «Інші основні засоби».

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 затверджено Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (далі Положення №88), яке встановлює порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи).

Згідно із пунктом 1.2. розділу 1 Положення № 88 у цьому Положенні терміни вживаються в таких значеннях:

первинні документи - це документи, створені у паперовій або в електронній формі, які містять відомості про господарські операції;

регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) - це носії інформації, складені у паперовій або в електронній формі, призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого накопичення, групування та узагальнення інформації з первинних документів, що прийняті до обліку. Регістри бухгалтерського обліку (облікові регістри) можуть бути у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів тощо.

Пунктами 3.1., 3.6. розділу 3 Положення № 88 передбачено, що інформація до регістрів бухгалтерського обліку переноситься після перевірки первинних документів за формою і змістом. Інформація про господарські операції підприємства, установи за звітний період (місяць, квартал, рік) з регістрів бухгалтерського обліку переноситься у згрупованому вигляді до бухгалтерської звітності, порядок складання якої встановлюється відповідними нормативно-правовими актами.

Пунктом 3.5. розділу 3 Положення № 88 визначено, що форми регістрів бухгалтерського обліку, порядок записів у них, обробки та використання необхідної інформації визначаються відповідними нормативними документами про порядок їх застосування.

Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 25 «Спрощена фінансова звітність», затверджене наказом Міністерства фінансів України 25.02.2000 № 39 (у редакції наказуМіністерства фінансів України 24.01.2011 № 25), установлює зміст і форму Фінансової звітності малого підприємства в складі Балансу (форма № 1-м) і Звіту про фінансові результати (форма № 2-м) та порядок її заповнення, а також зміст і форму Фінансової звітності мікропідприємства в складі Балансу (форма № 1-мс) і Звіту про фінансові результати (форма № 2-мс) та порядок її заповнення. Норми цього Національного положення (стандарту) застосовуються мікропідприємствами, малими підприємствами, непідприємницькими товариствами, представництвами іноземних суб`єктів господарської діяльності (крім підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності) (далі - підприємства).

Форми Фінансової звітності малого підприємства та Фінансової звітності мікропідприємства наведені відповідно в додатках 1, 2 до цього Національного положення (стандарту).

Як вбачається із наявної в матеріалах справи Фінансової звітності товариства за 1 півріччя 2022 року, ТОВ «Колос» подає фінансову звітність малого підприємства в складі Балансу (форма № 1-м) і Звіту про фінансові результати (форма № 2-м) згідно із додатком 1 до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Спрощена фінансова звітність», тобто відповідач є суб`єктом малого підприємництва.

Наразі є чинним два накази Міністерства фінансів України, якими затверджено Методичні рекомендації із застосування регістрів бухгалтерського обліку малими підприємствами, а саме:

1)наказ Міністерства фінансів України від 15.06.2011 № 720, яким затверджено Методичні рекомендації із застосування регістрів бухгалтерського обліку малими підприємствами (далі Методичні рекомендації № 720);

2)наказ Міністерства фінансів України від 25.06.2003 № 422, яким затверджено Методичні рекомендації по застосуванню регістрів бухгалтерського обліку малими підприємствами (далі Методичні рекомендації № 422).

Методичні рекомендації №720, згідно із пунктом 1 розділу І, призначені для ведення регістрів бухгалтерського обліку (далі - регістри) суб`єктами малого підприємництва - юридичними особами, які мають право ведення спрощеного обліку доходів і витрат, зокрема відповідають критеріям, визначеним пунктом 154.6 статті 154 розділу III Податкового кодексу України (2755-17), та не зареєстровані платниками податку на додану вартість (далі - малі підприємства).

Методичні рекомендації №720 визначають систему регістрів, порядок і спосіб реєстрації та узагальнення інформації в них без застосування подвійного запису для складання Спрощеного фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва (далі - Спрощений фінансовий звіт) за формою згідно із додатком 2 до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 № 39 (пункт 2 розділу І).

Відтак, з огляду на те, що ТОВ «Колос» подає фінансову звітність малого підприємства в складі Балансу (форма № 1-м) і Звіту про фінансові результати (форма № 2-м) згідно із додатком 1 до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 25 «Спрощена фінансова звітність», то Методичні рекомендації №720 для ведення регістрів бухгалтерського обліку не є застосовними для відповідача.

Методичні рекомендації № 422, згідно із пунктом 1 розділу І, призначені для ведення регістрів бухгалтерського обліку юридичними особами суб`єктами підприємницької діяльності будь-якої організаційно-правової форми та форми власності (крім банків) з ознаками малих підприємств, а також юридичними особами (крім бюджетних установ), що не займаються підприємницькою (комерційною) діяльністю (далі-малі підприємства).

Відповідно до пункту 2 розділу І Методичних рекомендацій № 422, останні спрямовані на систематизацію в регістрах бухгалтерського обліку методом подвійного запису інформації про наявність і рух активів, капіталу, зобов`язань і факти фінансово-господарської діяльності (господарські операції) малих підприємств для накопичення даних і складання фінансової звітності.

Згідно із пунктом 8 розділу І Методичних рекомендацій № 422 узагальнення інформації про господарські операції малі підприємства можуть здійснюватися за простою і спрощеною формою бухгалтерського обліку, регістри яких побудовані на застосуванні Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій суб`єктів малого підприємництва, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 19 квітня 2001 року N 186 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 травня 2001 року за N 389/5580.

