ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 року м. Дніпро Справа № 908/2031/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідач )

суддів: Чус. О.В., Іванова О.Г.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: Пономарьов Р.О., посвідчення № 4897 від 04.10.2017 р., адвокат

від відповідача: Хижня Л.Є., посвідчення № 5135/10 від 31.01.2014 р., адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг"

на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.03.2023 р.

( суддя Азізбекян Т.А., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 21.04.2023 р.)

у справі

за позовом

Дочірнього підприємства "Агрофірма"Лія"

малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія"

( с. Троїцьке, Петропавлівський район, Дніпровська область )

до відповідача:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг"

( м. Запоріжжя )

про стягнення 470 789,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Дочірнє підприємство "Агрофірма"Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг", про: стягнення основного боргу в сумі 372 945,00 грн., пені в сумі 82 088,92 грн., трьох процентів річних у сумі 6 804,96 грн, інфляційних витрат у сумі 8 950,68 грн. за договором поставки соняшника № 19825СС від 10.11.2021; доручення органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 06.10.2022 року і до моменту виконання цього рішення 3% річних за такою формулою: /Проценти/ = /Сума борту/ х /Процентна ставка/ /100% /365 днів х /Кількість днів/, де: /Сума боргу/ - сума простроченого боргу; /Процентна ставка/ - проценти річних; /Кількість днів/ - різниця між датою розрахунку та датою виникнення прострочення зобов`язання; доручити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 06.10.2022 і до моменту виконання цього рішення, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ діючої в період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, за формулою: Пеня = С х 20СД х Д / 100 (де С - сума заборгованості за період; 2ОСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення; Д - кількість днів прострочення).

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.03.2023 р. позов задоволено - стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" на користь дочірнього підприємства "Агрофірма"Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" 372 945 грн. основного боргу, пеню, у сумі 82 088 грн. 92 коп., 3% річних, у сумі 6 804 грн. 96 коп., інфляційні витрати, у сумі 8 950 грн. 68 коп. та 7061 грн. 84 коп. судового збору. Доручено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 06.10.2022р. і до моменту виконання цього рішення 3% річних за такою формулою: /Проценти/ = /Сума боргу/ х /Процентна ставка/ /100% /365 днів х /Кількість днів/. Де: /Сума боргу/ - сума простроченого боргу; /Процентна ставка/ - проценти річних; /Кількість днів/ - різниця між датою розрахунку та датою і зникнення прострочення зобов`язання. Доручено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 06.10.2022 і до моменту виконання цього рішення, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, за формулою: Пеня = С х 2ОСД х Д / 100 (де С - сума заборгованості за період; 2ОСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення; Д - кількість днів прострочення).

13.03.2023 р. до Господарського суду Запорізької області надійшла заява Дочірнього підприємства Агрофірма «Лія» малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лія» про винесення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат після ухвалення рішення у справі № 908/2031/22, в якій останній просив суд: визнати поважними причини з яких було неможливо під час розгляду справи № 908/2031/22 подати докази, що підтверджують розмір понесених Дочірнім підприємством «Агрофірма «Лія» малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лія» судових витрат; долучити до матеріалів справи № 908/2031/22 докази понесених витрат на професійну правничу допомогу та інших судових витрат: копію договору № 8 про надання правової (правничої) допомоги від 27.08.2022; копії рахунків: № 2 від 03.10.2022, № 5 від 28.12.2022, № 6 від 30.12.2022, № 7 від 11.01.2023, № 10 від 06.03.2023; копії деталізації рахунків: № 2 від 03.10.2022, № 5 від 28.12.2022, № 6 від 30.12.2022, № 7 від 11.01.2023, № 10 від 06.03.2023; копії актів здачі-приймання виконаних робіт: № 2 від 03.10.2022, № 5 від 28.12.2022, № 6 від 30.12.2022, № 7 від 11.01.2023, № 10 від 06.03.2023; копії квитанцій до прибуткового касового ордеру: № 3 від 03.10.2022, № 7 від 06.01.2023, № 8 від 09.01.2023, № 9 від 20.01,2023, №12 від 07.03.2023; вирішити питання щодо витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи та понесених Дочірнім підприємством Агрофірма Лія малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю Фірма Лія під час розгляду справи № 908/2031/22 стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Саноіл-Трейдінг» на користь Дочірнього підприємства «Агрофірма «Лія» малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лія» 43 075,00 грн..

