ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"02" жовтня 2023 р. Cправа № 902/1243/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., розглянувши

заяву :Приватного акціонерного товариства "Київстар" (вул. Дегтярівська, 53, м. Київ, 03113)

до боржника: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 15 905,93 грн за угодою про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку №10444442 від 17.05.2021

В С Т А Н О В И В :

29.09.2023 року до Господарського суду Вінницької області через систему "Електронний суд" надійшла заява № б/н від 29.09.2023 (вх.№ 1262/23 від 29.09.2023) Приватного акціонерного товариства "Київстар" з вимогою про видачу судового наказу про стягнення з боржника - ОСОБА_1 заборгованості за угодою про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку №10444442 від 17.05.2021 у загальному розмірі 15 905,93 грн.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням боржником зобов`язань за угодою про надання послуг рухомого (мобільного) зв`язку №10444442 від 17.05.2021 в частині своєчасної оплати за вказаною угодою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2023 року зазначену заяву передано для розгляду судді Маслію І.В.

Розглянувши заяву та долучені до неї матеріали, суд дійшов висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

За приписами ст.147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Згідно з п.16 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Норми ч. 1, 2 ст.154 Господарського процесуального кодексу України передбачають, що суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з п.4 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у ч. 1 ст. 175 цього Кодексу.

Пунктом 6 ч.1 ст.175 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Разом з тим, як убачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 27.04.2022 діяльність Бахур Олександри Русланівни, як Фізичної особи - підприємця є припиненою на підставі власного рішення. Дана обставина також зазначена і заявником в заяві про видачу судового наказу.

З огляду на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, що до юрисдикції господарських судів за п. 1 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України віднесено спори, стороною в яких є фізична особа, котра на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

У той же час, суд зауважує, що у даному випадку заявник звернувся з заявою, яка розглядається в наказному проваджені, а не в порядку позовного провадження.

За приписами ч.2 ст.12 Господарського процесуального кодексу України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику не відомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Як вказувалося вище, у п.16 ч.1 ст.20 та у ч.3 ст.147 Господарського процесуального кодексу України визначено суб`єктний склад учасників наказного провадження та унормовано, що боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

Отже, звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу, яка втратила статус фізичної особи-підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно щодо суб`єктів господарювання, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п.4 ч.1 ст.152 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, суд звертає увагу заявника, що відповідно до ч.2 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч.2 ст.151 ГПК України).

Керуючись п.4 ч.1 ст.152, п.6 ч.1 ст.175, ст. 147, 148, 150, 152-155, 234, 235 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства "Київстар" №б/н від 29.09.2023 (вх. номер канц. суду 1262/23 від 29.09.2023) про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 15 905,93 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачений статтями 254 - 258 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали надіслати заявнику на відому суду адресу електронної пошти: ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підписана 02.10.2023

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи