ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26 вересня 2023 року Справа № 903/720/23

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання Гандзілевська Яна Вікторівна

за участю представників сторін:

від позивача: Михальченко С.П. контракт №01/01/22 від 14.12.2022

від відповідача: Штик О.В. довіреність №69/1.50/2-23 від 09.01.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні Господарського суду Волинської області справу №903/720/23 за позовом Приватного підприємства Укр-Петроль до Володимирської міської ради про визнання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі укладеною,

ВСТАНОВИВ:

11.07.2023 Приватне підприємство Укр-Петроль подало позов до Володимирської міської ради, в якому просить визнати укладеною між Володимирською міською радою (, 44700 м. Володимир, вул. Данила Галицького, 5) та Приватним підприємством Укр-Петроль (, 44700, м. Володимир-Волинський, вул. Ковельська, 10) додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого за № 5194102 від 02.04.2014, кадастровий номер :01:001:1535.

Ухвалою суду від 12.07.2023 позовну заяву залишено без руху. Позивачу не пізніше 10-ти календарних днів з дня вручення ухвали усунути недоліки позовної заяви та подати суду:

- документи на підтвердження статусу Сачука Андрія, як директора Приватного підприємства Укр-Петроль;

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору;

- зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

- докази, що підтверджують вказані в позові обставини;

- докази направлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів (опис вкладення в поштовий конверт, касовий чек або розрахункова квитанція);

- докази сплати судового збору в сумі 2684,00 грн.

Позивач ухвалу суду отримав 17.07.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення №196.

Отже, строк для усунення недоліків до 27.07.2023.

24.07.2023 Приватне підприємство Укр-Петроль надіслало до суду заяву про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 01.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

21.08.2023 відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (а.с.59-111).

04.09.2023 відповідач надіслав на електронну адресу клопотання про витребування доказів, в яких просить суд витребувати від Волинської обласної дирекції АТ «Укрпошта» (43025, місто Луцьк, вул. Кривий Вал, будинок 19) відомості про рух поштового відправлення, надісланого ПП «Укр-Петроль» від 18.01.2022 (щодо відправника, отримувача, дати оформлення, відомостей про отримання відправлення отримувачем, дату такого отримання, повернення поштового відправлення відправнику тощо) з урахуванням зазначених відомостей у копіях квитанції та опису вкладення, долученого Позивачем, про адресанта, адресата, адреси відділення АТ "Укрпошта" з якого здійснено відправлення (а.с.112-114).

04.09.2023 представник позивача подала до суду відповідь на відзив (а.с.116-121).

Протокольною ухвалою від 05.09.2023 суд клопотання відповідача про витребування доказів задовольнив. Закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 26.09.2023 о 11:15 год. (а.с.133-136).

08.09.2023 АТ "Укрпошта" надіслало на електронну та поштову адресу суду відповідь на ухвалу суду від 05.09.2023, в якій вказало, що надання послуг поштового зв`язку проводиться об`єктами поштового зв`язку Укрпошти згідно з вимогами Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 із змінами, далі - Правила, які розроблені відповідно до Закону України «Про поштовий зв`язок» та Актів Всесвітнього поштового союзу.

Надання будь-якої інформації про поштове відправлення/копій документів кореспондує на необхідність забезпечити розшук такої інформації.

Відповідно до вимог пункту 2 Правил, автоматична ідентифікація реєстрованих поштових відправлень в Укрпошті здійснюється за допомогою штрихового кодового ідентифікатора (ШКІ) - тринадцятизначного номера, який зазначається у квитанції під час замовлення послуг поштового зв`язку.

Отже, Укрпошта проводить перевірку та надає інформацію/копії документів щодо пересилання поштових відправлень за наявності ШКІ поштового відправлення та не здійснює ідентифікацію поштових відправлень за прізвищем/ назвою юридичної особи, номером телефону та адресою користувачів поштових послуг.

26.09.2023 представник позивача подала до суду пояснення, якими долучила відповідь АТ «Укрпошта».

Представник позивача в судовому засіданні просила суд позов задовольнити повністю. Також зазначила, що просить затвердити додаткову угоду в тій редакції, яка була надіслана відповідачу 18.01.2022, а саме без зміни найменування орендодаця, оскільки рішення «Про перейменування Володимир-Волиинської міської ради» прийнято 03.06.2022, тобто після відправлення листа-повідомлення.