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Додатковим рішенням Господарського суду Запорізької області від 30.03.2023 р. заяву Позивача задоволено - стягнуто з Відповідача на користь Дочірнього підприємства «Агрофірма Лія» малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Лія» - 43 075,00 грн..

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним додатковим рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг", в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.03.2023 р. та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про винесення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат відмовити повністю.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що додаткове рішення прийняте судом внаслідок не з`ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду встановленим обставинам справи, а тому прийнятим з порушенням норм процесуального права.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник не погоджується з висновком господарського суду про необґрунтованість клопотання Відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та неподання ним доказів щодо неспівмірності витрат на оплату послуг адвоката є необґрунтованим та безпідставним.

При цьому Скаржник зазначає, що твердження Відповідача про неспівмірність розміру витрат на професійну правничу допомогу, заявлених Позивачем до розподілу із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) підтверджується матеріалами справи № 908/2031/22 та документами, доданими Відповідачем до відзиву на заяву Позивача про винесення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат після ухвалення рішення по справі № 908/2031/22. Однак, зазначені обставини не були досліджені та взяті до уваги Судом.

Водночас, на думку Скаржника, дійшовши висновку про доведеність, документальну обґрунтованість та відповідність критерію розумності всього розміру витрат на професійну правничу допомогу, заявленого до розподілу Позивачем, судом не було досліджено та встановлено дійсність та необхідність наданих адвокатом Позивачу послуг, вартість яких заявлена до відшкодування, для вирішення спору у зазначеній справі, а отже не з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Скаржник наголошує на тому, що включення вартості послуг з підготовки листа вих.. № 11 від 03.10.2022 р. Позивача на адресу Відповідача щодо виконання зобов`язання за договором № 19825СС та направлення належним чином засвідчених копій документів, обґрунтовуючих заборгованість та сканування завірених належним чином копій документів, обґрунтовуючих заборгованість - додатків до листа вих. № 11 від 03.10.2022 р. на адресу Відповідача, до загальної вартості наданих Позивачу Адвокатом послуг правничої допомоги є неправомірним та необґрунтованим. Включення вартості послуг з направлення на адресу Відповідача та Суду клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, клопотання про відмову у задоволенні заяви Відповідача з запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, відповіді на відзив, заяви про неможливість до ухвалення рішення у праві подати докази понесених витрат на професійну правничу допомогу до загальної вартості наданих Позивачу Адвокатом послуг правничої допомоги є неправомірним та необґрунтованим.

При цьому, про витрати такої кількості часу було лише зазначено у деталізаціях до рахунків Адвоката, доданих до зави Позивача. При поданні заяви до суду Позивач не надав жодних доказів, які б підтверджували витрати Адвокатом саме такої кількості часу для прибуття ним до Суду для участі у судових засіданнях. Зокрема, у документах, наданих Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на оплату послуг з правничої допомоги була відсутня інформація і облікові документи, що підтверджують та обґрунтовують зазначені ним витрати часу на прибуття Адвоката до суду, маршрут його слідування, вид транспорту, фіксацію початку та кінця руху за маршрутом тощо, необхідність саме такого проміжку часу для руху за відповідним маршрутом, неможливість прибуття Адвоката до суду за менших витрат часу.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу, що надійшов до суду, Дочірнє підприємство "Агрофірма"Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою, тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а додаткове рішення Господарського суду Запорізької області у даній справі просить залишити без змін.

Зокрема, Дочірнє підприємство посилається на те, що хоча справа і не є складною на перший погляд, проте Відповідачем було надано значну кількість документів, які не відносяться до суті спору та предмету доказування по даній справі, а викладена ним правова позиція є суперечливою, що мало на меті лише заплутування суду та представника Позивача щодо реальних обставин справи і правовідносин сторін, що вимагало докладання значних зусиль по їх оцінці та підготовці відповідних документів з цього приводу.

Крім того, у відзиві Дочірнє підприємство посилається на те, що відмова або зменшення сум у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною, не на користь якої ухвалено рішення обставин того, що витрати є необгрунтованими, неспівмірними, непідтвердженими.

Дочірнє підприємство також вказує на те, що з посиланням на те, що справа є досить проста Відповідач зазначає, що фіксований тариф відповідно до Договору про надання правничої допомоги адвокатом Пономарьовим P.O. ТОВ «Фірма «ЛІЯ» не може бути вищим за 800 гривень за годину, при цьому подаючи відзив у справі на сторінці 10 обґрунтовуючи свої витрати на правничу допомогу зазначив вартість однієї години в розмірі 2000 гривень, що на 500 гривень більша навіть сплаченої Позивачем. Це стосується і часу витрачено на складання документів та аналізу отриманих документів. Так, відповідач вважає що позов можно було скласти за 2 години, в той час як для складання відзиву та заперечення на відповідь на відзив представником відповідача, відповідно до відзиву витрачено 8 годин.

Крім того, Дочірнє підприємство зазначає про те, що місцем здійснення діяльності адвоката є м. Курахове Донецької області. Із загально доступних відомостей в мережі інтернет відстань від м. Курахове до м. Запоріжжя по найменшому маршруту автомобільним шляхом складає 172 км. Альтернативного автотранспорту, автомобільному - відсутній. Враховуючи наявність блокпостів, відстань - фактично витрачений час і відображено у деталізаціях рахунку. Більш того, з метою мінімізувати витрати до рахунків включено лише час витрачений на прибуття до суду без врахування зворотної дороги. Також, слід зазначити про відсутність визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, оформлення витрат на час необхідний для прибуття учасника судового засідання, та надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації призведе до порушення принципу верховенства права.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 18.05.2023 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Кощеєв І.М. (доповідач), судді Орєшкіна Е.В., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.05.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначено апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 08.06.2023 р..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.06.2023р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 13.07.2023р..

Розпорядженням керівника апарату суду від 12.07.2023 р., у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 908/2031/22, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018 р. зі змінами.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Орєшкіної Е.В., Іванова О.Г..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.07.2023р., визначеним складом суду прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.03.2023р. у справі №908/2031/22 до свого провадження.

13.07.2023 р. в судовому засіданні по справі оголошено перерву до 21.09.2023 р..

Розпорядженням керівника апарату суду від 14.09.2023р., у зв`язку з припиненням повноважень судді Орєшкіної Е.В., відповідно до ст. 123 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018р. зі змінами.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Чус О.В., Іванова О.Г..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2023р., визначеним складом суду прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" на додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.03.2023р. у справі №908/2031/22 до свого провадження.

У судовому засіданні 21.09.2023 р. була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 06.03.2023 р. позов задоволено - стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" на користь дочірнього підприємства "Агрофірма"Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" 372 945 грн. основного боргу, пеню, у сумі 82 088 грн. 92 коп., 3% річних, у сумі 6 804 грн. 96 коп., інфляційні витрати, у сумі 8 950 грн. 68 коп. та 7061 грн. 84 коп. судового збору. Доручено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 06.10.2022р. і до моменту виконання цього рішення 3% річних за такою формулою: /Проценти/ = /Сума боргу/ х /Процентна ставка/ /100% /365 днів х /Кількість днів/. Де: /Сума боргу/ - сума простроченого боргу; /Процентна ставка/ - проценти річних; /Кількість днів/ - різниця між датою розрахунку та датою і зникнення прострочення зобов`язання. Доручено органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати, починаючи з 06.10.2022 і до моменту виконання цього рішення, пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, за формулою: Пеня = С х 2ОСД х Д / 100 (де С - сума заборгованості за період; 2ОСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення; Д - кількість днів прострочення).

Від дочірнього підприємства "Агрофірма"Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" надійшла заява про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" на користь дочірнього підприємства "Агрофірма"Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" 43 075,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За наслідками розгляду заяви господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі, яким суд першої інстанції заяву дочірнього підприємства "Агрофірма"Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" задовольнив - стягнув з товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" на користь дочірнього підприємства "Агрофірма"Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" 43 075,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а додаткове рішення господарського суду зміні, виходячи з наступного.

Однією з основних засад ( принципів ) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення ( пункт 12 частини третьої ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу ( ст. 124 ГПК України ); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат ( ст. 129 ГПК України ).

