ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023 Справа № 914/1122/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., за участю секретаря Клим О. Ю., розглянувши матеріали справи за позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ;

до відповідача: Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м. Львів;

про стягнення коштів. Ціна позову 8 984 703,25 грн.

та за зустрічним позовом: Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго», м. Львів;

до відповідача за зустрічним позовом: Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго», м. Київ;

про стягнення коштів. Ціна позову 125 956 883,30 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» про стягнення 8 984 703,25 грн., з якої 113385,66грн пеня, 838737,71грн 3% річних, 8 032 579,88грн інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 12.04.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 09.05.2023р.

02.05.2023р. на розгляд Господарського суду Львівської області поступив зустрічний позов Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення 125 956 883,30 грн., з яких 124 571 598,13 грн основний борг, 372 905,43грн 3% річних, 1 012 379,74грн інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 04.05.2023р. прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісною позовною заявою, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 09.05.2023р.Ухвалою суду від 09.05.2023р. відкладено підготовче засідання на 06.06.2023р.

На електронну адресу суду від відповідача 09.05.2023р. надійшло клопотання за вх. № 11505/23 про продовження процесуальних строків. 16.05.2023р. надійшов відзив на позовну заяву за вх. № 12214/23.

На адресу суду від позивача 22.05.2023р. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву за вх. № 12714/23 та відзив на зустрічну позовну заяву за вх. № 12716/23.

На електронну адресу суду від відповідача 29.05.2023р. надійшли заперечення на відзив на зустрічну позовну заяву за вх. № 13289/23 та заперечення на відповідь на відзив АТ «ДТЕК Західенерго» на позовну заяву НЕК «Укренерго» за вх. № 13295/23.

В підготовчому засіданні 06.06.2023р. поновлено відповідачу строк на подання відзиву та прийнято відзив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 06.06.2023р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 04.07.2023р.

На адресу суду від позивача 12.06.2023р. надійшли пояснення за вх. № 14564/23.

На електронну адресу суду від відповідача 23.06.2023р. надійшли пояснення за вх. № 15709/23.

Ухвалою суду від 04.07.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 18.07.2023р.

На електронну адресу суду від відповідача 18.07.2023р. надійшли пояснення за вх. № 17753/23.

Ухвалою суду від 18.07.2023р. відкладено судове засідання на 06.09.2023р.

На адресу суду від відповідача 02.08.2023р. надійшло клопотання за вх. № 19084/23 про надання для огляду оригіналів електронних доказів.

На адресу суду від позивача 04.09.2023р. надійшло клопотання за вх. № 21312/23 про надання для огляду оригіналів електронних доказів.

Через канцелярію суду відповідач 06.09.2023р. подав клопотання за вх. № 21605/23 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 06.09.2023р. відкладено судове засідання на 19.09.2023р.

Через канцелярію суду відповідач 14.09.2023р. подав клопотання за вх. № 22352/23 про надання для огляду оригіналів електронних доказів.

Через канцелярію суду відповідач 15.09.2023р. подав клопотання за вх. № 22410/23 про надання для огляду доказів.

Через канцелярію суду позивач 19.09.2023р. подав заперечення за вх. № 22673/23 на клопотання відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

В судовому засіданні 19.09.2023р. було оголошено перерву до 20.09.2023р.

Представники сторін в судове засідання 20.09.2023р. не з`явилися. Через канцелярію суду 19.09.2023р. подано спільну заяву сторін за вх. № 22729/23 про розгляд справи без участі представників.

Позиції учасників справи.

Щодо первісного позову.

Позиція позивача за первісним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що листом від 24.05.2019р. № 02/6-453/2019 Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» (ППБ, відповідач) надіслало на адресу НЕК «Укренерго» (ОСП, позивач) заяву-приєднання до договору про участь в балансуючому ринку, яка була акцептована позивачем 27.05.2019р., про що було повідомлено відповідача листом від 27.05.2019р. № 01/18993. Укладеному договору присвоєно номер 0424-04013. Також вказаним листом відповідачу роз`яснено, що договір є публічним і укладений з урахуванням ст. 634 ЦК України, розміщений на офіційному сайті ОСП.

Як стверджує позивач, ним були виставлені на оплату платіжні документи (рахунки-фактури) через систему управління ринком за електричну енергію для балансування, придбану відповідачем. Як стверджує позивач, дата розміщення (формування) рахунків у системі управління ринком є датою направлення (надсилання, виставлення) таких рахунків.

Факт купівлі-продажу балансуючої електричної енергії у лютому, березні, квітні, травні, липні та листопаді 2022 року підтверджується актами купівлі-продажу балансуючої електричної енергії від 28.02.2022 року № БР/22/02-0424, від 31.03.2022 року № БР/22/03- 0424, від 30.04.2022 року № БР/22/04-0424, від 31.05.2022 року, від 31.07.2022 року № БР/22/07-0424 та від 30.11.2022 року № БР/22/11-0424.

Позивач зазначає, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати платіжних документів сплив: за рахунком від 28.02.2022 року № 020 - 02.03.2022 року; за рахунком від 28.02.2022 року № 030 - 02.03.2022 року; за рахунком від 28.02.2022 року № 041 - 02.03.2022 року; за рахунком від 28.02.2022 року № 083 - 02.03.2022 року; за рахунком від 08.04.2022 року № 010 - 12.04.2022 року; за рахунком від 18.04.2022 року № 008 - 20.04.2022 року; за рахунком від 26.05.2022 року № 011 30.05.2022 року; за рахунком від 06.06.2022 року № 010 08.06.2022 року; за рахунком від 14.07.2022 року № 009 18.07.2022 року; за рахунком від 06.12.2022 року № 011 - 08.12.2022 року; за рахунком від 06.12.2022 року № 022 08.12.2022 року.

Як стверджує позивач, в порушення вищенаведеного, зазначені платіжні документи відповідач вчасно не оплатив, допустивши прострочення грошових зобов`язань, а саме зобов`язання за розрахунковий період лютий 2022 року - травень 2022 року відповідач погасив шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог 20 липня 2022 року, а за період липень 2022 року-листопад 2022 року шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог 27 січня 2023р. З огляду на викладене вище, позивач нарахував відповідачу пеню, інфляційні втрати та 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань.

Позивач зазначає, що Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.04.2022 № 413 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 25 лютого 2022 року № 332 та визнання такою, що втратила чинність, постанови НКРЕКП від 08 квітня 2020 року № 766» встановлено: «... 16) зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.» З огляду на наведене, нарахування пені за неоплату заборгованості, яка не була погашена станом на 27.04.2022 року, починаючи з цієї дати позивач не здійснював.

У відповіді на відзив за вх. № 12714/23 від 22.05.2023р. позивач зазначив, що зарахування взаємних однорідних вимог по договору (неттінг) - це лише один з способів (інструментів), який дається чинним законодавством України і договором для полегшення розрахунків між сторонами. Обмежена можливість у його застосуванні не є і не може бути причиною відмови у виконанні своїх зобов`язань по оплаті наданих послуг/поставлених товарів стороною.

Позивач наголошує, що виконання зобов`язань позивача по договору можливе виключно шляхом перерахування коштів з поточного рахунка зі спеціальним режимом використання.

Позивач вказує, що законодавство забороняє йому оплачувати балансуючу електричну енергію за рахунок коштів, які призначені згідно зі структурою тарифів, затвердженою НКРЕКП, на інші цілі і отримані в оплату послуг з передачі електричної енергії та з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління.

Додатково позивач зазначив, що у спорі між сторонами відсутня ситуація, яка підпадала б під дію частини другої ст. 613 ЦК України, адже немає таких дій, які кредитор (НЕК «Укренерго») мав би вчинити, але не вчинив, до вчинення яких боржник (АТ «ДТЕК Західенерго») не міг виконати свій обов`язок. Позивач стверджує, що ані законодавством, ані договором не визначено, що АТ «ДТЕК Західенерго» має оплачувати свої борги по договору про участь в балансуючому ринку з НЕК «Укренерго» виключно за рахунок коштів, отриманих від НЕК «Укренерго» по цьому ж договору.

Враховуючи викладене вище, позивач просить суд стягнути з відповідача 8 984 703,25 грн., з яких: пеня - 113 385,66 грн. 3% річних від простроченої суми заборгованості 838 737,71 грн., інфляційні втрати - 8 032 579,88 грн.

Позиція відповідача за первісним позовом.

Відповідач у відзиві за вх. № 12214/23 від 16.05.2023р. зазначив, що не визнає заявлені позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідач звертає увагу, що пунктом 4.7 договору встановлено, що в загальному випадку не допускається припинення взаємних зобов`язань сторін договору (неттінг) шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо мова йде не про зарахування в межах однієї декади. Отже, для проведення зарахування зустрічних однорідних вимог по цьому договору понад період часу в одну декаду необхідні рішення КМУ або Міненерго. Як стверджує відповідач, Міненерго двічі видавало такі накази від 24.06.2022р. за № 215 та від 13.12.2023р. за № 416. Наказами доручено ОСП зменшити взаємну заборгованість з учасниками ринку шляхом зарахування однорідних грошових вимог за договорами про участь у балансуючому ринку, про що скласти та підписати двосторонні акти з учасниками ринку.

Відповідач зазначає, що на виконання наказів Міненерго проводив такі зарахування (неттінг) відповідно до Акту від 20.07.2022р. на суму 69 288 324,16 грн. При цьому в Акті вказано, що ППБ має непогашене зобов`язання перед ОСП в розмірі 69 288 324,16 грн, а в цей же час ОСП має непогашене зобов`язання перед АТ «ДТЕК Західенерго» в розмірі 857 614 770,47 грн. Також, згідно з Актом від 27.01.2023р. зобов`язання сторін припинилися шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 24 349 135,82 грн. При цьому в Акті вказано, що ППБ має непогашене зобов`язання перед ОСП в розмірі 24 349 135,82 грн, а в цей же час ОСП має непогашене зобов`язання перед АТ «ДТЕК Західенерго» в розмірі 1 325 659 705,09 грн. Із вказаних заліків вбачається, що після їх проведення заборгованість відповідача перед позивачем становила 0 грн., але при цьому заборгованість позивача перед відповідачем залишалася значною.

