ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2023 р. Справа№ 927/912/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Корсака В.А.

Андрієнка В.В.

за участю секретаря судового засідання Зорі В.С.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши матеріали апеляційної скарги фізичної особи-підприємця Стукало Юрія Миколайовича

на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2023

у справі №927/912/23 (суддя Фесюра М.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця Стукало Юрія Миколайовича

до фізичної особи-підприємця Кирик Наталії Віталіївни

про стягнення 279989,43 грн

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернігівської області звернулася фізична особа-підприємець Стукало Юрій Миколайович з позовом до фізичної особи-підприємця Кирик Наталії Віталіївни про стягнення 279989,43 грн, у тому числі: 166810 грн - заборгованості, 52170,55 грн - відсотків за користування грошовими коштами, 7682,42 грн - 3% річних, 53326,46 грн інфляційних втрат за період з 08.12.2021 по 27.06.2023.

Разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2023 відмовлено фізичній особі-підприємцю Стукало Юрій Миколайович у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суд першої інстанції виходив з того, що заявник не надав суду належних та допустимих доказів в обґрунтування того, що невжиття заходів до забезпечення позову вказаним в заяві шляхом, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду, суд доходить висновку, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, фізична особа-підприємца Стукало Юрій Миколайович звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом не враховано, що ФОП Кирик Н.В. не виконує свої грошові зобов`язання за договором та ухиляється від отримання кореспонденції, що явно свідчить про небажання відповідача виконати грошові зобов`язання.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2023 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Корсак В.А., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою фізичної особи-підприємця Стукало Юрія Миколайовича на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2023 у справі №927/912/23 та призначено справу до розгляду на 14 вересня 2023 о 12:30 год.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.

Відповідно до статті 136 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосовувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частини третя та четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи позивача, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення у випадку задоволення позову.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову оцінюється обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Отже, з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову та їх оцінка судами з належним відображенням у судових рішеннях висновків здійсненої оцінки (аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду 25.03.2019 у справі № 920/622/18).

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, Господарський суд міста Києва дійшов правильного висновку про те, що твердження заявника про порушення строків виконання грошового зобов`язання за договором та неотримання поштової кореспондеції, не є достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність вжиття відповідного заходу забезпечення позову. В той час, заявником не надано належних доказів на підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на зняття коштів зі своїх розрахункових рахунків або відчуження майна, як і не надано суду жодних доказів того, що боржник має намір ухилитися від виконання рішення суду.

Північний апеляційний господарський суд зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (аналогічна правова позиція викладено в Постанові Верховного Суду від 10.10.2018 у справі № 910/6924/18).

Отже, послання на те, що боржник може розпоряджатися своїм майном, не може свідчити про існування ризику неможливості або утруднення виконання рішення, у випадку задоволення позову, оскільки не призводить до погіршення майнового стану відповідача або до зменшення його активів.

Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у поданій заяві позивачем не наведено достатніх належних та допустимих доказів наявності обставин, які б могли призвести до ускладнення виконання судового рішення по справі, у зв`язку з чим суд дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Викладені в апеляційній скарзі доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду, проте по суті їх не спростовують; підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції неспроможними.

Судова колегія вважає, що місцевий господарський суд з достатньою повнотою дослідив усі обставини справи, надав належну оцінку представленим доказам, висновки суду не суперечать матеріалам справи, обставини, які мають значення по справі, судом встановлені вірно. Порушень норм матеріального та процесуального права не установлено.

Відповідно до ст. 276 ГПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин справи апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення - слід залишити без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 275, 276, 282 ГПК України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Стукало Юрія Миколайовича на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2023 у справі №927/912/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 04.07.2023 у справі №927/912/23залишити без змін.

3. Матеріали справи №927/912/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до ст.ст. 287, 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.09.2023.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді В.А. Корсак

В.В. Андрієнко