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство також визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини четвертої ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У розумінні положень частини п`ятої ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами ( частина шоста ст. 126 ГПК України ).

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій ст. 129 ГПК України: у разі задоволення позову - на Відповідача; у разі відмови в позові - на Позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із тим, у частині п`ятій зазначеної статті цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд ( за клопотанням сторони або з власної ініціативи ) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу.

Зокрема, відповідно до частини п`ятої ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою ст. 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 р. у справі № 922/445/19, постановах Верховного Суду від 01.08.2019 р. у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 р. у справі № 904/3583/19. Ці правові висновки було підтверджено і в постановах Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.11.2019 р. у справі № 910/906/18 та від 06.12.2019 р. у справі №910/353/19.

Отже, під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, визначеними у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто, критерії, визначені частиною четвертою ст. 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини четвертої ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною п`ятою ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом частини третьої ст. 237 ЦК України однією з підстав виникнення представництва є договір.

Частиною першою ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ( далі - Закон № 5076-VI ) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона ( адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання ) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору ( ст. 1 Закону № 5076-VI ).

Закон № 5076-VI формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини ( пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 р. у справі № 755/9215/15-ц; п. 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 р. у справі № 910/12876/19 ).

Частинами першою та другою ст. 30 Закону № 5076-VI встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

У розгляді даного спору судова колегія враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 р. у справі № 910/13071/19. У наведеній постанові Верховний Суд у звернув увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Суд апеляційної інстанції також звертається до правової позиції, зазначеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21. Так, Велика Палата зазначила про те, що частина третя ст. 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт ( наданих послуг ), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним. Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

На підтвердження доказів понесення витрат на правову допомогу Позивачем подано до суду: копію договору № 8 про надання правової (правничої) допомоги від 27.08.2022; копії рахунків: № 2 від 03.10.2022, № 5 від 28.12.2022, № 6 від 30.12.2022, № 7 від 11.01.2023, № 10 від 06.03.2023; копії деталізації рахунків: № 2 від 03.10.2022, № 5 від 28.12.2022, № 6 від 30.12.2022, № 7 від 11.01.2023, № 10 від 06.03.2023; копії актів здачі-прийняття виконаних робіт: № 2 від 03.10.2022, № 5 від 28.12.2022, № 6 від 30.12.2022, № 7 від 11.01.2023, № 10 від 06.03.2023; копії квитанцій до прибуткового касового ордеру: № 3 від 03.10.2022, № 7 від 06.01.2023, № 8 від 09.01.2023, № 9 від 20.01.2023, № 12 від 07.03.2023.

Матеріалами справи підтверджено, що 27.08.2022 р. між Адвокатом Пономарьовим Р.О. ( Адвокат ) та дочірнім підприємством «Агрофірма «Лія» малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лія» ( Замовник ) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги № 8, за умовами п. 1.1. якого, Адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову (правничу), юридичну допомогу (консультації) в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити гонорар (замовлення) у порядку та строки обумовлені Сторонами.

Згідно п. 2.1. договору, Адвокат відповідно до узгоджених Сторонами доручень: надає Замовнику консультаційні та юридичні послуги щодо захисту інтересів останнього перед фізичними особами, в органах державної влади, органах прокуратури, МВС, СБУ, державної податкової служби, ДПС, державної виконавчої служби, приватних виконавців, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також в господарських судах України всіх інстанцій, в т.ч. у господарській справі за позовом Дочірнього підприємства «Агрофірма «Лія» малого підприємства у вигляді ТОВ «Фірма «Лія» до Відповідача ТОВ «САНОІЛ-ТРЕЙДІНГ» про стягнення заборгованості за договором поставки № 19825 СС від 10.11.2021 р., пені за простроченими зобов`язаннями по оплаті товару, трьох відсотків річних, інфляційних витрат за простроченими зобов`язаннями, в т.ч. оскарження дій, бездіяльності службових та посадових осіб. Представляє Замовника, в судах з усіма правами, які надано законом позивачу, відповідачу, заявнику, скаржнику, у т.ч. з правом пред`явлення позову, зміни підстави або предмету позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, пред`явлення зустрічного позову, подання заяв, пояснень, відзивів, заперечень, відповідей та скарг, укладання мирової угоди на будь-якій стадії процесу, вимагати виконання судового рішення, оскарження рішення, постанов і ухвали суду, одержання, рішень ухвал, виконавчого листа та пред`явлення його до виконання; підписувати та подавати документи, зокрема заяви, клопотання, відводи, заперечення, скарги, уточнення, пояснення, запити, звернення, повідомлення, докази та інше; вести попередні переговори та узгоджувати процесуальні питання; отримувати документи, в тому числі відповіді, довідки, свідоцтва, витяги, виписки, рішення, ухвали, постанови, заочне рішення тощо, а також їх копії; сплачувати від імені Замовника державне мито, судовий збір та інші необхідні платежі; вчиняти інші дії в інтересах Замовника не передбачених даним Договором.

Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до виконання Сторонами своїх зобов' язань (п. 3.1. договору).

Пунктом 4.1. договору визначено, що вартість послуг адвоката Пономарьова Р.О., якщо інше не обумовлено з Замовником, або не визначено фіксованим тарифом, розраховується, виходячи з почасової ставки встановленої договором, та часу, витраченого на виконання завдання Замовника, при цьому одна година розподіляється на 10 (десять) шестихвилинних часток. Кожна шестихвилинна частка, що розпочалася, з метою визначення розміру гонорару враховується як повна.

Відповідно до п. 4.2. договору, вартість послуг за час витрачений адвокатом на поїздки у справах Замовника, перебування в робочий час у справах Замовника в іншому місті, протягом якого завдання Замовника не виконувалось з поважних причин (під робочим часом розуміється відрізок дня з 8.00 годин до 22.00 годин незалежно від того чи є такий день робочим) розраховується, виходячи з 50 % почасової ставки, встановленої для адвоката.

Згідно із п. 4.3. договору, очікування в будь-якому місці за межами офісу адвоката Пономарьова Р.О. враховується як виконання завдання.

Пунктом 4.4. договору, почасова ставка адвоката Пономарьова Р.О. встановлена в зазначеному договорі є незмінною до закінчення дії договору та становить 1 500,00 грн..

У відповідності до п. 4.5. договору, рахунки адвокатом як правило виставляються за фактом виконання робіт кожні 15 днів, не виключено надання рахунків і за більш коротші або довші періоди чи за фактом окремих наданих послуг, підтверджених відповідним актами здачі-приймання виконаних робіт.

Форма рахунку: рахунок містить дату, номер, найменування Замовника, вартість послуг за період або суму авансового платежу, загальну суму що підлягає сплаті. Разом з рахунком може надаватися деталізація, яка як правило містить номер та дату рахунку, до якого вона додається, період за який виставляється рахунок, вид виконаних робіт з зазначенням дати виконання, витраченого часу (у випадку розрахунку гонорару в залежності від витраченого часу), загальної вартості послуг за період, найменування витрат, їх розмір, загальний розмір витрат за періоди. При цьому така деталізація не є бухгалтерським документом, повинна зберігатися в суворій таємниці та не може бути надана третім особам за будь-яких умов (п. 4.5.1. договору).

Згідно із п. п. 4.6.1 п. 4.6. договору, рахунки сплачуються у готівковій формі. За фактом проведення оплати рахунку адвокатом надається Замовнику квитанція про отриманні кошти.

Відповідно до п. 4.7. договору Адвокатом вживатимуться всіх заходів для зменшення розміру витрат, що підлягають відшкодуванню Замовником. Всі документи, що підтверджують понесення витрат зберігаються протягом 1,5 року та можуть бути надані Замовнику для ознайомлення за його запитом (п.п. 4.7.1. договору); витрати на ксерокопіювання. Замовник відшкодовує адвокату витрати пов`язані з ксерокопіюванням в розмірі з розрахунку 1,00 грн. за одну копію (п.п. 4.7.2. договору). Замовник відшкодовує адвокату витрати на поштовий зв`язок в розмірі фактично понесених витрат (п.п. 4.7.3. договору).