Представник відповідача в судовому засіданні в задоволенні позову просив відмовити, оскільки всупереч умов договору позивач не надіслав відповідачу повідомлення про намір продовжити строк дії договору.

Суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні рівні умови сторонам для представлення своєї правової позиції та надання доказів і вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення у відповідності до ст.240 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Як слідує з матеріалів справи, 11.03.2014 між Володимир-Волинською міською радою та Приватним підприємством «Укр-Петроль» укладено новий Договір оренди землі у м. Володимир, по вулиці Драгоманова, 9, площею 3699м2, що зареєстрований за №5194102, кадастровий номер №:01:001:1535 (а.с.7-10).

Вказана земельна ділянка була передана Орендодавцем - Володимир-Волинською міською радою Орендарю - ПП «Укр-Петроль» за Актом приймання-передачі від 2014 року, що є Додатком до договору оренди земельної ділянки (а.с.11).

Згідно п.1 договру, Орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки несільськогосподарського призначення - землі житлової та громадської забудови па підставі рішення Володимир-Волинської міської ради №34/19 від 06.03.2014, яка знаходиться у м. Володимирі-Волинському по вул. Драгоманова, 9 (кад.№ :01:001:1535).

В оренду передається земельні ділянки загальною площею 3699 кв.м. в тому числі: 927кв.м. - капітальна одноповерхова; 972 кв.м - під проїздами, проходами площадками: 1800 кв.м-під зеленими насадження (п.2 договору).

На земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна, приміщення придбані на аукціоні (протокол від 18.09.2009), а також інші об`єкти інфраструктури відсутні (п.3 договору).

П.8 вказаного договору передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Додатковою угодою від 31.07.2020 продовжено термін дії Договору оренди землі від 02.04.2014 на два роки - до 02.04.2022 (п.1, а.с.20).

Право оренди земельної ділянки строком до 02.04.2022 підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права (а.с.21).

03.06.2022 Володимир-Волинську міську раду було перейменовано на Володимирську міську раду згідно Рішення №14/4 Володимир-Волинської міської ради (а.с.29-30).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.01.2022 Приватне підприємство «Укр-Петроль» надіслало на адресу Володимир-Волинської міської ради лист-повідомленням від 18.01.2022 №15 з проханням продовжити термін дії Договору оренди землі за адресою: м. Володимир-Волинський, вулиця Драгоманова, 9 (площа 3699м2) від 02.04.2014, зареєстрованого за №5194102, кадастровий номер №:01:001:1535 на тих самих умовах та долучило до даного листа проект додаткової угоди (а.с.22-24).

Однак, відповіді на відправлений лист про поновлення терміну дії договору позивач не отримав.

23.05.2022 ПП «Укр-Петроль» повторно звернулося до відповідача з листом №4 від 23.05.2022 про продовження терміну дії договору (а.с.25).

06.07.2023 Володимир-Волинська міська рада надала відповідь на звернення від 23.05.2022, в якій зазначила, що проект рішення «Про поновлення ПП «Укр-Петроль» договору оренди землі по вул.Драгоманова, 9 у м.Володимирі» був розглянутий на засіданні чотирнадцятої чергової сесії Володимир-Волинської міської ради восьмого скликання, яка відбулася 03.06.2022. Більшістю голосів даний проект рішення був не підтриманий.

06.07.2022 позивач ще раз надав відповідачу лист №11 на продовження терміну дії Договору оренди землі (а.с.27).

Відповідач надав відповідь від 03.08.2022, в якій зазначено, що проект рішення «Про поновлення ПП «Укр-Петроль» договору оренди землі по вул.Драгоманова, 9 у м.Володимирі» був розглянутий на засіданні п`ятнадцятої чергової сесії Володимирської міської ради восьмого скликання, яка відбулась 27.07.2022. Більшістю голосів даний проект рішення був не підтриманий (а.с.28).

Спеціальним законом, що регулює питання оренди землі є Закон України Про оренду землі, яким встановлено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною першою статті 124 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно із ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

За змістом ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України Про оренду землі.

Законом України Про оренду землі визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до ст. 13 ЗУ Про оренду землі під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст.79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Згідно ст. 31 ЗУ Про оренду землі договір оренди припиняється в разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 8 Строк дії договору передбачено, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк.