Відповідач стверджує, що у разі вчасної оплати заборгованості НЕК «Укренерго» на рахунок АТ «ДТЕК Західенерго», або наявної можливості у АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» проводити заліки зустрічних взаємних вимог з НЕК «Укренерго» згідно норм ЦК України, то заборгованість у відповідача по договору була б відсутня і порушення зобов`язань АТ «ДТЕК Західенерго» за договором не існувало б.

Покликаючись на приписи частини другої статті 613 ЦК України відповідач зазначає, що враховуючи прострочення кредитора (НЕК Укренерго), прострочення боржника (АТ «ДТЕК Західнерего») не настало і підстави для застосування правових наслідків порушення зобов`язання, які передбачені статтями 611, 536, 625, ЦК України, відсутні.

За даних обставин, позовні вимоги НЕК Укренерго в частині стягнення пені в сумі 113385,66 грн, 3% річних в розмірі 838 737,71 грн та інфляційних втрат в розмірі 8 032 579,88 грн. відповідач вважає передчасними та такими, що не підлягають задоволенню.

Додатково відповідач зауважує, що Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг приняла постанову №332 від 25.02.2022 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану». Підпунктом 16 пункту 1 цієї постанови Регулятор постановив: на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Оскільки нормативним актом Регулятора, прийнятим на виконання його повноважень, передбачених законами, зупинено нарахування та стягнення пені на весь період воєнного стану, то на думку відповідача, позовні вимоги з стягнення пені за період з 03.03.2022 року по 26.04.2022 року задоволенню не підлягають.

Також, відповідач вказує, що розрахунок 3% річних НЕК «Укренерго» у позовній заяві містить арифметичні помилки, які безпідставно завищують позовні вимоги до АТ «ДТЕК Західенерго» зі стягнення 3% річних.

У запереченнях на відповідь на відзив за вх. № 13925/23 від 29.05.2023р. відповідач зазначив, що твердження позивача про те, що прострочення виконання грошового зобов`язання виникло не з його вини, є неспроможними, оскільки ця обставина не впливає на обсяг його зобов`язань як боржника, що прострочив грошове зобов`язання, а наявність особливого алгоритму розподілу коштів на спеціальних рахунках, впровадженого у зв`язку з особливістю здійснення розрахунків на ринку електричної енергії, не виключає можливість застосування до спірних правовідносин положень загальних норм матеріального права

Відповідач наголошує, що прострочення боржника АТ «ДТЕК Західенерго» не настало і підстави для застосування правових наслідків порушення зобов`язання, передбачених статтями 611, 536, 625 ЦК України, відсутні.

З огляду на викладене вище, відповідач просить суд у задоволенні позивних вимог відмовити повністю.

Щодо зустрічного позову.

Позиція позивача за зустрічним позовом.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог позивач за зустрічним позовом зазначив, що протягом лютого 2023 - березня 2023 здійснив продаж відповідачу балансуючої енергії загальною вартістю 124 571 598,13 грн. та направив відповідні рахунки на її оплату на електрону адресу відповідача. Також, сторонами шляхом накладення електронного цифрового підпису було підписано відповідні акти купівлі - продажу балансуючої електричної енергії.

Як стверджує позивач за зустрічним позовом, в порушення умов договору відповідач, як ОСП та сторона договору взяті на себе грошові зобов`язання належним чином не виконав, відтак, станом на 01.05.2023р. заборгованість відповідача перед позивачем за договором складає 124 571 598,13 грн., з яких: 67 491 982,53 грн. - заборгованість за лютий 2023р.; 57 079 615,60 грн. - заборгованість за березень 2023р.

З огляду на невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати придбаної електричної енергії позивач нарахував 372 905,43грн. 3% річних та 1 012 379,74 грн. інфляційних втрат.

У запереченнях на відзив на зустрічну позовну заяву за вх. № 13289/23 від 29.05.2023р. позивач зазначив, що приписи статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» не містять імперативної заборони щодо розрахунку відповідача з постачальником електричної енергії (позивачем) тільки грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Навпаки, зазначеними положеннями передбачено можливість відповідача, з метою належного виконання грошових зобов`язань, вносити грошові кошти з інших власних рахунків на рахунок зі спеціальним режимом використання, що у свою чергу свідчить про те, що відповідач (боржник) за зустрічним позовом не позбавлений можливості здійснити перерахування на такий рахунок коштів з інших рахунків, зокрема з поточного рахунку, задля належного виконання своїх зобов`язань. У той же час, ненадходження коштів від інших учасників балансуючого ринку не може бути відкладальною обставиною для невиконання НЕК «Укренерго» своїх зобов`язань з оплати за договором.

Також, позивач зауважує, що положення договору не містять будь-яких застережень щодо використання відповідачем поточного рахунку зі спеціальним режимом використання, та, відповідно, умови про розрахунок за продану електричну енергію лише з такого рахунку та/або за умови наявності коштів на такому рахунку.

У додаткових поясненнях за вх. № 15709/23 від 23.06.2023р. позивач за зустрічним позовом зазначив, що висновки щодо застосування ст.75 Закону України «Про ринок електричної енергії» викладені у постановах Верховного Суду від 08.06.2022р. у справі №910/6636/21 та від 02.03.2023р. у справі №910/18611/21.

Додатково, позивач за зустрічним позовом просить, у випадку якщо суд при розгляді справи по суті прийде до переконання частково задовільнити первісні позовні вимоги НЕК «Укренерго», використати норму ст. ч. 11 ст. 238 ГПК, якою передбачено обов`язок судді здійснювати залік сум у рішенні, а саме: « 11. У разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму».

Врешті, доводи позивача аналогічні викладеним у зустрічній позовній заяві та запереченнях на відзив.

З огляду на викладене вище, позивач за зустрічним позовом просить суд стягнути з відповідача за зустрічним позовом 124 571 598,13 грн. основної заборгованості, 372 905,43грн. 3% річних та 1 012 379,74 грн. інфляційних втрат.

Позиція відповідача за зустрічним позовом.

У відзиві на зустрічну позовну заяву за вх. № 12716/23 від 22.05.2023р. відповідач за зустрічним позовом зазначив, що оператор системи передачі може сплачувати постачальникам послуг з балансування вартість балансуючої електричної енергії виключно з поточного рахунка із спеціальним режимом використання. Умовою проведення таких розрахунків є наявність коштів на рахунку із спеціальним режимом використання, що надійшли від учасників балансуючого ринку.

Тобто, усі кошти, які надходять від учасників балансуючого ринку на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ОСП, протягом банківського дня, підлягають виплаті учасникам ринку наступного ж банківського дня у межах наявної суми, і виключно на недискримінаційній основі.

При цьому, при оплаті платіжних документів, отриманих від учасників ринку, ОСП дотримується принципів здійснення оплат, передбачених вимогами Закону про ринок та Правилами ринку. Оплата рахунків ОСП здійснюється пропорційно до суми боргу НЕК «Укренерго» перед постачальниками послуг з балансування та сторонами, відповідальними за баланс, яким він заборгував у розрахунковому періоді, з пріоритетністю оплати найдавніших періодів, з урахуванням суми боргу кожного постачальника послуг з балансування та/або сторони, відповідальної за баланс, а також проведених оплат зі сторони таких постачальників послуг з балансування та сторін, відповідальних за баланс.

Попри наведене, у зв`язку з порушенням рядом учасників балансуючого ринку своїх фінансових зобов`язань перед відповідачем, зазначений вище поточний рахунок із спеціальним режимом використання не накопичує в достатній мірі коштів для оперативного проведення відповідачем розрахунків на балансуючому ринку.

Про критичну ситуацію, викликану порушенням фінансової дисципліни учасниками ринку, НЕК «Укренерго» інформувала учасників ринку; у тому числі, відповідна інформація оприлюднюється на офіційному веб-сайті відповідача. Також про наведені обставини НЕК «Укренерго» постійно інформує Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Міністерство фінансів України та Кабінет Міністрів України, а також на постійній основі доводить до відома усім учасникам ринку через наявні канали зв`язку (електронна пошта, телефонний зв`язок тощо).

Відповідач стверджує, що доказів порушення НЕК «Укренерго» установленого Законом про ринок алгоритму розрахунків за балансуючу електроенергію позивачем не надано, і з матеріалів справи не вбачається, що на думку відповідача, вказує на неможливість стягнення з НЕК «Укренерго» заборгованості в судовому порядку.

У поясненнях за вх. № 14564/23 від 12.06.2023р. відповідач за зустрічним позовом зазначив, що не визнає наявність боргу перед АТ «ДТЕК Західенерго» за договором про участь у балансуючому ринку № 0424-04013 від 27.05.2019 року за поставлену у лютому-березні 2023 року електроенергію, а також підставність стягнення будь-яких санкцій за прострочення виконання зобов`язань по договору.

Відповідач вважає, що оскільки оплата вартості електричної енергії на балансуючому ринку не є врегулюванням системних обмежень, то внесення відповідачем коштів на власний рахунок зі спеціальним режимом використання з метою здійснення платежів на балансуючому ринку, у тому числі для розрахунків з позивачем, не узгоджується з приписами Закону про ринок.

Врешті, аргументи відповідача аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

З огляду на викладене, відповідач за зустрічним позовом просить суд відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви в повному обсязі.

Обставини, встановлені судом.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» () згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є юридичною особою,100% акцій якого належать державі та є правонаступником ДП « Національна енергетична компанія «Укренерго» ) є оператором системи передачі (ОСП), на якого, зокрема, покладені функції адміністратора розрахунків (АР).

Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» (код 23269555) згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є юридичною особою, центральний чи місцевий орган виконавчої влади, до сфери управління якого належить юридична особа публічного права або який здійснює функції з управління корпоративними правами держави у відповідній юридичній особі належить НАК "Енергетична компанія України". (), (постачальник послуг балансування/ППБ) є виробником електричної енергії на підставі ліцензії, виданої згідно з постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 18.06.2019 .