Пунктом 4.8. договору сторонами встановлено, що вартість послуг, які надаються адвокатом у господарській справі за позовом Дочірнього підприємства «Агрофірма «Лія» малого підприємства у вигляді ТОВ «Фірма «Лія» до Відповідача ТОВ «САНОІЛ-ТРЕЙДІНГ» про стягнення заборгованості за договором поставки № 19825 СС від 10.11.2021 р., пені за простроченими зобов`язаннями по оплаті товару, трьох відсотків річних, інфляційних витрат за простроченими зобов`язаннями, відповідно до договору не може бути більшою ніж 50 000,00 грн., за представництво Замовника в кожній окремій судовій інстанції. Вказана вартість послуг не включає суми судового збору, офіційних платежів у зв`язку із отриманням документів з державних реєстрів, спеціалізованих експертиз, послуг нотаріуса.

У відповідності до п. 4.9. договору, надані послуги Адвокатом підтверджуються сторонами у відповідних складених та підписаних сторонами актах здачі-приймання виконаних робіт. Сторони не заперечують щодо складання таких актів по окремо наданим видам послуг чи окремим періодам під час виконання договору.

Згідно із рахунками, деталізаціями до рахунків та актами здачі-прийняття виконаних робіт, адвокатом Пономарьовим Р.О. надано юридичні послуги Дочірньому підприємству Агрофірма Лія малого підприємства у вигляді ТОВ Фірма Лія по справі № 908/2031/22 відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 8 від 27.08.2022 на загальну суму 43 075,00 грн..

Відповідно до Акту № 2 здачі-прийняття виконаних робіт від 03.10.2022р. адвокат Пономарьов Р.О. в період з 15.09.2022р. по 03.10.2022р. надав юридичні послуги Дочірньому підприємству "Агрофірма "Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 8 від 27.08.2022р., з претензійної роботи та підготовки позову Дочірнього підприємства "Агрофірма "Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" () до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" () про стягнення заборгованості за договором поставки № 19825 СС від 10.11.2021р., пені за простроченими зобов`язаннями по оплаті товару, трьох процентів річних, інфляційних витрат за простроченими зобов`язаннями.

Згідно з рахунком № 2 від 03.10.2022р. вартість наданих послуг за період з 15.09.2022р. по 03.10.2022р. складає 9 900 грн, без ПДВ.

За Деталізацією рахунку № 2 від 03.10.2022р. по договору про надання правничої допомоги 8 від 27.08.2022р. адвокатом Пономарьовим Р.О. виконано робіт (послуг):

- підготовка листа вих. № 11 від 03.10.2022р. ТОВ "Агрофірма "Лія" на адресу ТОВ "Саноіл-Трейдінг", щодо виконання зобов`язання за договором № 19825 СС та направлення завірених належним чином копій документів, обґрунтовуючих заборгованість - 03.10.2022р., витрачено 1 год.;

- сканування завірених належним чином копій документів, обґрунтовуючих заборгованість - додатки до листа вих. № 11 від 03.10.2022р. ТОВ "Агрофірма "Лія" на адресу ТОВ "Саноіл-Трейдінг" - 03.10.2022р., витрачено 1 год.;

- підготовка позову Дочірнього підприємства "Агрофірма "Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" () до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" () про стягнення заборгованості за договором поставки № 19825 СС від 10.11.2021р., пені за простроченими зобов`язаннями по оплаті товару, трьох відсотків річних, інфляційних витрат за простроченими зобов`язаннями - 03.10.2022р., витрачено 4,6 год.

Всього витрачено часу 6,6 год., тариф за 1 час 1 500 грн, загальна вартість 9 900 грн.

Відповідно до Акту № 5 здачі-прийняття виконаних робіт від 28.12.2022р. адвокат Пономарьов Р.О. в період з 17.11.2022р. по 28.12.2022р. надав юридичні послуги Дочірньому підприємству "Агрофірма "Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 8 від 27.08.2022р. у господарській справі №908/2031/72 за Дочірнього підприємства "Агрофірма "Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" () до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" () про стягнення заборгованості за договором поставки № 19825 СС від 10.11.2021р., пені за простроченими зобов`язаннями по оплаті товару, трьох процентів річних, інфляційних витрат за простроченими зобов`язаннями.

Згідно з рахунком № 5 від 28.12.2022р. вартість наданих послуг за період з 17.11.2022р. по 28.12.2022р. складає 7 950 грн, без ПДВ.