Це положення додаткової угоди узгоджується із загальною нормою ч.1 ст. 777 ЦК України та ст. 33 ЗУ Про оренду землі.

Так, у ч.1 ст. 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Стаття 33 Закону України Про оренду землі фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у ч.ч. 1-5 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч.6 ст. 33 ЗУ Про оренду землі, можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування ч.1 ст. 33 Закону України Про оренду землі та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною 6 статті 33 Закону України Про оренду землі передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

При цьому необхідно звернути увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст.33 ЗУ "Про оренду землі", не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією частиною статті саме і полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує у поновленні договору, зокрема у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі.

Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у "мовчазній згоді".

У контексті поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідно зауважити, що такий договір може бути поновлено виключно на тих самих умовах і на той самий строк. Тобто орендар не може вимагати поновлення договору оренди землі на інших умовах. Щодо прав та обов`язків орендодавця слід акцентувати, що він має право заперечити стосовно поновлення згідно із цією частиною статті 33 Закону України "Про оренду землі", і таке заперечення має бути заявлено саме протягом одного місяця після закінчення дії договору оренди землі, що безпосередньо випливає зі змісту частини 6 зазначеної статті.

У подальшому, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення дії договору оренди і орендодавець не надав заперечень стосовно поновлення цього договору протягом одного місяця після його закінчення, орендар має право звернутися із вимогою про визнання укладеною угоди про поновлення договору на тих самих умовах і на той самий строк. Орендодавець, у свою чергу, в будь-який час до укладення додаткової угоди стосовно поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах може звернутися із вимогою про звільнення земельної ділянки. Тобто договір оренди землі вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, про що безпосередньо зазначено у частині 8 статті 33 Закону України "Про оренду землі". При цьому відмову або зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено у суді.

Правову позицію щодо розрізнення цих підстав було сформульовано Верховним Судом України, зокрема, у постанові від 25.02.2015 у справі № 6-219цс14 і Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 10.04.2018 у справі № 594/376/17-ц та від 10.09.2018 у справі №920/739/17.

З матеріалів справи вбачається, що позивач скористався своїм переважним правом на поновлення договору оренди, оскільки до закінчення строку дії договору направив до Володимир-Волинської міської ради лист про поновлення договору оренди землі разом із проектом відповідної Додаткової угоди. Отже, орендар належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору про намір його поновити, як це передбачено умовами договору оренди землі від 11.03.2014, умовами додаткової угоди від 31.07.2020 та не суперечить вимогам ч. 2 ст. 33 ЗУ Про оренду землі.

Крім того, на земельній ділянці знаходиться нерухоме майно ПП Укр-Петроль - приміщення міського міжшкільного навчально-виробничого комбінату, що призначене під розбір, що унеможливлює вилучення земельної ділянки з користування ПП Укр-Петроль .

Отже, відповідачем також порушено принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, який відображений в ст. 377 Цивільного кодексу України та ст. 120 Земельного кодексу України.

Матеріалами даної судової справи та поясненнями представника ПП Укр-Петроль підтверджується, що позивач протягом строку дії договору оренди землі, а також після закінчення строку дії договору оренди, сплачував орендну плату за користування спірною земельною ділянкою, що підтверджується копіями платіжних доручень по сплаті орендної плати за земельну ділянку за березень 2022- квітень 2023 (а.с.31-44).

ВП ВС у постанові від 05.07.2023 у справі № 904/8884/21 нагадала, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору.

Відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення цього договору на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені у ньому раніше. Але таке поновлення обов`язково оформляється шляхом підписання сторонами додаткової угоди, а в разі якщо орендодавець цього не робить, - у судовому порядку за вимогою про визнання укладеною додаткової угоди та з фіксацією її повного тексту в резолютивній частині рішення суду.

За обставинами справи Рада отримала клопотання Товариства про поновлення договору та надало відповідний проєкт додаткової угоди. Однак ні упродовж місяця після звернення Товариства, ні протягом місяця після закінчення строку договору Рада письмово не повідомила Товариство про наявність у неї заперечень, а Товариство продовжило користуватися земельними ділянками та належно виконувати умови договору, зокрема сплачувати орендну плату. Зважаючи на такі обставини ВПВС погодилася з висновком судів попередніх інстанцій про наявність порушеного права Товариства, за захистом якого воно звернулось із цим позовом до суду (визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі).