Листом за вих. № 02/6-453/2019 від 24.05.2019р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Енерго» надіслало Державному підприємству «Національна енергетична компанія «Укренерго» письмову згоду Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на приєднання до договору про участь у балансуючому ринку.

У повідомленні про приєднання до договору про участь у балансуючому ринку за вих. №01/18933 від 27.05.2019 року Державне підприємство «Національна енергетична компанія «Укренерго» (яке у подальшому змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго») поставило до відома Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» про приєднання відповідача до умов договору про участь у балансуючому ринку та долучення до реєстру постачальників послуг з балансування (ідентифікатор договору - № 0424-04013, дата акцептування - 27.05.2019 року).

Відповідно до 1.1 цей договір є договором приєднання в розумінні ст.634 ЦК України, умови якого мають бути прийняті іншою Стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору вцілому.

Згідно із п. 1.2. Типового договору про участь у балансуючому ринку (надалі - Договір) за цим Договором ППБ зобов`язується надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ОСП балансування об`єднаної енергетичної системи України. ОСП зобов`язується продавати балансуючу електричну енергію ППБ або купувати балансуючу електричну енергію у ППБ та отримувати оплату за продану ППБ балансуючу електричну енергію або сплачувати кошти за куплену балансуючу електричну енергію у ППБ відповідно до умов цього Договору та Правил ринку.

За умовами п. 10.2 договору в редакції, затвердженій наказом ДП «НЕК «Укренерго» від 24.04.2019р. № 240 сторони погоджуються з тим, що ОСП у разі необхідності вносить зміни та доповнення до цього Договору і ОСП направляє ППБ повідомлення про зміни, в якому зазначає відповідне посилання на оприлюднений Договір на сайті ОСП. Змінений Договір оприлюднюється на сайті ОСП. У випадку, якщо ППБ не ініціював розірвання цього Договору протягом 1 місяця з моменту зміни, вважається, що він погодився зі зміненим Договором.

Наказом НЕК «Укренерго» від 31.01.2022р. № 59 було затверджено нову редакцію договору про участь у балансуючому ринку. Відповідно до п. 1.1 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 31.01.2022р. № 59 цей договір є договором приєднання в розумінні статті 634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому.

За приписами п.п. 1.2, 2.1 договору за цим договором ППБ зобов`язується надавати балансуючу електричну енергію на завантаження або розвантаження для здійснення ОСП балансування об`єднаної енергетичної системи України. ОСП зобов`язується продавати балансуючу електричну енергію ППБ або купувати балансуючу електричну енергію у ППБ та отримувати оплату за продану ППБ балансуючу електричну енергію або сплачувати кошти за куплену, балансуючу електричну енергію у ППБ відповідно до умов цього договору та Правил ринку. Загальна вартість цього договору складається із суми всіх платежів, здійснених ОСП на користь ППБ та ППБ на користь ОСП протягом дії цього договору за придбані та продані обсяги електричної енергії на балансуючому ринку відповідно до умов цього договору. За підсумками місяця визначаються індикативні величини: середньозважені ціни балансуючої електричної енергії на завантаження та розвантаження за розрахунковий місяць (грн/МВт год. з точністю до дев`яти знаків після коми), які розраховуються шляхом ділення вартості балансуючої електричної енергії на завантаження і розвантаження на загальний обсяг балансуючої електричної енергії на завантаження і розвантаження відповідно.

Пунктами 2.2, 4.1, 4.2, 4.3, 4.4 договору визначено, що розрахунок ціни купівлі-продажу електричної енергії визначається у відповідності до правил ринку. Виставлення рахунків та здійснення платежів здійснюються відповідно до процедур та графіків, визначених у Правилах ринку. Відповідно до п. договору за підсумками місяця ППБ складає та направляє ОСП у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП) два примірники підписаного зі своєї сторони Акта приймання-передачі наданих послуг з балансування (далі - Акт), який ОСП розглядає та у разі відсутності зауважень підписує протягом трьох робочих днів з моменту його отримання від ОСП або направляє мотивовану відмову від його підписання із зазначенням недоліків, що мають бути усунені. ОСП здійснює остаточний розрахунок з ППБ протягом 7 робочих днів після підписання сторонами Акта або з дати направлення його ППБ на адресу ОСП (у випадку непідписання та/або ненаправлення Акта, та/або мотивованих зауважень до нього у п`ятиденний строк) за умови реєстрації ППБ податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до вимог статті 201 Податкового кодексу України шляхом перерахування на поточний рахунок ППБ грошових коштів в обсязі, що відповідає фактичній вартості наданих послуг з балансування. Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку.

За приписами п. 4.6 договору оплата платіжного документа здійснюється ППБ на користь ОСП протягом одного робочого дня з дати його направлення до 18:00.

За умовами п. 5.1, пп. 1, 2 п. 5.2 договору при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність відповідно до цього договору та чинного законодавства України. ОСП має право отримувати від ППБ оплату, визначену згідно з вимогами Правил ринку, за придбану цим ППБ балансуючу електричну енергію; нараховувати штрафні платежі ППБ у випадках, передбачених вимогами Правил ринку.

Згідно із пп. 1, 2 п. 5.3 договору ППБ має право отримувати від ОСП оплату, визначену згідно з вимогами Правил ринку, за продану ППБ на балансуючому ринку електричну енергію; на відшкодування від ОСП збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням ОСП зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 5.4 договору ОСП зобов`язується здійснювати вчасно та в повному обсязі оплату проданої ППБ балансуючої електричної енергії на умовах, визначених Правилами ринку та цим договором; відшкодувати збитки, завдані ППБ невиконанням або неналежним виконанням зобов`язань за цим договором.

За умовами п. 7.1 договору у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01% за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За приписами пунктів 9.1, 9.2 договору цей договір набирає чинності з моменту акцептування ОСП заяви-приєднання ППБ, про що ОСП повідомляє ППБ, і є чинним до 31 грудня поточного року включно, у якому була надана заява-приєднання. Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим на наступний календарний рік на тих же умовах.

Наказом НЕК «Укренерго» від 21.04.2022р. № 160 було затверджено нову редакцію договору про участь у балансуючому ринку. Істотні умови договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 21.04.2022р. № 160 аналогічні умовам договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 31.01.2022р. № 59.

Наказом НЕК «Укренерго» від 16.05.2022р. № 177 було затверджено нову редакцію договору про участь у балансуючому ринку, зокрема в частині виставлення рахунків та оплати платежів. Згідно із п. 2.1 договору загальна вартість цього договору складається із суми придбаних та проданих обсягів електричної енергії на балансуючому ринку протягом дії цього договору та відповідно до умов цього договору. Відповідно до п. 4.1 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 16.05.2022р. № 177 виставлення рахунків та оплата платежів здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку. За приписами п.4.2, 4.3, 4.4 договору подання платіжних документів здійснюється Сторонами відповідно до Правил ринку. Якщо ППБ має заперечення до інформації, що міститься у платіжному документі, то він повинен повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП.

ОСП надає ППБ у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП або скановану копію) два примірники Акта купівлі-продажу балансуючої електричної енергії (далі - Акт), підписані зі своєї сторони, до 12 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано. Протягом двох робочих днів ППБ розглядає та повертає у паперовому або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП або скановану копію) ОСП один примірник Акта, підписаного зі своєї сторони.

Наказом НЕК «Укренерго» від 08.06.2022р. № 234 було затверджено нову редакцію договору про участь у балансуючому ринку, зокрема, додано п.4.7 наступного змісту - урегулювання сторонами взаємних зобов`язань здійснюється згідно з чинним законодавством України, у тому числі сторонами може бути застосовано неттінг виключно шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Не допускається припинення взаємних зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог: 1) у випадку виникнення зобов`язань щодо купівлі або продажу балансуючої електричної енергії в різних декадах; 2) за відсутності взаємної згоди сторін, яка виражається у підписанні сторонами Акта зарахування зустрічних однорідних вимог.

Наказами НЕК «Укренерго» від 08.12.2022р. № 614 від 27.01.2023р. № 57 було затверджено нову редакцію договору про участь у балансуючому ринку.

Відповідно до п. 4.4 договору ОСП формує та направляє Акт купівлі-продажу (далі - Акт) до ППБ не пізніше 13 календарного дня місяця, наступного за розрахунковим. Підписання Акта відбувається в електронній формі (за допомогою системи, яка забезпечує функціонування електронного документообігу з накладанням КЕП (за винятком випадків, коли використання електронного підпису прямо заборонено Законом), що забезпечує юридично значимий електронний документообіг між сторонами та розміщений у мережі Інтернет за посиланням: https://online.ua.energy/, або у паперовій формі шляхом підписання уповноваженою особою Акта (у разі неможливості підпису в електронній формі). Сторонами має бути забезпечена можливість здійснення електронного документообігу шляхом реєстрації у системі, яка забезпечує функціонування електронного документообігу. Протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до ППБ Акта ППБ розглядає та повертає ОСП один примірник Акта, підписаного зі своєї сторони. Акт повинен бути підписаний сторонами в один і той самий спосіб. У разі незгоди із розрахунками ОСП відповідно до Акта ППБ протягом двох робочих днів надсилає ОСП обґрунтовані зауваження щодо цього Акта та ініціює спір відповідно до норм чинного законодавства. До здійснення коригування обсяг та вартість електричної енергії визначається за даними, зазначеними в Акті. Якщо ППБ протягом двох робочих днів з дня направлення ОСП до ППБ Акта не ініціював спір та не направив до ОСП підписаний зі сторони ППБ примірник Акта, то такий вважається підписаним ППБ.

