СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2023 року м. Харків Справа №922/1661/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Гетьман Р.А., суддя Россолов В.В., суддя Склярук О.І.

за участю секретаря судового засідання Міракова Г.А.,

за участю представників:

від позивача Петрашенко В.П.,

від відповідача не з`явився,

від третьої особи Томаров І.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» (вх.№1557Х від 02.08.2023) на додаткову ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.07.2023 (м. Харків, суддя Шатерніков М.І., повний текст додаткової ухвали складено 20.07.2023) у справі №922/1661/23,

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» про ухвалення додаткового рішення (вх.18152) по справі

за позовом Іноземного підприємства «Інтетікс», м. Харків,

до Фізичної особи-підприємця Козлової Аліни Євгенівни, м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна», м. Київ,

про стягнення 347092,48 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Іноземне Підприємство «Інтетікс» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Фізичної особи-підприємця Козлової Аліни Євгенівни, в якій просить суд стягнути з відповідача 347092,48 грн збитків, у зв`язку з умисним порушенням зобов`язань за договором №200319 про розробку програмного забезпечення від 20.03.2019, що підтверджується фактом надання аналогічних робіт через ТОВ «Глобаллоджик Україна» компанії HERE Global BV. Також просить покласти на відповідача витрати зі сплати судового збору та витрати на правову допомогу.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 29.06.2023 року було вирішено позов Іноземного підприємства «Інтетікс» до Фізичної особи-підприємця Козлової Аліни Євгенівни про стягнення 347092,48 грн залишити без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України.

12.07.2023 року на електрону пошту суду Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» подано заяву (вхідний №18152) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої він просить суд стягнути з Іноземного Підприємства «Інтетікс» 179917,51 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковою ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.07.2023 у задоволенні заяви (вх.18152) Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу відмовлено повністю.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» з додатковою ухвалою суду не погодилося та звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм чинного законодавства, просить стягнути з Іноземного Підприємства «Інтетікс» 179 917,51 грн (сто сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять гривень 51 коп.) витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних із розглядом справи №922/1661/23 в Господарському суді Харківської області.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначає наступне:

- ч.5 ст. 130 ГПК України згадано лише право відповідача на компенсацію витрат, однак суд не може позбавити третю особу, яка брала участь у справі на стороні відповідача, та була рівноправним учасником процесу поряд з відповідачем, права на відшкодування витрат, яке передбачено ст. 129 ГПК;

- у постанові Верховного Суду від 20.01.2023 у справі №911/1237/21 колегія КГС врахувала, що право на звернення до господарського суду гарантується, проте реалізація такого права позивачем у будь-якому випадку зачіпає та має вплив на права та інтереси відповідача, а також може вплинути на права та обов`язки осіб третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, яких суд залучив таких осіб до участі у справі, які цілком логічно з метою ефективного захисту своїх прав змушені звертатися за професійною правничою допомогою адвоката, яка є оплачуваною працею;

- ТОВ «Глобаллоджик» виступав у справі №922/1661/23 на стороні відповідача, подавав пояснення, в яких заперечував проти позовних вимог Позивача, вчинив законні процесуальні дії під час розгляду справи у відповідь на дії Позивача, і є докази, що дії Позивача були необґрунтованими;

- підставою для покладення судових витрат на позивача у випадку залишення позову без розгляду є необхідність доведення необґрунтованості дій позивача, які можуть полягати у: поведінці позивача під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи; поданні позивачем явно необґрунтованих заяв і клопотань; безпідставному твердженні або запереченні позивачем певних обставин, які мають значення для справи (аналогічна правова позиція викладена у постанові ВП ВС від 12.05.2020 у справі №464/101/16);

- суд першої інстанції не дав оцінки всім аргументам і доказам необґрунтованих дій Позивача, які спричинили необхідність участі третьої особи у справі №922/1661/23, через що Скаржник поніс витрати на правову допомогу;

- оскаржувана ухвала є суперечливою, оскільки протягом розгляду справи №922/1661/23, суд відмовив Позивачу у задоволенні 5 різних клопотань і заяв як необґрунтованих, але при розгляді Заяви зазначив, що матеріалами справи не встановлено вчинення Позивачем необґрунтованих дій.

Системою автоматизованого розподілу справ відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 02.08.2023 для розгляду справи №922/1661/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гетьман Р.А., суддя Склярук О.І., суддя Россолов В.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у справі №922/1661/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» (вх.№1557Х від 02.08.2023) на додаткову ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.07.2023 у справі №922/1661/23. Витребувано з Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1661/23. Встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Відзив має бути оформлено у відповідності до вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України, якою, зокрема, передбачено, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (відзиви, заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/ Учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень.

