ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29.09.2023 р. Справа № 914/2954/22

Господарський суд Львівської області у складі судді Б. Яворського,

розглянув заяву Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, м. Харків,

про видачу дублікату виконавчого документа (вх.№3828/23 від 27.09.2023)

у справі №914/2954/22

за позовом: Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі: Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради, м. Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт», м. Львів,

про: стягнення 30'088,48 грн. заборгованості,

учасники процесу не викликались.

СУД ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2954/22 за позовом Керівника Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова Харківської області в інтересах держави в особі: Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» про стягнення коштів в розмірі 30'088,48 грн заборгованості.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 30.01.2023 у справі №914/2954/22 позов задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайм Лайт» на користь Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради 23'994,00 грн. суми оплати за товар, що не надано, 4'414,90 грн. пені та 1'679,58 грн. штрафу.

На виконання вказаного рішення суду 03.03.2023 видано відповідні виконавчі документи.

27 вересня 2023 року на розгляд Господарського суду Львівської області Адміністрацією Новобаварського району Харківської міської ради подано заяву (вх.№3828/23) про видачу дублікату виконавчого документу (наказу на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 30.01.2023 у справі №914/2954/22).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 27.09.2023 заяву про видачу дублікату наказу передана для розгляду судді Березяк Н.Є. У зв`язку з відпусткою судді Березяк Н.Є. призначено повторний автоматизований розподіл поданої заяви, за результатами якого 27.09.2023 заяву передано на розгляд судді Яворському Б.І.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї документи, господарський суд встановив наступне.

Згідно п.19.4 Перехідних положень чинної редакції ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 ГПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Приписи наведеної норми мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 7, 13 Господарського процесуального кодексу України.

Суд відзначає, що відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв`язку є документ встановленої відповідно до Закону України Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). Суд інформує позивача, що таким доказом надіслання є оригінал поштової квитанції з описом вкладення про надсилання боржнику рекомендованою поштою копії заяви про видачу дублікату виконавчого документа.

У даному випадку, заявник не дотримався вимог зазначеної статті та не надав суду доказів надіслання примірника заяви іншим учасникам процесу.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості дійти висновку про належне виконання заявником своїх процесуальних обов`язків щодо надіслання учасникам процесу копій заяви.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами ч. 4 ст. 170 ГПК України встановлено, що суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду. Враховуючи те, що заявником не були виконані вимоги ч. 2 ст. 170 ГПК України щодо надіслання копії заяви іншим учасникам процесу, заява підлягає поверненню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 170, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради (вх.№3828/23 від 27.09.2023) про видачу дублікату виконавчого документа від 30.01.2023 у справі №914/2954/22 та додані до неї документи повернути заявнику без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду після усунення недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Б. Яворський.