Актами купівлі-продажу балансуючої електричної енергії підтверджується факт купівлі-продажу сторонами балансуючої електричної енергії на виконання договору від 27.05.2019р. №0424-04013 за спірний період, а саме: відповідно до акту №БР/22/02-0424 від 28.02.2022р. купівлі-продажу балансуючої електричної енергії ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.02.2022р. по 28.02.2022р. на суму 32 078464,12; відповідно до акту №БР/22/03-0424 від 31.03.2022р. ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.03.2022р. по 31.03.2022р. на суму 103 779 603,82грн.; відповідно до акту №БР/22/04-0424 від 30.04.2022р. ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.04.2022р. по 30.04.2022р. на суму 24 423 375,34грн.; відповідно до акту №БР/22/05-0424 від 31.05.2022р. ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.05.2022р. по 31.05.2022р. на суму 68 924 584,60грн.; відповідно до акту №БР/22/07-0424 від 31.07.2022р. ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.07.2022р. по 31.07.2022р. на суму 51 380 171,60грн.; відповідно до акту №БР/22/11-0424 від 30.11.2022р. ППБ отримав, а ОСП поставив балансуючу електричну енергію за період з 01.11.2022р. по 30.11.2022р. на суму 132 577 224,61грн.

У зв`язку із здійсненням операцій купівлі-продажу балансуючої електричної енергії позивачем за первісним позовом було виставлено відповідні рахунки-фактури, зокрема: від 28.02.2022 року № 020 (за 12 лютого 2022 року) на суму 2 900 722,02 грн.; від 28.02.2022 року № 030 (за 13 лютого 2022 року) на суму 3 568 334,11 грн.; від 28.02.2022 року № 041 (за 14 лютого 2022 року) на суму 708 712,33 грн.; від 28.02.2022 року № 083 (за 18 лютого 2022 року) на суму 761 354,48 грн.; від 08.04.2022 року № 010 (за період 11.03.2022р. - 20.03.2022р.) на суму 49 572 185,23 грн.; від 18.04.2022 року № 008 (за період 01.04.2022р. 10.04.2022.р) на суму 532 444,02 грн.; від 26.05.2022 року № 011 (за період 11.05.2022р. 20.05.2022р.) на суму 6 850 255,03 грн.; від 06.06.2022 року № 010 (за період 21.05.2022р. 31.05.2022р.) на суму 4 394 316,94 грн.; від 14.07.2022 року № 009 (за період 01.07.2022р. 10.07.2022р.) на суму 17 061 359,69 грн.; від 06.12.2022 року № 011 (за період 21.11.2022р. 22.11.2022р.) на суму 5 997 031,31 грн.; від 06.12.2022 року № 022 (за період 23.11.2022р. - 24.11.2022р.) на суму 1 290 744,82 грн. Дата рахунку співпадає з датою виставлення відповідного рахунку. Докази виставлення вказаних рахунків, а саме скріншоти з програмного комплексу «Система управління ринком», програмно апаратного комплексу «АСКОД» та електронної пошти позивача за первісним позовом долучено до матеріалів справи.

В матеріалах справи наявна копія вимоги позивача за первісним позовом до відповідача про виконання умов договору про участь у балансуючому ринку б/д за вих. № 01/20424, відповідно до якої позивач зазначив, що станом на 24.05.2022р. розмір заборгованості відповідача становить 58 043 752,19 грн. та просив виконати договірні зобов`язання в частині розрахунків за надані послуги. Доказів надіслання вказаної вимоги до матеріалів справи не додано.

Відповідно до акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 20.07.2022р. згідно з договором від 27.05.2019р. № 0424-04013 сторони погодили наступне: на підставі рахунків на оплату за балансуючу електричну енергію, сформованих між ОСП та ППБ виникла заборгованість, а саме (згідно з додатком 1): ППБ має непогашене грошове зобов`язання перед ОСП у розмірі 69 288 324,16 грн., в тому числі ПДВ 11 548 054,03грн., яке виникло за куплену у ОСП балансуючу електричну енергію за розрахунковий період лютий 2022р. - травень 2022р.; ОСП має непогашене грошове зобов`язання перед ППБ у розмірі 857 614 770,47 грн., в тому числі ПДВ 142 935 795,08грн., яке виникло за куплену у ППБ балансуючу електричну енергію за розрахунковий період жовтень 2021р. - травень 2022р. Відповідно до п. 3 ст. 203 Господарського кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди, що зобов`язання на суму 69 288 324,16 грн., в т.ч. ПДВ 11 548 054,03грн. зазначені в п.1.1 та п.1.2 цього акту, припиняються шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Підписання акту сторонами свідчить про відсутність будь-яких претензій сторін одна до одної. В додатку № 1 до вказаного акту зарахування відображена наявність заборгованості ППБ перед ОСП за договором № 0424-04013 за лютий 2022р. в розмірі 7 939 122,94 грн.; за березень 2022р. в розмірі 49 572 185,23грн.; за квітень 2022р. в розмірі 532 444,02грн. та за травень 2022р. в розмірі 11 244 571,97 грн.

За умовами акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.01.2023р. згідно з договором від 27.05.2019р. № 0424-04013 сторони погодили наступне: на підставі рахунків на оплату за балансуючу електричну енергію, сформованих між ОСП та ППБ виникла заборгованість, а саме (згідно з додатком 1): ППБ має непогашене грошове зобов`язання перед ОСП у розмірі 24 349 135,82 грн., в тому числі ПДВ 4058189,30 грн., яке виникло за куплену у ОСП балансуючу електричну енергію за розрахунковий період липень 2022р. - листопад 2022р.; ОСП має непогашене грошове зобов`язання перед ППБ у розмірі 1 325 659 705,09 грн., в тому числі ПДВ 220 943 284,18 грн., яке виникло за куплену у ППБ балансуючу електричну енергію за розрахунковий період лютий 2020р. - листопад 2022р. Відповідно до п. 3 ст. 203 Господарського кодексу України та ст. 601 Цивільного кодексу України сторони дійшли згоди, що зобов`язання на суму 24 349 135,82 грн., в т.ч. ПДВ 4 058 189,30 грн. зазначені в п.1.1 та п.1.2 цього акту, припиняються шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Підписання акту сторонами свідчить про відсутність будь-яких претензій сторін одна до одної. В додатку № 1 до вказаного акту зарахування відображена наявність заборгованості ППБ перед ОСП за договором № 0424-04013 за липень 2022р. в розмірі 17 061 359,69грн. та за листопад 2022р. в розмірі 7 287 776,13грн.

Таким чином, заборгованість відповідача за первісним позовом за рахунками-фактурами від 28.02.2022 року № 020 на суму 2 900 722,02 грн.; від 28.02.2022 року № 030 на суму 3 568 334,11 грн.; від 28.02.2022 року № 041 на суму 708 712,33 грн.; від 28.02.2022 року № 083 на суму 761 354,48 грн.; від 08.04.2022 року № 010 на суму 49 572 185,23 грн.; від 18.04.2022 року № 008 на суму 532 444,02 грн.; від 26.05.2022 року № 011 на суму 6 850 255,03 грн.; від 06.06.2022 року № 010 на суму 4 394 316,94 грн. була погашена відповідно до акту зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з договором від 27.05.2019р. № 0424-04013 від 20.07.2022р.; заборгованість за рахунками-фактурами від 14.07.2022 року № 009 на суму 17 061 359,69 грн.; від 06.12.2022 року № 011 на суму 5 997 031,31 грн.; від 06.12.2022 року № 022 на суму 1 290 744,82 грн. була погашена відповідно до акту зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з договором від 27.05.2019р. № 0424-04013 від 27.01.2023р.

Відповідно до п. 4.6 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 31.01.2022р. № 59 оплата рахунків від 28.02.2022р., від 08.04.2022р. та від 18.04.2022р. повинна була здійснитися ППБ на користь ОСП протягом одного робочого дня з дати його направлення до 18:00. Оплата рахунків від 26.05.2022 року та від 06.06.2022 року відповідно до п. 4.1 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 16.05.2022р. № 177 повинна була відбутися відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку. Оплата рахунків від 14.07.2022 року та від 06.12.2022 року відповідно до п. 4.1 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 08.06.2022р. № 23 повинна була відбутися відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку. Відповідно до п. 7.7.3 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

У зв`язку із простроченням оплати, позивач за первісним позовом нарахував відповідачу пеню за наступними рахунками-фактурами: від 28.02.2022 року № 020 на суму 2 900 722,02 грн. за період з 03.03.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 15953,97грн.; від 28.02.2022 року № 030 на суму 3 568 334,11 грн. за період з 03.03.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 19625,83грн.; від 28.02.2022 року № 041 на суму 708 712,33 грн. за період з 03.03.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 3897,91грн.; від 28.02.2022 року № 083 на суму 761 354,48 грн. за період з 03.03.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 4187,44грн.; від 08.04.2022 року № 010 на суму 49 572 185,23 грн. за період з 13.04.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 69401,05грн.; від 18.04.2022 року № 008 на суму 532 444,02 грн. за період з 21.04.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 319,46грн.

Також позивачем нараховано 3% річних та інфляційні втрати за рахунками-фактурами від 28.02.2022 року № 020 на суму 2 900 722,02 грн. за період з 03.03.2022р. по 19.07.2022р. 3% річних в розмірі 33139,75грн. та інфляційні втрати - 431543,83грн.; від 28.02.2022 року № 030 на суму 3 568 334,11 грн. за період з 03.03.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 40766,99грн. та інфляційні втрати 530 865,27 грн.; від 28.02.2022 року № 041 на суму 708 712,33 грн. за період з 03.03.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 8 096,79грн. та інфляційні втрати 105 435,96 грн.; від 28.02.2022 року № 083 на суму 761 354,48 грн. за період з 03.03.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 8 698,21грн. та інфляційні втрати - 113 267,60 грн.; від 08.04.2022 року № 010 на суму 49 572 185,23 грн. за період з 13.04.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 399 293,76грн. та інфляційні втрати - 4 922 645,39 грн.; від 18.04.2022 року № 008 на суму 532 444,02 грн. за період з 21.04.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 3 938,62грн. та інфляційні втрати - 35 273,80 грн.; від 26.05.2022 року № 011 на суму 6 850 255,03 грн. за період з 31.05.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 28 151,73грн. та інфляційні втрати - 261 796,19 грн.; від 06.06.2022 року № 010 на суму 4 394 316,94 грн. за період з 09.06.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 18 058,83грн. та інфляційні втрати - 167 937,61 грн.; від 14.07.2022 року № 009 на суму 17 061 359,69 грн. за період з 19.07.2022р. по 26.01.2023р. в розмірі 269 242,27грн. та інфляційні втрати - 1 354 089,48 грн.; від 06.12.2022 року № 011 на суму 5 997 031,31 грн. за період з 09.12.2022р. по 26.01.2023р. в розмірі 24 152,42грн. та інфляційні втрати - 90 291,30 грн.; від 06.12.2022 року № 022 на суму 1 290 744,82 грн. за період з 09.12.2022р. по 26.01.2023р. в розмірі 5198,34грн. та інфляційні втрати 19 433,45 грн. відповідно.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом, судом встановлено, що позивач за зустрічним позовом у лютому 2023 року поставив, а відповідач отримав балансуючу електричну енергію на суму 81 151 217,70 грн., в свою чергу, відповідач за зустрічним позовом поставив позивачу балансуючу електричну енергію на суму 13 659 235,16 грн., що підтверджується актом №БР/23/02-0424 від 28.02.2023р. купівлі-продажу балансуючої електричної енергії. Також, відповідно до акту №БР/23/03-0424 від 31.03.2023р. купівлі-продажу балансуючої електричної енергії позивач за зустрічним позовом у березні 2023 року поставив, а відповідач отримав балансуючу електричну енергію на суму 79 695 858,29 грн., тоді як відповідач за зустрічним позовом поставив позивачу балансуючу електричну енергію на суму 22 616 242,69 грн.

У зв`язку із вищенаведеним, позивач за зустрічним позовом виставив відповідачу відповідні рахунки-фактури на оплату: від 16.02.2023р. № 015 за період з 01.02.2023р. по 10.02.2023р. на суму 60 669 897,06грн.; від 24.02.2023р. № 014 за період з 11.02.2023р. по 20.02.2023р. на суму 5 129172,49грн.; від 06.03.2023р. № 017 за період з 21.02.2023р. по 28.02.2023р. на суму 1 692 912,98грн.; від 16.03.2023р. №016 за період з 01.03.2023р. по 10.03.2023р. на суму 4 022 468,02грн.; від 24.03.2023р. № 226 за період з 11.03.2023р. по 20.03.2023р. на суму 19 397 910,32грн. та від 06.04.2023р. № 021 за період з 21.03.2023р. по 31.03.2023р. на суму 33 659 237,26грн. Докази надіслання вказаних рахунків, а саме скріншоти з електронної скриньки позивача за зустрічним позовом долучено до матеріалів справи. Доказів оплати за вказаними рахунками сторонами суду не надано. Таким чином заборгованість відповідача за зустрічним позовом становить за лютий 2023р. 67 491 982,53 грн., за березень 2023р. 57 079 615,60 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 08.12.2022р. № 614 оплата виставлених відповідачем за первісним позовом рахунків повинна була відбутися відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку. Відповідно до п. 7.7.4 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка. У зв`язку із не оплатою за балансуючу електричну енергію за вказаними вище рахунками позивач за зустрічним позовом нарахував відповідачу 3% річних на суму 67 491 982,53 грн. за період з 11.03.2023р. по 01.05.2023р. в розмірі 288 458,88грн. та на суму 57 079 615,60 грн. за період з 14.04.2023р. по 01.05.2023р. в розмірі 84446,55грн., а також інфляційні втрати на суму 67 491 982,53 грн. за період з 11.03.2023р. по 01.05.2023р. в розмірі 1 012 379,74грн.

Позиція суду.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За умовами статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (частина 1 статті 691 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абзацу 28 пункту 1.1.2 глави 1.1 розділу І Правил ринку платіжний документ - рахунок, сформований адміністратором розрахунків учаснику ринку щодо оплати ним або адміністратором розрахунків своїх фінансових зобов`язань, що виникли в результаті участі на ринку електричної енергії такого учасника ринку.

Відповідно до п. 4.1, 4.4, 4.6 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 31.01.2022р. № 59 виставлення рахунків та здійснення платежів здійснюються відповідно до процедур та графіків, визначених у Правилах ринку. Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку. Оплата платіжного документа здійснюється ППБ на користь ОСП протягом одного робочого дня з дати його направлення до 18:00.

Відповідно до п. 4.1, 4.2 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 16.05.2022р. № 177 виставлення рахунків та оплата платежів здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку. Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку.

Відповідно до п. 4.1, 4.2 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 08.06.2022р. № 23 виставлення рахунків та оплата платежів здійснюються відповідно до процедур та у строки, визначені Правилами ринку. Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку.

Пунктом 7.2.1 Правил ринку (в редакціях, чинних з 16.05.2022р.) встановлено, що АР на щодекадній основі надсилає через СУР платіжний документ кожному ППБ із зазначенням суми, яка повинна бути сплачена ППБ за відповідний період за закупівлю балансуючої енергії. АР щомісяця надсилає ППБ через СУР окремий платіжний документ із зазначенням суми плати за невідповідність, що має бути сплачена ППБ за повний місяць. ППБ щодекадно надсилає АР платіжний документ із зазначенням суми, що повинна бути сплачена АР за відповідний період за закупівлю балансуючої енергії.

Згідно із п. 7.7.3 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку учасника ринку на банківський рахунок АР здійснюється протягом двох робочих днів з дати направлення платіжного документа.

Як встановлено судом, позивач за первісним позовом виставив відповідачу наступні рахунки-фактури: від 28.02.2022 року № 020 (за 12 лютого 2022 року) на суму 2 900 722,02 грн.; від 28.02.2022 року № 030 (за 13 лютого 2022 року) на суму 3 568 334,11 грн.; від 28.02.2022 року № 041 (за 14 лютого 2022 року) на суму 708 712,33 грн.; від 28.02.2022 року № 083 (за 18 лютого 2022 року) на суму 761 354,48 грн.; від 08.04.2022 року № 010 (за період 11.03.2022р. - 20.03.2022р.) на суму 49 572 185,23 грн.; від 18.04.2022 року № 008 (за період 01.04.2022р. 10.04.2022р.) на суму 532 444,02 грн.; від 26.05.2022 року № 011 (за період 11.05.2022р. 20.05.2022р.) на суму 6 850 255,03 грн.; від 06.06.2022 року № 010 (за період 21.05.2022р. 31.05.2022р.) на суму 4 394 316,94 грн.; від 14.07.2022 року № 009 (за період 01.07.2022р. 10.07.2022р.) на суму 17 061 359,69 грн.; від 06.12.2022 року № 011 (за період 21.11.2022р. 22.11.2022р.) на суму 5 997 031,31 грн.; від 06.12.2022 року № 022 (за період 23.11.2022р.- 24.11.2022р.) на суму 1 290 744,82 грн.

Із врахуванням приписів п. 4.6 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказу НЕК «Укренерго» від 31.01.2022р. № 59 , строк оплати за рахунками-фактурами від 28.02.2022 року № 020; № 030; № 041; № 083 настав 02.03.2022р.; за рахунком-фактурою від 08.04.2022 року № 010 12.04.2022р.; за рахунком-фактурою від 18.04.2022 року № 008 20.04.2022р.

Враховуючи умови п. 4.1 договору про участь у балансуючому ринку в редакції наказів НЕК «Укренерго» від 31.01.2022р. № 59, від 16.05.2022р. № 177 та від 08.06.2022р. № 23, а також п. 7.7.3 Правил ринку строк оплати за рахунком-фактурою від 26.05.2022 року № 011 настав 30.05.2022р.; за рахунком-фактурою від 06.06.2022 року № 010 08.06.2022р.; за рахунком-фактурою від 14.07.2022 року № 009 18.07.2022р. та за рахунками-фактурами від 06.12.2022 року № 011 та № 022 08.12.2022р.

Наявність заборгованості відповідача за договором № 0424-04013 за лютий 2022р. в розмірі 7 939 122,94 грн.; за березень 2022р. в розмірі 49 572 185,23грн.; за квітень 2022р. в розмірі 532 444,02грн. та за травень 2022р. в розмірі 11 244 571,97 грн. відображена в додатку № 1 до акту зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з договором від 27.05.2019р. № 0424-04013 від 20.07.2022р., а наявність заборгованості за липень 2022р. в розмірі 17 061 359,69грн. та за листопад 2022р. в розмірі 7 287 776,13грн. зафіксована в додатку № 1 до акту зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з договором від 27.05.2019р. № 0424-04013 від 27.01.2023р.

Судом встановлено, що зобов`язання відповідача за первісним позовом за рахунками-фактурами від 28.02.2022 року № 020 на суму 2 900 722,02 грн.; від 28.02.2022 року № 030 на суму 3 568 334,11 грн.; від 28.02.2022 року № 041 на суму 708 712,33 грн.; від 28.02.2022 року № 083 на суму 761 354,48 грн.; від 08.04.2022 року № 010 на суму 49 572 185,23 грн.; від 18.04.2022 року № 008 на суму 532 444,02 грн.; від 26.05.2022 року № 011 на суму 6 850 255,03 грн.; від 06.06.2022 року № 010 на суму 4 394 316,94 грн. була погашена відповідно до акту зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з договором від 27.05.2019р. № 0424-04013 від 20.07.2022р.; заборгованість за рахунками-фактурами від 14.07.2022 року № 009 на суму 17 061 359,69 грн.; від 06.12.2022 року № 011 на суму 5 997 031,31 грн.; від 06.12.2022 року № 022 на суму 1 290 744,82 грн. була погашена відповідно до акту зарахування зустрічних однорідних вимог згідно з договором від 27.05.2019р. № 0424-04013 від 27.01.2023р.

При цьому, відповідач за первісним позовом допустив прострочення оплати за рахунками-фактурами від 28.02.2022 року № 020; № 030; № 041; № 083 з 03.03.2022р. по 19.07.2022р.; за рахунком-фактурою від 08.04.2022 року № 010 з 13.04.2022р. по 19.07.2022р.; за рахунком-фактурою від 18.04.2022 року № 008 з 21.04.2022р. по 19.07.2022р.; за рахунком-фактурою від 26.05.2022 року № 011 з 31.05.2022р. по 19.07.2022р.; за рахунком-фактурою від 06.06.2022 року № 010 з 09.06.2022р. по 19.07.2022; за рахунком-фактурою від 14.07.2022 року № 009 з 19.07.2022р. по 26.01.2023р. та за рахунками-фактурами від 06.12.2022 року № 011 та № 022 з 09.12.2022р. по 26.01.2023р.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (ст.610 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

За умовами п. 7.1 договору у разі несвоєчасного виконання грошових зобов`язань винна сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,01 % за кожний день прострочення від суми простроченого платежу, але не більше розміру облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У зв`язку із простроченням оплати, позивач за первісним позовом нарахував відповідачу пеню за наступними рахунками-фактурами: від 28.02.2022 року № 020 на суму 2 900 722,02 грн. за період з 03.03.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 15953,97грн.; від 28.02.2022 року № 030 на суму 3 568 334,11 грн. за період з 03.03.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 19625,83грн.; від 28.02.2022 року № 041 на суму 708 712,33 грн. за період з 03.03.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 3897,91грн.; від 28.02.2022 року № 083 на суму 761 354,48 грн. за період з 03.03.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 4187,44грн.; від 08.04.2022 року № 010 на суму 49 572 185,23 грн. за період з 13.04.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 69401,05грн.; від 18.04.2022 року № 008 на суму 532 444,02 грн. за період з 21.04.2022р. по 26.04.2022р. в розмірі 319,46грн.

Суд зазначає, що відповідно до п. 16 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 332 від 25.02.2022р. «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанову зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Відповідна постанова у вказаній частині не визнана недійсною в установленому порядку. При цьому, повноваження НКРЕКП визначені Законом України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", п.1 ч.2 ст.17 якого установлено, що Регулятор, яким є НКРЕКП, має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання. Також, в силу приписів ч.9 ст.14 вказаного Закону, рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Як визначено п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики: діяльності з виробництва, передачі, розподілу, постачання електричної енергії, зберігання енергії; діяльності з організації купівлі-продажу електричної енергії на ринку "на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку, забезпечення купівлі електричної енергії за "зеленим" тарифом, трейдерської діяльності тощо.

З огляду на наведене беручи до уваги, що період нарахування пені заявленої до стягнення починається з 03.03.2022р., у задоволенні позовних вимог первісного позову щодо стягнення пені належить відмовити.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу 3% річних та інфляційні втрати за рахунками-фактурами від 28.02.2022 року № 020 на суму 2 900 722,02 грн. за період з 03.03.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 33139,75грн. та 431543,83грн.; від 28.02.2022 року № 030 на суму 3 568 334,11 грн. за період з 03.03.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 40766,99грн. та 530 865,27 грн.; від 28.02.2022 року № 041 на суму 708 712,33 грн. за період з 03.03.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 8 096,79грн. та 105 435,96 грн.; від 28.02.2022 року № 083 на суму 761 354,48 грн. за період з 03.03.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 8 698,21грн. та 113 267,60 грн.; від 08.04.2022 року № 010 на суму 49 572 185,23 грн. за період з 13.04.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 399 293,76грн. та 4 922 645,39 грн.; від 18.04.2022 року № 008 на суму 532 444,02 грн. за період з 21.04.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 3 938,62грн. 35 273,80 грн.; від 26.05.2022 року № 011 на суму 6 850 255,03 грн. за період з 31.05.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 28 151,73грн. та 261 796,19 грн.; від 06.06.2022 року № 010 на суму 4 394 316,94 грн. за період з 09.06.2022р. по 19.07.2022р. в розмірі 18 058,83грн. та 167 937,61 грн.; від 14.07.2022 року № 009 на суму 17 061 359,69 грн. за період з 19.07.2022р. по 26.01.2023р. в розмірі 269 242,27грн. та 1 354 089,48 грн.; від 06.12.2022 року № 011 на суму 5 997 031,31 грн. за період з 09.12.2022р. по 26.01.2023р. в розмірі 24 152,42грн. та 90 291,30 грн.; від 06.12.2022 року № 022 на суму 1 290 744,82 грн. за період з 09.12.2022р. по 26.01.2023р. в розмірі 5 198,34грн. та 19 433,45 грн. відповідно. Відтак, в підсумку, позивачем заявлено до стягнення 838737,71грн 3% річних, 8 032 579,88грн інфляційні втрати. Перевіривши надані розрахунки, суд зазначає, що позивач за первісним позовом припустився арифметичної помилки при розрахунку 3% річних. В перерахунку, суд зазначає, що підставними є нарахування 3% річних в розмірі 835 487,13 грн. У стягненні решти 3% річних слід відмовити у зв`язку із безпідставністю та необґрунтованістю.

Станом на день прийняття рішення, доказів оплати проведених позивачем нарахувань та доказів в спростування наведених обставин суду не надано. З огляду на вищенаведене, з відповідача за первісним позовом на користь позивача належить стягнути 835 487,13 грн. 3% річних та 8 032 579,88грн. інфляційних втрат.

Щодо позовних вимог за зустрічним позовом, то відповідно до пункту 7.2.1 Правил ринку ППБ щодекадно надсилає АР платіжний документ із зазначенням суми, що повинна бути сплачена АР за відповідний період за закупівлю балансуючої енергії.

Згідно із п. 7.7.4 Правил ринку оплата платіжного документа з банківського рахунку АР на банківський рахунок учасника ринку здійснюється протягом чотирьох робочих днів з дати направлення рахунка.

Як встановлено судом, позивач за зустрічним позовом у лютому 2023 року поставив, а відповідач отримав балансуючу електричну енергію на суму 81 151 217,70 грн., в свою чергу, відповідач за зустрічним позовом поставив позивачу балансуючу електричну енергію на суму 13 659 235,16 грн., що підтверджується актом №БР/23/02-0424 від 28.02.2023р. купівлі-продажу балансуючої електричної енергії. Також, відповідно до акту №БР/23/03-0424 від 31.03.2023р. купівлі-продажу балансуючої електричної енергії позивач за зустрічним позовом у березні 2023 року поставив, а відповідач отримав балансуючу електричну енергію на суму 79 695 858,29 грн., тоді як відповідач за зустрічним позовом поставив позивачу балансуючу електричну енергію на суму 22 616 242,69 грн.

У зв`язку із наведеним, позивач за зустрічним позовом виставив відповідачу рахунки-фактури на оплату: від 16.02.2023р. № 015 за період з 01.02.2023р. по 10.02.2023р. на суму 60 669 897,06грн.; від 24.02.2023р. № 014 за період з 11.02.2023р. по 20.02.2023р. на суму 5 129 172,49грн.; від 06.03.2023р. № 017 за період з 21.02.2023р. по 28.02.2023р. на суму 1 692 912,98грн.; від 16.03.2023р. №016 за період з 01.03.2023р. по 10.03.2023р. на суму 4 022 468,02грн.; від 24.03.2023р. № 226 за період з 11.03.2023р. по 20.03.2023р. на суму 19 397 910,32грн. та від 06.04.2023р. № 021 за період з 21.03.2023р. по 31.03.2023р. на суму 33 659 237,26грн.

Із врахуванням приписів пункту 7.7.4 Правил ринку строк оплати настав: за рахунком-фактурою від 16.02.2023р. № 015 22.02.2023р.; від 24.02.2023р. № 014 02.03.2023р.; від 06.03.2023р. № 017 10.03.2023р.; від 16.03.2023р. №016 22.03.2023р.; від 24.03.2023р. № 226 30.03.2023р. та від 06.04.2023р. № 021 12.04.2023р. Однак, доказів оплати вказаних рахунків не представлено. Таким чином, станом на момент прийняття рішення, заборгованість відповідача за зустрічним позовом за поставлену балансуючу електричну енергію становить за лютий 2023р. - 67 491 982,53грн., за березень 2023р. - 57 079 615,60грн.

Станом на день прийняття рішення, доказів оплати заборгованості та доказів в спростування наведених обставин суду не надано.

Щодо покликань відповідача на ті обставини, що законом встановлено спеціальний алгоритм розрахунків між ОСП та ППБ, який передбачає наявність в ОСП поточного рахунку із спеціальним режимом використання виключно з якого здійснюються розрахунки за послуги з ППБ/СВБ, та розрахунки за послуги з ППБ/СВБ здійснюються в межах наявних на рахунку коштів, що надійшли від учасників ринку балансування та те, що у зв`язку із систематичним порушенням рядом учасників ринку - сторонами, відповідальними за небаланс, своїх фінансових зобов`язань перед ОСП, рахунок відповідача із спеціальним режимом використання не накопичує в достатній мірі коштів для належного проведення ОСП розрахунків на балансуючому ринку суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 68 Закону України «Про ринок електричної енергії» передбачено, що виробники зобов`язані надавати послуги з балансування в обсягах та випадках, визначених цим Законом та правилами ринку. Надавати послуги з балансування мають право також споживачі у порядку, визначеному правилами ринку.

Згідно із ч.3 ст.68 Закону України «Про ринок електричної енергії» для надання послуг з балансування учасники ринку укладають з оператором системи передачі договір на основі типового договору про участь у балансуючому ринку. Постачальники послуг з балансування реєструються адміністратором розрахунків у порядку, визначеному правилами ринку. Типовий договір про участь у балансуючому ринку затверджується Регулятором.

Відповідно до ч.7 ст.68 Закону України «Про ринок електричної енергії» за результатами роботи балансуючого ринку за відповідну добу на підставі даних оператора системи передачі та адміністратора комерційного обліку адміністратор розрахунків розраховує платежі оператора системи передачі та постачальників послуг з балансування за електричну енергію, ціни небалансу електричної енергії, а також обсяги небалансів електричної енергії учасників ринку і відповідні платежі за них та виставляє відповідні рахунки у порядку, визначеному правилами ринку.

За приписами ч.1 ст.75 Закону України «Про ринок електричної енергії» розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на ринку електричної енергії, між учасниками цього ринку здійснюються в грошовій формі відповідно до укладених договорів у порядку, визначеному цим Законом, правилами ринку, правилами ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку.

Частиною четвертою статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що постачальники послуг з балансування та сторони, відповідальні за баланс, в яких виникли зобов`язання перед оператором системи передачі в результаті діяльності на балансуючому ринку, вносять плату за електричну енергію виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оператора системи передачі в уповноважених банках. Кошти з поточного рахунку із спеціальним режимом використання оператора системи передачі перераховуються відповідно до правил ринку на: 1) поточні рахунки постачальників послуг з балансування та сторін, відповідальних за баланс, крім електропостачальників; 2) поточні рахунки із спеціальним режимом використання електропостачальників; 3) поточний рахунок оператора системи передачі. З метою здійснення розрахунків з постачальниками послуг з балансування під час врегулювання системних обмежень оператор системи передачі може вносити на свій поточний рахунок із спеціальним режимом використання кошти з власного поточного рахунка.

Норми статті 75 Закону України «Про ринок електричної енергії» не містять імперативної заборони щодо розрахунку відповідача з постачальником електричної енергії (позивачем) тільки грошовими коштами, які надходять від інших учасників балансуючого ринку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Натомість, зазначеними положеннями Закону передбачено можливість відповідача для належного виконання грошових зобов`язань, вносити грошові кошти з інших власних рахунків на рахунок зі спеціальним режимом використання, що в свою чергу свідчить про те, що відповідач (боржник) не позбавлений можливості здійснити перерахування на такий рахунок коштів з інших рахунків, зокрема з поточного рахунку, задля належного виконання своїх зобов`язань. Ненадходження коштів від інших учасників балансуючого ринку не може бути відкладальною обставиною для невиконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати за договором. Зазначені висновки щодо застосування ст.75 Закону України «Про ринок електричної енергії» викладені у постановах Верховного Суду від 08.06.2022р. у справі №910/6636/21, від 02.03.2023р. у справі №910/18611/21.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України, позивач нарахував відповідачу за лютий 2023р. на суму 67 491 982,53грн. 3% річних за період з 11.03.2023р. по 01.05.2023р. в розмірі 288458,88грн. та інфляційні втрати в розмірі 1012379,74грн. а також 3% річних за березень 2023р. на суму 57 079 615,60грн. за період з 14.04.2023р. по 01.05.2023р. в розмірі 84446,55грн. Розрахунки долучено до матеріалів справи та перевірено судом.

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не поступало, доказів оплати проведених позивачем за зустрічним позовом нарахувань не подано.

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

З огляду на вищевикладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що зазначені у зустрічній позовній заяві обставини, що є предметом доказування у справі, визнаються судом встановленими та доведеними та позовні вимоги до відповідача за зустрічним позовом про стягнення основного боргу в розмірі 124 571 598,13грн., 372 905,43грн. 3% річних та 1 012 379,74грн. інфляційних втрат є обґрунтованими, не спростованими, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню.

Як вже зазначалось, вимоги позивача за первісним позовом підлягають задоволенню частково, та з відповідача за первісним позовом на користь позивача належить стягнути 835 487,13 грн. 3% річних та 8 032 579,88грн. інфляційних втрат, що разом становить 8 868 067,01грн. Щодо вимог позивача за зустрічним позовом про стягнення основного боргу в розмірі 124 571 598,13грн., 372 905,43грн. 3% річних та 1 012 379,74грн. інфляційних втрат, що в сумі складає 125 956 883,30 грн., то суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості в повному обсязі.

Частиною 11 ст. 238 ГПК України встановлено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне провести у даній справі в частині стягнутих сум зарахування грошових вимог по первісному та зустрічному позовах та стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» заборгованість у загальному розмірі 117 088 816,29 грн, що складає різницю між розміром задоволених позовних вимог за зустрічним позовом та розміром задоволених позовних вимог за первісним позовом.

Щодо судових витрат суд зазначає наступне.

Приватним акціонерним товариством «Національна енергетична компанія «Укренерго» при зверненні до суду з первісним позовом з майновими вимогами на загальну суму 8 984 703,25 грн. сплачено 134770,74 грн. судового збору. Попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу в позовній заяві не зазначено.

Акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» при зверненні до суду з зустрічним позовом з майновими вимогами 125 956 883,30 грн. сплачено 939400,00 грн. судового збору.

06.09.2023р. позивачем за зустрічним позовом подано клопотання про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 100 000,00грн. До заяви долучено докази скерування її копії з додатками позивачу.

Відповідно до ч.1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

На виконання даної процесуальної норми відповідачем за первісним позовом у зустрічній позовній заяві зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач за зустрічним позовом поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складається із суми судового збору у розмірі 939 400,00 грн, а також із суми витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 100 000грн.

Статтею 126 ГПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Через канцелярію суду позивач за первісним позовом 19.09.2023р. подав заперечення за вх. № 22673/23 на клопотання відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. У запереченнях позивач за первісним позовом зазначає, що відповідно до інформації, що міститься у акті №171 від 19.07.2023 року, усі юридичні послуги, надані адвокатським об`єднанням «Перший радник» Акціонерному товариству «ДТЕК Західенерго», як клієнту, по захисту його інтересів у справі №914/1122/23, виконав адвокат Галецький В.Т., однак, за наявною в НЕК «Укренерго» інформацією, адвокат Галецький В.Т. є штатним юристом АТ «ДТЕК Західенерго».

На думку позивача за первісним позовом, вся робота виконана представником саме як працівником АТ «ДТЕК Західенерго» і оплачена йому в рамках трудового договору з підприємством. Позивач за первісним позовом стверджує, що Адвокатське об`єднання «Перший радник» будь-якої участі у представництві і захисті інтересів відповідача у справі №914/1122/23 не брало, а тому претендувати на винагороду не може. Позивач за первісним позовом звертає увагу суду, на ту обставину, що правова допомога у справі відповідачу надається Адвокатським об`єднанням «Перший радник» на підставі Договору по надання правничої допомоги від 01.07.2019 року, проте повноваження адвоката у справі підтверджуються довіреністю № 9/ЗЕ/АУП/23 від 10.01.2023р. виданою АТ «ДТЕК Західенерго» та за відсутності в матеріалах справи ордера про надання правової допомоги Адвокатським об`єднанням «Перший радник» чи адвокатом Галецьким В.Т. Зазначене з врахуванням п.4 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України № 41 від 12.04.2019 року з останніми змінами внесеними Рішенням Ради адвокатів України № 32 від 19.05.2023 року, Рішенням Ради адвокатів України Про затвердження роз`яснення щодо підстав представництва адвокатом клієнта в суді № 62 від 02.08.2022 року, на переконання позивача за первісним позовом, є доказом реальності прямих правовідносин між відповідачем та адвокатом, а відтак, доданий до клопотання договір, додаткові угоди, акт позивач за первісним позовом вважає неналежним доказом наявності договірних правовідносин між клієнтом та надавачем професійної правничої допомоги.

Додатково позивач за первісним позовом звертає увагу суду на те, що в доданому до клопотання Акті № 171 від 19.07.2023р. наявні види професійної правничої допомоги як по первісному позову так і по зустрічному позову, а відтак розподіл такого роду судових витрат має бути здійснено судом пропорційно задоволеним чи відмовленим вимогам (ч.4 ст. 129 ГПК України) з врахуванням вимог ч.5 ст. 129 ГПК України та інших вимог чинного законодавства.

Позивач за первісним позовом зазначає, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п.33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19) та стверджує, що жодному з цих критеріїв вимоги відповідача, викладені у клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, не відповідають.

Також, позивач за первісним позовом звертає увагу суду на той факт, що відповідач не долучив до клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу жодних доказів, на підтвердження того, що сума у 100 000,00грн. чи частина її, виплачена клієнтом адвокатському об`єднанню «Перший радник» та вказує на те, що відповідно до положень ч. 2 ст. 126 ГПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З огляду на викладене вище, позивач за первісним позовом вважає, що клопотання відповідача за первісним позовом про стягнення витрат на професійну правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 5-8 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно нижчою від суми, заявленої в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В підтвердження обсягу надання послуг з правової допомоги до клопотання за вх. № 21605/23 долучено копію договору № 1491-ЗЭ від 01.07.2019р. про надання правової допомоги, копію додаткової угоди б/н від 28.12.2022р.до договору про надання правової допомоги № 1491-ЗЭ від 01.07.2019р., копію додаткової угоди №27-04/2023 від 27.04.2023р.до договору про надання правової допомоги № 1491-ЗЕ від 01.07.2019р., копію Акту № 171 від 19.07.2023р. наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 1491-ЗЕ від 01.07.2019р., копію довіреності № 9/ЗЕ/АУП/23 від 10.01.2023р. на ім`я Галецького Василя Теодоровича та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №1051 від 02.02.2005р.

Договором № 1491-ЗЭ від 01.07.2019р. про надання правової допомоги, укладеним Акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго»(Клієнт) та Адвокатським об`єднанням «Перший Радник»(Виконавець), передбачено надання виконавцем послуг із представництва інтересів клієнта, зокрема у судах.

Відповідно до п. 1.5 договору, документом, що підтверджує наявність у виконавця повноважень на представництво клієнта в ході розгляду справи, є довіреність юридичної особи або ордер.

За умовами п. 3.1, 3.2 договору приймання-передача послуг за цим договором здійснюється сторонами за актами наданих послуг. Акт наданих послуг складається та підписується виконавцем за результатом надання послуг в день прийняття судом першої або апеляційної або касаційної інстанції судового рішення, яким закінчується розгляд справи у суді відповідної інстанції або у випадку настання інших обставин, що зумовлюють припинення надання правової допомоги за договором, але не пізніше 01 числа місяця, що слідує за місяцем в якому було прийняте рішення. Акт наданих послуг містить детальний опис наданих послуг, час, витрачений адвокатом на їх надання, загальну вартість наданих послуг (розмір гонорару). Такий акт наданих послуг невідкладно (в день його складання) направляється виконавцем клієнту.

Згідно із п. 4.1, 4.2 договору вартість послуг, розмір витрат виконавця та порядок розрахунків погоджується сторонами в додаткових угодах, що є невід`ємною частиною даного договору. Сторони домовилися про встановлення погодинного порядку обчислення розміру гонорару адвокатів виконавця.