09.08.2023 на виконання вимог ухвали суду від Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/1661/23 (вх.№9317).

Від Іноземного підприємства «Інтетікс» надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9443 від 11.08.2023), в якому просить суд залишити додаткову ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.07.2023 року без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Глобаллоджик Україна» без задоволення.

В обґрунтування своєї позиції позивач зазначає наступне:

- приписи ч. 5. ст. 130 ГПК не надають третій особі без самостійних вимог, якою є ТОВ «Глобаллоджик Україна», в разі залишення позову без розгляду право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача;

- ТОВ «Глобаллоджик Україна» з власної ініціативи вступило в справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, хоча ані позивач, ані відповідач не просили про це суд. Більше того, позивач письмово заперечував проти залучення цієї третьої особи в якості учасника справи, оскільки вказана особа не обґрунтувала яким чином позовні вимоги можуть вплинути на права та обов`язки цього товариства;

- витрати на професійну правничу допомогу у сумі 179 917, 51 грн є неспівмірними зі складністю справи (стадія підготовчого засідання), ціною позову, наданим обсягом послуг та витраченим часом на їх надання. У третьої особи є штатний юрист, а питання (в тому числі правового характеру), охоплюється власне штатом працівників ТОВ «Глобаллоджик Україна», що ставить під сумнів необхідність та неминучість здійснення третьою особою витрат на професійну правничу допомогу адвоката у заявленому обсязі (як обов`язкової умови для покладення таких витрат на іншу сторону);

- третя особа не довела, а суд першої інстанції не встановив, які саме дії позивача були необґрунтованими у справі №922/1661/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 призначено справу №922/1661/23 до розгляду на « 19» вересня 2023 р. о 10:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №131. Повідомлено учасників справи про дату, час та місце розгляду справи. Роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату. Запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи (заяви, клопотання тощо) з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду .

Представником Іноземного підприємства «Інтетікс» адвокатом Петрашенко В.П. разом із відзивом на апеляційну скаргу було надано суду апеляційної інстанції клопотання (вх.№9443 від 11.08.2023) про його участь у судових засіданнях по справі №922/1661/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 задоволено клопотання представника Іноземного підприємства «Інтетікс» адвоката Петрашенко В.П. про його участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/1661/23, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №922/1661/23, яке відбудеться « 19» вересня 2023 р. о 10:30 год. та подальші судові засідання у даній справі ухвалено провести за участю представника Іноземного підприємства «Інтетікс» адвоката Петрашенко В.П. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Повідомлено представника Іноземного підприємства «Інтетікс» адвоката Петрашенко В.П., що Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розміщена на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua, та роз`яснити, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду особі необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; за 10 хвилин до початку судового засідання представник зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» адвокатом Томаровим І.Є. було надано суду апеляційної інстанції клопотання (вх.№9475ел.12487 від 11.08.2023) про його участь у судових засіданнях по справі №922/1661/23 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 05.09.2023 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» адвоката Томарова І.Є. про його участь у судових засіданнях Східного апеляційного господарського суду з розгляду справи №922/1661/23, у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Судове засідання у справі №922/1661/23, яке відбудеться « 19» вересня 2023 р. о 10:30 год. та подальші судові засідання у даній справі ухвалено провести за участю представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна»- адвоката Томарова І.Є. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів вказаного представника. Повідомлено представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» адвоката Томарова І.Є., що Інструкція користувача підсистеми відеоконференцзв`язку розміщена на веб-сторінці технічної підтримки користувачів ЄСІТС за веб-адресою https://wiki.court.gov.ua, та роз`яснити, що для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду особі необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфони з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення; за 10 хвилин до початку судового засідання представник зобов`язаний зайти та авторизуватися в системі відеоконференцзв`язку, активувати технічні засоби (мікрофон, навушники та камеру), перевірити їх працездатність шляхом тестування за допомогою системи відеоконференцзв`язку та очікувати запрошення секретаря судового засідання до участі в судовому засіданні.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» надійшли пояснення (вх.№11229ел.13262 від 18.09.2023), які останній просить врахувати при прийнятті рішення по апеляційній скарзі ТОВ «Глобаллоджик».

У своїх поясненнях апелянт зазначає, що Верховний Суд визнає позбавлення третьої особи права на компенсацію витрат на правничу допомогу у разі залишення позову без розгляду необґрунтованим та несправедливим. Вступ у справу за власною ініціативою не впливає на право ТОВ «Глобаллоджик» на компенсацію витрат на правничу допомогу. Крім того, суд першої інстанції визнав, що дії Позивача під час розгляду справи були необґрунтованими. А заява про залишення справи без розгляду не містить жодного мотивування, що позбавляє суд можливості встановити вагомість причин її подання.

Від представника Іноземного підприємства «Інтетікс» надійшла заява (вх.№11256 від 18.09.2023), в якій зазначено про те, що представник позивача може перебувати в іншому судовому засіданні Касаційного кримінального суду. У такому випадку, просить вважати причину його відсутності в судовому засідання у справі №922/1661/23 поважною і відкласти апеляційний розгляд.

Відповідач до судового засідання Східного апеляційного господарського суду 19.09.2023 не з`явився, уповноваженого представника не направив, про судове засідання повідомлявся шляхом надсилання копії ухвали від 05.09.2023 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трекінг Укрпошти 840, вручено 18.09.2023).

Крім того, з інформації, яка наявна у системі Діловодство спеціалізованого суду, вбачається, що ухвала про призначення справи до розгляду доставлена відповідачу в електронний кабінет системи «Електронний Суд» 06.09.2023.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи.

Ураховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи шляхом надіслання копій ухвал про призначення справи до розгляду на юридичні адреси учасників справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком учасника справи, а також положення ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 19.09.2023 присутні представники позивача та третьої особи надали свої пояснення у справі.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, заслухавши пояснення присутніх представників та розглянувши справу в порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Водночас, статтею 130 ГПК України визначено спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат. Зокрема, частиною 5 ст. 130 ГПК України визначено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, стягнення з позивача компенсації понесених витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у разі залишення позову без розгляду або закриття провадження у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

Відповідно до частини тринадцятої статті 129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Аналіз статей 129 -130 ГПК України дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п`ятої статті 130 ГПК України, оскільки вказана норма є спеціальною (близька за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17).

Колегія суддів зазначає, що із системного тлумачення ч.5 ст.130 ГПК України та ч.13 ст.129 ГПК України вбачається право на компенсацію судових витрат, понесених третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Протилежні висновки щодо відсутності у третьої особи на стороні відповідача права на компенсацію судових витрат у випадку залишення позову без розгляду суперечать основним засадам господарського судочинства, зокрема, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Така правова позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.01.2023 у справі №911/1237/21, додаткових ухвалах від 20.05.2021 у справі №910/14162/17, від 23.07.2021 у справі №910/13025/19.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення зазначив, що приймаючи ухвалу про залишення без розгляду позовної заяви Іноземного підприємства «Інтетікс», господарський суд дану справу по суті не розглядав, спір у ній не вирішував, а тому відсутні підстави для застосування у спірних правовідносинах приписів ч. 13 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, колегія суддів не може погодитися із наведеним висновком суду першої інстанції з огляду на те, що право на відшкодування судових витрат не ставиться в залежність від стадії судового розгляду. З матеріалів справи вбачається, що третя особа протягом розгляду справи заперечувала проти позовних вимог і заявлених позивачем клопотань. А тому у даному випадку ТОВ «Глобаллоджик Україна» має право звернутися із заявою про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Як вже було зазначено судом, у даному випадку для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу третьої особи має бути доведена необґрунтованість дій позивача.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень (частина перша статті 74 ГПК України). Отже, звертаючись з відповідною заявою чи клопотанням про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача необхідно зазначати у заяві та доводити відповідними доказами, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача такими, що не залежали від об`єктивних поважних обставин, умисними та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо. Близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, від 24.03.2021 у справі №922/2157/20, від 21.01.2020 у справі №922/3422/18, від 26.04.2021 у справі №910/12099/17, від 19.04.2021 у справі №924/804/20.

Суд зазначає, що ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача. Проте, відповідно до висновків Верховного Суду (викладених у постановах від 16.02.2021 у справі №905/121/19, від 13.05.2021 у справі №910/16777/20, від 15.09.2021 у справі №902/136/21, від 18.01.2022 у справі №922/2017/17) очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, ч.5 ст. 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Разом з тим, поняття «необґрунтованість дій позивача» не є тотожним таким поняттям як «зловживання правом», «неправомірність дій» або ж «встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача» (така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі №922/2017/17).