Щодо доводів відповідача, що останній не отримував лист позивача від 18.01.2022, судом враховано наступне.

Як вбачається з поштової квитанції, згідно якої було відправлено лист-повідомлення №15 від 18.01.2022 (а.с.24), кореспонденція відправлялась відправленням «Укрпошта Експрес».

З офіційної веб-сторінки оператора поштового зв`язку та у відповідності до розміщених «Правил надання послуг поштового зв`язку» та Публічного договору про надання послуг з виготовлення та доставки поштових відправлень вбачається, що поштова служба працює у співпраці з АТ «Укрпошта» для подальшої відправки поштових відправлень.

«Правилами надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, а саме абзацом 27 пункту 2 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.

За змістом пункту 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою № 270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Відповідно до п.2.1 Порядку пересилання відправлень «Укрпошта Експрес» нормативні строки пересилань відправлень Експрес затверджуються окремим наказом товариства та публікуються на офіційному www.ukrposhta.ua. На даному сайті зазначаються терміни доставки такого виду кореспонденції та становлять максимум до 3 днів між обласними центрами (без урахування дня відправлення). Тобто, Володимирська міська рада не пізніше , як 21.01.2022 повинна була отримати лист-повідомлення №15 від 18.01.2022.

Таким чином, належними доказами відправлення, є оригінал опису вкладення в поштовий конверт, в якому зазначений поіменний перелік документів, що надсилається адресату та документу, що підтверджує надання поштових послуг, в якому зазначається адресат, номер поштового відправлення, що одночасно вказується у відповідному описі вкладення у цінний лист, підпис працівника поштового зв`язку та відбиток календарного штемпеля, та є доказом направлення переліку документів згідно з цим описом.

Отже, якщо лист надіслано поштою, то документом, який підтверджує надсилання, є фіскальний чек поштового відділення, опис вкладення у цінний лист. Крім того, підтвердженням, що відправлення надіслано на адресу одержувача є саме накладна (службовий чек), в якому зазначено номер накладної, інформацію про відправника та одержувача, інформацію про відправлення, а також міститься підтвердження (підпис) відправника з підтвердження, що інформація у даній накладній зазначена правильно.

З врахуванням викладеного, позивач долучив до матеріалів справи належні докази, які підтверджують відправку листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди.

Щодо зауважень відповідача про помилкове найменування відповідача в проекті додаткової угоди зазначеної у позовних вимогах, судом враховано наступне.

Проект додаткової угоди був сформований на час відправлення листа-повідомлення №15 від 18.01.2022 про продовження терміну дії договору та був відправлений разом із цим листом.

Рішення «Про перейменування Володимир-Волинської міської ради» прийняте 03.06.2022, тобто після відправлення листа-повідомлення про продовження терміну дії договору та проекту додаткової угоди.

З доводів позивача слідує, що останній виклав у своїх позовних вимогах додаткову угоду в редакції, яка була направлена відповідачу разом із листом-повідомленням про продовження терміну дії договору 18.01.2022 та на яку позивач не отримав заперечень. А оскільки, згідно ст.33 ЗУ «Про оренду землі», відмова та наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді, то позивач скористався своїм правом на оскарження зволікання міської ради в укладенні додаткової угоди, яка була направлена відповідачу ще 18.01.2022, тому і виклав додаткову угоду в редакції, яка була направлена відповідачу.

Також суд приймає до уваги висновки, викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини: за обставинами справи Стретч проти Сполученого Королівства вирішуючи питання про те, чи був дотриманий сторонами справедливий баланс між інтересами суспільства та правами заявника Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 24.06.2003 відзначив, що місцева влада отримала узгоджену з заявником орендну плату і не стояло питання про те, що дії органу були спрямовані проти інтересів суспільства чи що порушувалися інтереси якоїсь третьої сторони, або що продовження терміну оренди могло бути всупереч з якою-небудь передбаченою законом функцією органу влади. Оскільки сама місцева влада при укладенні договору вважала, що вона має право продовжити терміни його дії, то заявник міг на розумних підставах сподіватися на виконання цих умов. Він не тільки мав право законного очікування отримання майбутніх доходів від зроблених ним капіталовкладень, але можливість продовження терміну дії договору оренди була важливим елементом його підприємницької діяльності з огляду на зобов`язання, взяті ним на себе, і взагалі періоду часу, що скоротився, за який він міг розраховувати на відшкодування своїх витрат; у рішенні Європейського суду з прав людини від 24.06.2003 у справі Стретч проти Об`єднаного Королівства Великобританії та Північної Ірландії встановлено, що особа (орендар) мала принаймні законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на продовження договору оренди і в цілях ст. 1 Першого протоколу таке сподівання можна вважати додатковою частиною майнових прав, наданих їй муніципалітетом за орендним договором.