Додатковою угодою б/н від 28.12.2022р. до договору про надання правової допомоги № 1491-ЗЭ від 01.07.2019р. сторони погодили продовжити строк дії договору до 31.12.2023р.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди №27-04/2023 від 27.04.2023р. до договору про надання правової допомоги № 1491-ЗЕ від 01.07.2019р. сторони узгодили, що в рамках договору та цієї додаткової угоди виконавець зобов`язується надавати клієнтові правову допомогу (надалі - Правова допомога), щодо належного представництва інтересів клієнта у справах за позовами Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» та АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про участь у балансуючому ринку в Господарському суді Львівської області, зокрема, але не тільки у справі № 914/1122/23, подання зустрічного позову та подальше представництво в судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Пунктом 2.1 додаткової угоди сторонами погоджено, що оплата за надані послуги проводиться відповідно до кількості годин, витрачених адвокатом/ми на представництво інтересів клієнта та кількості судових засідань, в яких адвокатом/ами прийнято участь.

Відповідно до п. 2.2 додаткової угоди сторонами погоджено, що вартість послуг Адвоката/ів становить 10 000 грн. (десять тисяч гривень 00 коп.) за одну годину надання послуг/виконання робіт/участь в одному судовому засіданні у справі одного адвоката.

За приписами пунктів 2.3 2.4 додаткової угоди №27-04/2023 від 27.04.2023р.до договору про надання правової допомоги № 1491-ЗЕ від 01.07.2019р. сторони узгодили, що факт надання послуг підтверджується актом наданих послуг. Клієнт зобов`язаний протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання акту наданих послуг підписати його, або надати виконавцю свої заперечення. Оплата за надані послуги здійснюється клієнтом шляхом безготівкового розрахунку протягом 70 (сімдесяти) календарних днів з дати набрання чинності рішенням суду за відповідним позовом про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про участь у балансуючому ринку.

Згідно із п. 3.1 додаткової угоди ця додаткова угода набирає чинності з дати її укладення і є невід`ємною частиною договору.

За умовами п. 3.2 додаткової угоди представництво інтересів клієнта у справі за позовами Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» до АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» та АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» до Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за договором про участь у балансуючому ринку здійснюється адвокатом АО «Перший Радник», в т.ч., але не виключно: Галецький Василь Теодорович (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1051, видане на підставі рішення Ради адвокатів Львівської області від 02.02.2005 року № 1).

Відповідно до акту № 171 від 19.07.2023р. наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 1491-ЗЕ від 01.07.2019р. адвокатським об`єднання «Перший Радник» надано, а Акціонерним товариством «ДТЕК Західенерго» прийнято послуги з правової допомоги під час розгляду справи № 914/1122/23 в суді першої інстанції (Господарському суді Львівської області), а саме: аналіз договірної документації, первинних документів, що стосуються оплати за балансуючу електричну енергію тривалістю 1 година на суму 10 000,00 грн.; аналіз чинного законодавства з питань, що регулюють спірні відносини, аналіз судової практики в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних витрат, аналіз поточної практики Верховного Суду, з висновками щодо судової перспективи справи, розробка загальної стратегії ведення справи тривалістю 1 година на суму 10 000,00 грн.; підготовка відзиву на первісний позов, підготовка зустрічної позовної заяви, розрахунку пені, 3% річних, інфляційних витрат тривалістю 2 години на суму 20 000,00 грн.; участь в судових засіданнях в Господарському суді Львівської області тривалістю 5 годин на суму 50 000,00 грн.; підготовка відповіді на відзив, заперечень та додаткових пояснень тривалістю 1 година на суму 10 000,00 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що адвокат Галецький Василь Теодорович прийняв участь в судових засіданнях 09.05.2023р., 06.06.2023р., 04.07.2023р., 18.07.2023р., 06.09.2023р. та 19.09.2023р. Представником відповідача за первісним позовом подано зустрічну позовну заяву, клопотання за вх. № 11505/23 від 09.05.2023р., відзив на первісну позовну заяву, заперечення на відзив на зустрічну позовну заяву за вх. № 13289/23 від 29.05.2023р., заперечення на відповідь на відзив на первісну позовну заяву за вх. № 13295/23 від 29.05.2023р., додаткові пояснення за вх. № 15709/23 від 23.06.2023р., пояснення за вх. № 17753/23 від 18.07.2023р., клопотання за вх. № 19084/23 від 02.08.2023р., клопотання про стягнення витрат на професійну правову допомогу за вх. № 21605/23 від 06.09.2023р., клопотання за вх. № 22352/23 від 14.09.2023р. та клопотання за вх. № 22410/23 від 15.09.2023р.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України, відповідно до якої інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим у частині п`ятій статті 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими, суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку /дії / бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Керуючись частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Висновки, аналогічні відображеним вище, викладені в постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022р. у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28.11.2002 "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за ст. 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (рішення ЄСПЛ у справах "Ніколова проти Болгарії" та "Єчюс проти Литви", п.п. 79 і 112).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору в контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).

У постанові Верховного Суду від 11.06.2021 у справі № 34-16/17-3683-2011 викладено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені ч.ч. 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Позивачем за зустрічним позовом у попередньому розрахунку витрат на професійну правничу допомогу зазначено, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач за зустрічним позовом поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, складається із суми судового збору у розмірі 939 400,00 грн, а також із суми витрат на професійну правничу допомогу 100000грн.

У клопотанні за вх. № 21605/23 про стягнення витрат на правову допомогу позивач за зустрічним позовом просить стягнути в розмірі 100 000,00грн.

Суд звертає увагу на ту обставину, що як зазначено сторонами , Господарським судом міста Києва було розглянуто значну кількість справ, про стягнення заборгованості, що виникла на підставі договору про участь у балансуючому ринку №0424-0413 від 27.05.2019р., між тими самими сторонами однак, за різні періоди виникнення заборгованості, у зв`язку із чим, суд прийшов до висновку, що за наявності рішень суду в аналогічних спорах за різний період, тому надана правова допомога у даній справі не вимагала великого обсягу робіт/послуг та часу з підготовки позовної заяви, відзиву чи клопотань у справі.

Додатково суд вважає за необхідне зазначити, що зокрема Рішенням ради адвокатів Чернігівської області від 16.02.2018р. № 57 затверджено Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних ставок) адвокатського гонорару, відповідно до яких, розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати. Аналогічний розмір адвокатського гонорару за годину роботи встановлено і Рішенням ради адвокатів Харківської області від 21.03.2018р. № 17, яким затверджено Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних ставок) адвокатського гонорару.

Суд зазначає, що відповідно до ст.7 Закону України Про Державний бюджет України на 2023р. прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року становить 2684,00 гривні. Таким чином, відповідно до зазначених вище Рекомендацій щодо застосування рекомендованих (мінімальних ставок) адвокатського гонорару розмір рекомендованого (мінімального) адвокатського гонорару за годину роботи становить 1342,00грн.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що зазначений в акті № 171 від 19.07.2023р. наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 1491-ЗЕ від 01.07.2019р. розмір винагороди адвоката за 1 годину роботи в сумі 10 000,00 грн., на переконання суду є неспівмірним із рекомендованим розміром адвокатського гонорару за годину роботи, та розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом та обсягом наданих адвокатом послуг.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до частини 1 статті 15 Господарського процесуального кодексу України, пропорційність у господарському суді, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням предмету та підстав позовних вимог, оцінюючи фактичні витрати відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) , з урахуванням всіх аспектів і складності справи, беручи до уваги, зокрема, викладені позивачем за первісним позовом заперечення проти розміру витрат на оплату послуг адвоката та клопотання про їх зменшення, керуючись приписами ст.ст.126,129ГПК України, оцінивши відповідність обсягу роботи адвоката з представництва інтересів відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) розміру гонорару, предмет спору, обсяг доказів, пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, складність справи, розумну необхідність відповідних судових витрат для даної справи, дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; суд вважає, що розмір заявлених відповідачем за первісним позовом витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 100000,00 грн. не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і неспіврозмірні із виконаною роботою у суді першої інстанції, отже їх розмір є необґрунтованим. Враховуючи наведене, оцінивши подані відповідачем за первісним позовом докази на підтвердження понесених ним витрат, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд, керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що витрати відповідача за первісним позовом на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді першої інстанції підлягають розподілу частково у сумі 50 000,00 грн, які належить стягнути позивача.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 р. у справі Серявін проти України зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі Трофимчук проти України (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28.10.2010 р.) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно з частиною першою статті 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги первісного позову на загальну суму 8 984 703,25 грн. задоволено частково на суму 8 868067,01грн., то 133 021,01 грн. судового збору покладається на Акціонерне товариство «ДТЕК Західенерго» пропорційно розміру задоволених вимог.

Щодо позовних вимог зустрічного позову на загальну суму 125 956883,30 грн., то суд дійшов висновку щодо їх обґрунтованості в повному обсязі, отже судовий збір в розмірі 939400,00 грн. покладається на Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго».

Згідно з частиною 11 статті 129 ГПК у випадку покладення судових витрат на обидві сторони суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

У зв`язку з тим, що при розподілі судових витрат на Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» покладено більшу суму судових витрат, різниця судових витрат у розмірі 806378,99 грн. (939400,00грн. - 133021,01грн.) підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго».

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги первісного позову задоволити частково, в частині стягнення з Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» на користь Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» 835487,13 грн. 3% річних та 8 032579,88 грн. інфляційних втрат та 133 021,01грн. судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог первісного позову відмовити.

Позовні вимоги зустрічного позову про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» основний борг в розмірі 124571598,13грн., 372 905,43грн. 3% річних та 1012 379,74грн. інфляційних втрат та 939400,00грн. судового збору задоволити повністю.

Провести зустрічне зарахування грошових сум, присуджених до стягнення з кожної із сторін за результатами розгляду первісного та зустрічного позовів, на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Національна енергетична компанія «Укренерго» (01032, місто Київ, вулиця Симона Петлюри, будинок 25, ідентифікаційний код 00100227) на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Західенерго» (79026, Львівська область, місто Львів, вулиця Козельницька, будинок 15, ідентифікаційний код 23269555) заборгованість у загальному розмірі 117088816,29 грн., 806378,99грн. судового збору та 50000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 22.09.2023р.

Суддя Іванчук С.В.