Окрім того, поняття «необґрунтовані дії позивача» не є тотожним поняттю «необґрунтований позов», адже законодавець свідомо визначив як підставу для компенсації саме дії позивача, які є необґрунтованими, а не заяву по суті спору позов. Тобто предметом дослідження в даному випадку не може бути надання оцінки обґрунтованості позовних вимог, яка здійснюється судом при прийнятті рішення по суті спору.

Колегія суддів зазначає, що звернення із позовом до господарського суду задля захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права та законного інтересу є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, та є безумовним правом на доступ до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Залишення позову без розгляду за заявою позивача є практичною реалізацією принципу диспозитивності господарського судочинства, адже саме учаснику справи належить право розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Зі змісту поданої Іноземним підприємством «Інтетікс» заяви про залишення позовної заяви без розгляду вбачається, що у вказаній заяві містяться тільки вказівка на відмову судом першої інстанції у задоволенні поданих позивачем клопотань, посилання на п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України, проте не зазначено будь-яких причин та мотивів подання такої заяви.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач згідно положень господарського судочинства, не обмежений у праві подати до суду заяву про залишення позову без розгляду без пояснення причин її подання. Проте позивач повинен розуміти наслідки подання такої заяви, у тому числі і право відповідача/третьої особи на стороні відповідача на компенсацію здійснених ними витрат пов`язаних з розглядом справи у зв`язку з залишенням позову без розгляду на підставі ч.5 ст.130 ГПК України. Оскільки на відміну від розподілу судових витрат згідно положень статті 129 ГПК України, які застосовуються при прийнятті судового рішення, де суд враховує ступінь задоволення позовних вимог, зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, встановлення обставин виникнення спору внаслідок неправильних дій сторони, при залишенні позову без розгляду у зв`язку з поданням такої заяви позивачем суд не розглядає справу по суті та не встановлює наявність чи відсутність порушення прав позивача та особу яка їх порушила.

У даному випадку суд першої інстанції встановив відповідність заяви позивача про залишення позову без розгляду вимогам положень чинного процесуального законодавства, що і стало підставою для її задоволення.

Тобто, самі по собі такі дії позивача, як подання позову та заяви про залишення його без розгляду є правомірними та не суперечать положенням процесуального законодавства.

Проте, у даному випадку, суд розглядає обставини справи та процесуальні дії сторін у сукупності.

Так, на підтвердження вчинення позивачем необґрунтованих процесуальних дій, що є підставою для стягнення витрат на правничу допомогу, ТОВ «Глобаллоджик Україна» зазначає, що позивач неодноразово заявляв клопотання, у задоволенні яких суд першої інстанції відмовляв з підстав їх необґрунтованості. А саме позивачем було заявлено клопотання про об`єднання справи №922/1661/23 зі справами № 922/667/23 та № 922/1840/23 для розгляду в одному провадженні; клопотання про залучення компанії HERE Global B.V. як третьої особи на стороні Позивача; клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування документів у Глобаллоджик; заява про допит свідків з порушенням правил подачі доказів згідно ГПК. ТОВ «Глобаллоджик Україна» зазначає, що всі ці дії призвели до того, що позивач попросив залишити позов без розгляду.

Дослідивши зазначені процесуальні дії позивача у суді першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Позивачем до суду першої інстанції були подані клопотання про об`єднання декількох справ в одне провадження, а саме справи №922/1661/23 зі справою 922/667/23 та справи №922/1661/23 зі справою 922/1840/23.

Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про об`єднання справ з огляду на те, що зазначені у клопотаннях відомості містять лише загальні (неконкретизовані) відомості про предмет позовів у цих справах. Позивачем не надано ні копій позовних заяв, ні доданих до них доказів, ні жодних інших первинних документів, котрі б підтверджували конкретні обставини відповідних справ та надавали б суду можливість зробити висновок про існування у цих справах спільних підстав, доказів тощо. Не надано відповідачем і доказів на підтвердження тверджень про те, що відповідачі відносяться до «однієї групи компаній» та що вони пов`язані відносинами корпоративного контролю та здійснюють спільну господарську діяльність. Крім того, відповідачем не надано доказів того, що у відповідних справах не розпочаті підготовчі засідання. Також суд зазначив, що з відомостей комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» навпаки вбачається, що у справах № 922/667/23 вже було відкрито підготовче засідання.