Проста форма бухгалтерського обліку передбачає використання Журналу обліку господарських операцій (додаток 1), який рекомендується друкувати у форматі а2. Проста форма бухгалтерського обліку застосовується малими підприємствами з незначним документооборотом (кількістю господарських операцій), що здійснюють діяльність з виконання нематеріаломістких робіт і послуг (пункт 9 Методичних рекомендацій № 422).

Відповідно до пункту 15 Методичних рекомендацій № 422 спрощена форма бухгалтерського обліку передбачає узагальнення інформації про господарські операції у таких регістрах бухгалтерського обліку:

-Відомість 1-м (додаток 3) - Розділ I. Облік готівки і грошових документів. Розділ II (зворотна сторона). Облік грошових коштів та їх еквівалентів.

-Відомість 2-м - Облік запасів (додаток 4).

-Відомість 3-м (додаток 5) - Розділ I. Облік розрахунків з дебіторами і кредиторами за податками й платежами, довгострокових зобов`язань і доходів майбутніх періодів. Розділ II (зворотна сторона). Облік розрахунків з оплати праці.

-Відомість 4-м (додаток 6) - Розділ I. Облік необоротних активів та амортизації (зносу). Розділ II (зворотна сторона). Облік капітальних і фінансових інвестицій та інших необоротних активів.

-Відомість 5-м (додаток 7) - Розділ I. Облік витрат. Розділ II. Облік витрат на виробництво. Розділ III. Облік доходів і фінансових результатів. Розділ IV. Облік власного капіталу, витрат майбутніх періодів, забезпечень майбутніх витрат і платежів.

-Оборотно-сальдова відомість (додаток 8).

При цьому, згідно із пунктами 34, 35 Методичних рекомендацій № 422 для систематизації інформації про наявність, рух і знос необоротних активів (основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, нематеріальних активів), про капітальні і фінансові інвестиції та інші необоротні активи ведеться Відомість 4-м. У Відомості 4-м відображаються, серед іншого, у розділі І обороти за дебетом і кредитом рахунку - 10 «Основні засоби».

Пунктом 48 Методичних рекомендацій № 422 передбачено, що підсумкові записи з відомостей переносяться до Оборотно-сальдової відомості, яка використовується для узагальнення даних регістрів бухгалтерського обліку за кожним рахунком бухгалтерського обліку. Оборотно-сальдова відомість складається щомісяця і використовується для записів даних за дебетом і кредитом кожного рахунку окремо. Оборотно-сальдова відомість заповнюється перенесенням кредитових оборотів із регістрів бухгалтерського обліку у дебет відповідних рахунків. Дебетові обороти Оборотно-сальдової відомості за кожним рахунком бухгалтерського обліку мають дорівнювати дебетовому обороту за відповідним рахунком бухгалтерського обліку у регістрі (відомості) бухгалтерського обліку. Загальна сума дебетових оборотів (сума даних рядків графи 29) Оборотно-сальдової відомості має дорівнювати загальній сумі кредитових оборотів (сума даних за графами 4-28 рядку «Усього оборотів за кредитом рахунків») Оборотно-сальдової відомості.

Додатками до Методичних рекомендацій № 422 є затверджені форми журналу, відомостей та оборотно-сальдової відомості, зокрема, додатком № 6 затверджено форму відомості 4-м, яка передбачає узагальнення інформації про господарські операції по Розділу І. Облік необоротних активів і зносу (рахунки 10 і 13), додатком № 8 затверджено форму оборотно-сальдової відомості, яка передбачає внесення підсумкових записів по усім відомостям та рахункам.

Як вже зазначалось вище, позивач є учасником відповідача, який звернувся до суду з позовом про зобов`язання відповідача надати інформацію щодо основних засобів останнього у виді оборотно-сальдової відомості по рахунку 10, станом на 30.06.2022, з конкретизацією по таким рахункам: 100 «Інвестиційна нерухомість»; 101 «Земельні ділянки»; 102 «Капітальні витрати та поліпшення земель»; 103 «Будинки та споруди»; 104 «Машини та обладнання»; 105 «Транспортні засоби»; 106 «Інструменти, прилади та інвентар»; 107 «Тварини»; 108 «Багаторічні насадження та плодоносні рослини»; 109 «Інші основні засоби», як це передбачено Національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», яке затверджене наказом Мінфіну від 27.04.2000 № 92.

При цьому відповідач заперечив обставину наявності на підприємстві документа у виді оборотно-сальдової відомості по рахунку 10.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, право учасника товариства на отримання відповідної інформації / документації щодо діяльності товариства кореспондує доведенню учасником обставини щодо наявності у товариства обов`язку ведення обліку його діяльності у тому чи іншому вигляді.

Однак аналіз застосованих до спірних правовідносин норм законодавства України дозволяє дійти висновку, що оборотно-сальдова відомість за формою, затвердженою наказом Мінфіну від 25.06.2003 № 422, не формується по рахунку 10 окремо, а формується по усім рахункам і з підсумковими відомостями та не містить розшифровку по субрахункам.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що відповідач формує документи бухгалтерського обліку по рахунку 10 у формі оборотно-сальдової відомості, яка містить інформацію по субрахункам 100, 101, 102, 103, 104, 105, 106, 107, 108, 109.

Висновки суду апеляційної інстанції

В силу приписів статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи скаржника не спростовують висновків Господарського суду Одеської області про відмову у задоволенні позову, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Розподіл судових витрат

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за її подання та розгляд не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 276, 281 - 284 ГПК України,

Південно-західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Одеської області від 17.05.2023 у справі №916/2623/22 залишити без змін.

3.Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у випадках і строки, передбачені ст.ст.287, 288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 02.10.2023.

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя К.В. Богатир

Суддя С.В. Таран