Тобто позивач, реалізуючи своє переважне право на поновлення договору оренди землі, звернувся до відповідача у строк, передбачений ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та умовами договору.

Також матеріали справи не містять доказів неналежного виконання позивачем умов договору оренди земельних ділянок.

Таким чином, судом встановлено, що до закінчення строку дії договору оренди позивач як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями вказаної норми права.

За вказаних обставин, враховуючи те, що позивач у встановлені законодавством строки звернувся до відповідача з листом повідомленням про поновлення строку дії договору оренди, до листа повідомлення було додано проект додаткової угоди, в матеріалах справи відсутні докази відмови орендодавця в поновленні договору у встановлений законодавством місячний строк та беручи до уваги законодавчі приписи ч.6 ст.33 Закону України Про оренду землі щодо поновлення договорів оренди землі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн. відповідно до ст.129 ГПК України слід покласти на нього.

Відповідно до частин 3, 4 ст. 13 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (п.43 постанови Верховного Суду від 23.10.2019 у справі №917/1307/18). Аналогічна позиція викладена у п.81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Відповідно до ч. 1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно зі ст.78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Проте, якщо подання сторони є вирішальним для результату проваджень, воно вимагає конкретної та прямої відповіді ("Руїс Торіха проти Іспанії").

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами ("Ван де Гурк проти Нідерландів)".

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті ("Гірвісаарі проти Фінляндії").

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, вказані рішення Європейського суду з прав людини суд застосовує у даній справі як джерело права.

За таких обставин, інші доводи та заперечення сторін судом розглянуті та відхилені як такі, що на результат вирішення спору впливу не мають.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 236-242 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеною між Володимирською міською радою (, 44700 м. Володимир, вул. Данила Галицького, 5) та Приватним підприємством Укр-Петроль (, 44700, м. Володимир-Волинський, вул. Ковельська, 10) додаткову угоду про поновлення договору оренди землі, зареєстрованого за № 5194102 від 02.04.2014, кадастровий номер :01:001:1535, в наступній редакції:

Додаткова Угода

до договору оренди землі

за адресою вул.Драгоманова, 9, м.Володимир-Волинський (площа 3699 кв.м.) від 02.04.2014р., зареєстрованого за №5194102

м. Володимир-Волинський _______________________

Володимир-Волинська міська рада, далі - Орендодавець, в особі міського голови Пальонки Ігоря Анатолійовича, що діє на підставі Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», з однієї сторони та Приватне підприємство „Укр-Петроль, далі - Орендар, в особі директора Сачука Андрія Сергійовича, що діє на підставі Статуту з другої сторони, уклали дану Угоду про наступне:

1. Поновити (продовжити) термін дії договору оренди землі від 02.04.2014р. на два роки до 02.04.2024р., на тих самих умовах.

2. Інші умови договору оренди землі не змінені даною додатковою угодою, договір оренди землі залишається дійсним в існуючій редакції і сторони підтверджують свої зобов`язання відносно них.

3. Додаткова угода до договору оренди землі є невід`ємною частиною договору оренди землі

Орендодавець Орендар

Володимир-Волинська міська рада ПП Укр-Петроль

Волинська область, 44700 Волинська область

м.Володимир-Волинський, м. Володимир-Волинський,

вул. Данила Г алицького,5 вул.Ковельська, 10

Міський голова Директор

______________ Пальонка І.А. ______________А.С. Сачук

м.п. м.п.

3. Стягнути з Володимирської міської ради (, 44700 м. Володимир, вул. Данила Галицького, 5) на користь Приватного підприємства Укр-Петроль (, 44700, м. Володимир-Волинський, вул. Ковельська, 10) 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні) витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено 27.09.2023.

Суддя І. О. Гарбар