Також позивачем було надано клопотання, в якому останній просив залучити HERE Global B.V. адреса: Kennedyplein 222-226, 5611, ZT Eindhoven, Netherlands, управляючий директор Франк ван Хаарен, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на боці позивача; провадження у справі зупинити до надходження відповіді від компетентних органів іноземних держав на судове доручення про вручення виклику до суду чи інших документів; встановити позивачу строк надати суду засвідчений переклад позовної заяви з доданими до неї документами та ухвали про відкриття провадження у цій справі; надіслати вищевказані документи до Центрального органу запитуваної Держави - Королівство Нідерландів.

ТОВ «Глобаллоджик Україна» було надано заперечення проти залучення HERE Global B.V. у справі №922/1661/23. Зокрема, третя особа зазначила про те, що позивач не подав належного доказу, що він мав договірні відносини з HERE Global B.V., що у Додатку 2 до договору з Відповідачем вказана компанія HERE Global B.V. Позивач не довів, що рішення у цій справі може вплинути на права або обов`язки компанії HERE Global B.V. щодо Позивача або Відповідача. Крім того, необґрунтоване залучення нерезидента спричинить затягування строків розгляду справи і є зловживанням з боку Позивача або його представника.

Дослідивши подане клопотання позивача про залучення третьої особи та заперечення ТОВ «Глобаллоджик Україна», заслухавши присутніх представників, Господарський суд Харківської області протокольною ухвалою від 29.06.2023 відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання, оскільки заявником не доведено, що вирішення спору у даній справі може вплинути на права або обв`язки цієї особи щодо учасників спору.

Представником позивача було подано до суду першої інстанції клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування у ТОВ «Глобаллоджик Україна» та у ТОВ «СМАРТТЕНДЕР» засвідчені копії укладеного в 2022 році договору(ів) про надання послуг або виконання робіт між ТОВ «Глобаллоджик Україна» та ОСОБА_1 з усіма додатками, а також технічні завдання та акти наданих послуг та/або виконаних робіт між ТОВ «Глобаллоджик Україна» та ОСОБА_1 за період з 01.06.2022-31.12.2022. Обґрунтовуючи подане клопотання заявник наголошував, що предметом доказування у справі №922/1661/23 є факт надання відповідачем послуг на користь компанії HERE Global B.V. після припинення договору з позивачем через посередників та факт заподіяння збитків позивачу. На виконання ухвали суду ТОВ «Глобаллоджик Україна» представник вказаної особи адвокат Томаров І.Є. 29.05.2023 року подав відповідь, в якій стверджується, що між ТОВ «Глобаллоджик Україна» та ФОП Козлова А.Є. в 2022 році укладено договір про надання послуг, за яким ФОП Козлова А.Є. не надавала послуги програмування та/або розробки програмного забезпечення на користь компанії HERE Global B.V. Адвокат Томаров І.Є не є посадовою особою ТОВ «Глобаллоджик Україна». Згідно з випискою з ЄДР (додаток до позовної заяви), комп`ютерне програмування є основним видом діяльності ФОП Козлової А.Є. Вказана інформація спростовується заявою свідка ОСОБА_2 в порядку ст. 88 ГПК. Ухвалою суду від 01.06.2023 року ТОВ «Глобаллоджик Україна» залучено в якості третьої особи, за власною ініціативою цієї особи. Відтак, третя особа має зацікавленість в вирішенні спору на користь відповідача. Тому у позивача виникли обґрунтовані побоювання, що докази можуть бути втрачені або подача потрібних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

29.06.2023 року ТОВ «Глобаллоджик Україна» подано до суду пояснення щодо заяви про забезпечення позову, в яких викладені заперечення щодо забезпечення доказів, оскільки: не доведено, що подача доказів може стати неможливою або докази будуть втрачені та заявником; не доведено, що 3-ою особою надано недостовірну інформацію щодо договору, укладеного з ОСОБА_1 ; показання свідка, на які посилається заявник, містять лише припущення, які не можуть бути інформацією про відомі йому обставини; в договорі №200319 від 20.03.2019 та додатку №2 відсутня заборона щодо співпраці з компанією HERE Global B.V., а відтак не може бути навіть гіпотетичного порушення договору з позивачем у випадку надання аналогічних послуг відповідачем в інтересах HERE Global B.V.; у такий спосіб позивач намагається отримати дані, що становлять комерційну таємницю конкурента, тобто ТОВ «Глобаллоджик Україна», що може бути актом недобросовісної конкуренції.

Суд першої інстанції за результатом розгляду вищезазначеного клопотання зазначив, що об`єктивних фактів на підтвердження того, що докази, про забезпечення яких порушує питання позивач, не будуть збережені в майбутньому, у заяві не наведено. Обґрунтування наведені заявником щодо необхідності забезпечення доказів є лише припущеннями заявника з посиланням на зацікавленість 3-ї особи, та не підтверджені належними та допустимими доказами. Заявником не наведено та належними і допустимими доказами не доведено існування обставин, які б свідчили, що засіб доказування може бути втрачений чи спотворений відповідачем, або подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим, як обов`язкової умови для забезпечення доказів в порядку ст.110 ГПК України. Окрім того, заявник не надав жодного доказу на підтвердження того, що витребовувані докази містять інформацію, що стосується саме предмету спору у даній справі. Таким чином, суд дійшов висновку, що відсутність як обґрунтування підстав для вжиття таких заходів з посиланням на відповідні докази, так і обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення доказів є підставою для відмови з задоволенні заяви про забезпечення доказів.

Також Іноземним підприємством «Інтетікс» було подано до суду клопотання про допит свідків та поновлення процесуального строку для долучення письмової заяви свідка в порядку ст. 88 ГПК.

ТОВ «Глобаллоджик України», в свою чергу, подало заперечення на зазначене клопотання. Зокрема, зазначило, що відповідно до ч. 1 ст. 89 ГПК України, свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти. Позивач не подавав до Суду заяву від зазначених у клопотанні свідків, а тому відсутні підстави для їх виклику та допиту. Крім того, заява не містить обґрунтування чому позивач не міг отримати, а свідок надати ці пояснення до подачі позову, адже їх зміст стосується обставин, які відбувались задовго до подачі позову. З огляду на що позивачем не наведено поважної причини неподання вказаної заяви свідка з дотриманням процесуального строку.

Проте вищезазначене клопотання було судом залишено без розгляду з огляду на задоволення заяви Іноземного Підприємства «Інтетікс» про залишення позову без розгляду.

Крім того, Іноземним Підприємством «Інтетікс» було подано позовні заяви у справах №922/667/23 та №922/1840/23. У цих справах ТОВ «Глобаллоджик Україна» також було залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача. Правовідносини у вказаних судових справах та у даній справі №922/1661/23 є подібними. Судом встановлено, що по всім справам Іноземним Підприємством «Інтетікс» як позивачем, було подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду із посиланням на відмову суду першої інстанції у задоволенні заявлених позивачем клопотань та без зазначення причин подання такої заяви.

Більше того, після залишення позову Іноземного підприємства «Інтетікс» до ФОП Нарожного Сергія Сергійовича у справі №922/667/23 без розгляду, позивач повторно звернувся з подібним позовом до цього відповідача до суду, за наслідками чого було відкрито провадження у справі №922/2223/23. Саме по собі повторне звернення позивача з позовом після залишення подібного позову без розгляду не суперечить нормам процесуального законодавства, проте і не виключає можливість встановлення судом необґрунтованості попередніх дій позивача у даному випадку.

Таким чином, з огляду на встановлені судом обставини справи у сукупності, колегія суддів зазначає, що дії позивача під час розгляду справи у суді першої інстанції не можна в повній мірі визнати обґрунтованими.

Залишення позову без розгляду не може нівелювати права учасника справи на отримання компенсації понесених ним судових витрат, необхідність чого була породжена реалізацією своїх прав на судовий захист у рамках ініційованого позивачем судового спору. У даному випадку (залишення позову без розгляду з підстави, встановленої пунктом 5 частини першої статті 226 ГПК України) не є необхідними такі ознаки, як недобросовісність, зловживання чи незаконність, оскільки законодавець у такому випадку чітко визначив інший термін - «необґрунтованість», який є відмінним від наведених, а, заявляючи про залишення позову без розгляду із зазначеної підстави, позивач усвідомлює ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням ним таких процесуальних дій, в т.ч. передбачених частиною п`ятою статті 130 ГПК України. Подання заяви про залишення позову без розгляду є виключно свідомим волевиявленням позивача, яке відповідач не міг передбачити, і вчинення позивачем цієї дії не нівелює наслідків отримання відповідачем правової допомоги адвоката, яка потребує оплати. При цьому самим фактом звернення до суду із такою заявою позивач визнав передчасність пред`явлення позову до відповідача, а, отже, необґрунтованість вчинення ним відповідної процесуальної дії (вказані висновки наведені в постанові Верховного Суду від 06.02.2023 року у справі №917/243/22).

Подання заяви про залишення позову без розгляду є виключно свідомим волевиявленням позивача, яке відповідач/третя особа не могли передбачити, і вчинення позивачем цієї дії не нівелює наслідків отримання третьою особою правової допомоги адвоката, яка потребує оплати.

Щодо доводів позивача про те, що ТОВ «Глобаллоджик Україна» з власної ініціативи вступило в справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, сам позивач заперечував проти її залучення, а тому витрати за надання професійної правничої допомоги третій особі не можуть покладатися на позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Суд в ухвалі Господарського суду Харківської області від 01.06.2023 встановив, що ТОВ «Глобаллоджик Україна» має юридичний інтерес до предмету спору, в розумінні статті 50 ГПК України, у зв`язку з чим вирішив залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, ТОВ «Глобаллоджик Україна».

Нормами чинного процесуального законодавства право третьої особи на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не ставиться в залежність від того, вступила остання за власною ініціативою у справу чи за клопотанням сторони, огляду на що доводи позивача є необґрунтованими.

Отже, враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про те, що заявником не доведено, а матеріалами справи не підтверджено вчинення позивачем необґрунтованих дій, які можуть бути підставою для компенсації здійснених третьою особою витрат є помилковим.

Розглянувши заяву ТОВ «Глобаллоджик Україна» про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення з огляду на наступне.

В ч.ч.1-3 ст. 124 ГПК України зазначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи представником третьої особи виконано обов`язок щодо подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат. Так, у поясненнях на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 01.06.2023 представником третьої особи вказано, що орієнтовний розмір судових витрат на правничу допомогу складає 500000,00 грн.

Відповідно до ч.ч.5-6 ст. 130 ГПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої статті 129 цього Кодексу.

На виконання вищезазначених положень законодавства представником третьої особи було подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення з доказами щодо розміру судових витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19.

До того ж, у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123 - 130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі №916/2102/17, від 25.06.2019 у справі №909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі №922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі №915/237/18).

Таким чином, розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно зі статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75 - 79 ГПК України.

Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України »Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

У статті 30 Закону України »Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження статусу адвоката Томарова Іларіона Євгеновича, останнім надано до суду копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КC №6631/10 від 26.04.2018; витяг з Єдиного реєстру адвокатів України.

Також в матеріалах справи наявний ордер серії АІ №1376760 від 07.04.2023, копія Договору про юридичні послуги №760-11 від 20.07.2011 (Загальні Умови); копія Договору про юридичні послуги №760-11-25 від 10.05.2023 (Спеціальні Умови), копія посвідчення помічника адвоката України Толмач М.І. №КС-01389 від 22.02.2022.

Відповідно до пункту 2.1 Загальних Умов, згідно з цим Договором ВКП надає клієнту послуги щодо проекту та/або згідно з інструкціями клієнта, які надаються час від часу та прийняті до виконання ВКП, а клієнт оплатить гонорари та відшкодує ВКП витрати.

Відповідно до пункту 3.1 Загальних Умов вартість послуг, що має бути сплачена клієнтом ВКП, визначається як загальна сума гонорарів та витрат. Якщо інше не зазначено у Спеціальних умовах, гонорари розраховується шляхом множення кількості годин, витрачених адвокатами/юристами та іншим юридичним персоналом ВКП на надання послуг, на відповідні ставки, відповідно до процедури, що визначена цим Договором.

Відповідно до пункту 4 Спеціальних Умов, ВКП надає клієнту послуги щодо представництва інтересів клієнта у справі №922/1661/23, що включає в тому числі, але не виключно: підготовку правової позиції; підготовку та подачу процесуальних документів (заяв, пояснень, заперечень, клопотань тощо), участь у судових засіданнях, ознайомлення з матеріалами справи та вчинення інших дій, необхідних для захисту інтересів Клієнта.

Згідно пункту 5 Спеціальних умов, послуги ВКП клієнт оплачує за погодинними змішаними ставками адвокатів ВКП, що становлять 200 доларів США, незалежно від посади адвокатів та фактичної ставки залучених юристів.

Відповідно до пункту 6 Спеціальних умов, сторони погодили, що вартість послуг буде визначена відповідно до погодинних ставок адвокатів/юристів ВКП. Рахунок виставлятиметься у гривнях відповідно до курсу НБУ на дату виставлення рахунку. ПДВ буде нараховано додатково до вказаної суми .

Надані адвокатом Товариству з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» послуги підтверджуються: детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та помічником адвоката ВКП у період з травня 2023 року по липень 2023 року; рахунком №1788 від 07.07.2023 на оплату за надання юридичних послуг в сумі 179 917,51 грн, з яких ПДВ становить 29 986,25 грн; актом приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» від 07.07.2023, підписаний сторонами за допомогою сервісу Signy; платіжною інструкцією №142112 від 11.07.2023, якою підтверджується перерахування коштів у сумі 179 917,51 грн на рахунок Адвокатського об`єднання «Юридична фірма «Василь Кісіль і Партнери», як оплати за юридичні послуги згідно акту б/н від 07.07.2023 в т.ч. ПДВ.

Досліджуючи надані третьою особою докази на підтвердження витрат на професійну (правничу) допомогу, суд доходить висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом професійної правничої допомоги третій особі у даній справі.

Іноземним підприємством «Інтетікс» було надано заперечення на клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу третьої особи, в якому просить суд відмовити повністю у зазначеній заяві. Зокрема, позивач зазначає, що заявлені до стягнення витрати є неспівмірними зі складністю справи (стадія підготовчого засідання), наданим обсягом послуг та витраченим часом на їх надання оскільки ціна позову у справі №922/1661/23 складає 347 092 грн 48 коп., ухвалою суду позов залишено без розгляду на підставі заяви позивача, третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача, яка вступила в справу за власною ініціативою, заявлено до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу у сумі 179917,51 грн. Згідно з наданим актом виконаної роботи, у третьої особи є штатний юрист Андрій Бужор. Тобто питання (в тому числі правового характеру), охоплюється власне штатом працівників ТОВ «Глобаллоджик Україна», що ставить під сумнів необхідність та неминучість здійснення третьою особою витрат на професійну правничу допомогу адвоката у заявленому обсязі (як обов`язкової умови для покладення таких витрат на іншу сторону). Таким чином, з урахуванням критеріїв, визначених положеннями ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з конкретних обставин даної справи, враховуючи принцип пропорційності щодо забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, складність справи, а також з огляду на ціну позову, стадію підготовчого засідання, статусу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, яка вступила в справу на власний розсуд, а не за клопотанням учасника справи, наявність штатного юриста в ТОВ «Глобаллоджик Україна» позивач вважає заявлені витрати ТОВ «Глобаллоджик Україна» необґрунтованими.

Суд враховує, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Водночас, суд відзначає, що для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок позивача, відповідно до положень ст. 126 ГПК України, має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи заперечення позивача щодо заявлених витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд дійшов висновку, що заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу не відповідає в повній мірі критерію розумної необхідності та співмірності таких витрат з огляду на тривалість розгляду справи, ціну позову, обсяг виконаної роботи під час розгляду справи та залишення позову без розгляду за заявою позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд не зобов`язаний присуджувати учаснику справи всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений учасником справи та його адвокатом є завищеним та неспіврозмірним, зважаючи, зокрема, на складність справи та витрачений адвокатом час.

Колегія суддів, з урахуванням зазначеного констатує, що обґрунтованими, співмірними із складністю справи, такими, що відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, врахувавши вимоги ст. ст. 126, 129 ГПК України, є витрати у сумі 30000,00 грн.

Отже, колегія суддів зазначає, що висновки суду першої інстанції про відсутність у третьої особи права на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та недоведеність необґрунтованих дій позивача у даній справі зроблені без з`ясування обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм права. Вказане свідчить про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ТОВ «Глобаллоджик Україна» та скасування оскаржуваної додаткової ухвали Господарського суду Харківської області від 19.07.2023 у справі №922/1661/23.

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 273 ГПК апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції розглядається протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 15.11.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 27.07.2023 №3275-ІХ).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений вийти за межі строку встановленого ст.273 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 232, 233, 240, 269, 270, п.2. ч.1 ст. 275, п. 1, 4 ч.1 ст. 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» задовольнити частково.

Додаткову ухвалу Господарського суду Харківської області від 19.07.2023 у справі №922/1661/23 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути з Іноземного Підприємства «Інтетікс» (61072, м. Харків, пр. Науки, буд. 43-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобаллоджик Україна» (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 2/1, ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн.

В решті заяви відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 27.09.2023.

Головуючий суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.В. Россолов

Суддя О.І. Склярук