За Деталізацією рахунку № 5 від 28.12.2022р. по договору про надання правничої допомоги 8 від 27.08.2022р. адвокатом Пономарьовим Р.О. виконано робіт (послуг):

- підготовка клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи №908/2031/22 та направлення клопотання на адресу відповідача до суду - 17.11.2022р., витрачено 2 год.;

- юридичний аналіз заяви відповідача з запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження по справі №908/2031/22 - 18.12.2022р., витрачено 0,8 год.;

- підготовка клопотання про відмову у задоволенні заяви відповідача з запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження по справі №908/2031/22 та направлення клопотання на адресу відповідача та суду - 18.12.2022р., витрачено 1,5 год.;

- представництво позивача в судовому засіданні 19.12.2022р. по справі №908/2031/22; початок конференції 11:03:54; конференцію завершено 11:14:57 - 19.12.2022р., витрачено 0,2 год.;

- юридичний аналіз заяви відповідача про поновлення процесуального строку для звернення до господарського суду з відзивом на позовну заяву у справі №908/2031/22 - 28.12.2022р., витрачено 0,8 год.

Всього витрачено часу 5,3 год., тариф за 1 час 1 500 грн, загальна вартість 7 950 грн.

Відповідно до Акту № 6 здачі-прийняття виконаних робіт від 30.12.2022р. адвокат Пономарьов Р.О. в період з 29.12.2022р. по 30.12.2022р. надав юридичні послуги Дочірньому підприємству "Агрофірма "Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 8 від 27.08.2022р. у господарській справі №908/2031/72 за Дочірнього підприємства "Агрофірма "Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" () до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" () про стягнення заборгованості за договором поставки № 19825 СС від 10.11.2021р., пені за простроченими зобов`язаннями по оплаті товару, трьох процентів річних, інфляційних витрат за простроченими зобов`язаннями.

Згідно з рахунком № 6 від 30.12.2022р. вартість наданих послуг за період з 29.12.2022р. по 30.12.2022р. складає 9 900 грн, без ПДВ.

За Деталізацією рахунку № 6 від 30.12.2022р. по договору про надання правничої допомоги 8 від 27.08.2022р. адвокатом Пономарьовим Р.О. виконано робіт (послуг):

- юридичний аналіз відзиву на позовну заяву відповідача у справі №908/2031/22 - 29.12.2022р., витрачено 3 год.;

- підготовка відповіді на відзив по справі №908/2031/22 та направлення на адресу відповідача та суду - 30.12.2022р., витрачено 3,6 год.

Всього витрачено часу 6,6 год., тариф за 1 час 1 500 грн, загальна вартість 9 900 грн.

Відповідно до Акту № 7 здачі-прийняття виконаних робіт від 11.01.2023р. адвокат Пономарьов Р.О. в період з 30.12.2022р. по 11.01.2023р. надав юридичні послуги Дочірньому підприємству "Агрофірма "Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 8 від 27.08.2022р. у господарській справі №908/2031/72 за Дочірнього підприємства "Агрофірма "Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" () до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" () про стягнення заборгованості за договором поставки № 19825 СС від 10.11.2021р., пені за простроченими зобов`язаннями по оплаті товару, трьох процентів річних, інфляційних витрат за простроченими зобов`язаннями.

Згідно з рахунком № 7 від 11.01.2023р. вартість наданих послуг за період з 30.12.2022р. по 11.01.2023р. складає 9 825 грн, без ПДВ.

За Деталізацією рахунку № 7 від 11.01.2023р. по договору про надання правничої допомоги 8 від 27.08.2022р. адвокатом Пономарьовим Р.О. виконано робіт (послуг):

- підготовка заяви про неможливість до ухвалення рішення у справі подати докази понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі №908/2031/22 та направлення заяви на адресу суду - 30.12.2022р., витрачено 0,8 год.;

- юридичний аналіз заперечення на відповідь на відзив по справі №908/2031/22 - 06.01.2023р., витрачено 4 год.;

- прибуття представника позивача до Господарського суду Запорізької області 11.01.2023р. для участі у розгляді справи №908/2031/22 - 11.01.2023р., витрачено (дорога, час) 3,5 год.

Всього витрачено часу 4,8 год., тариф за 1 час 1 500 грн, загальна вартість 7 200 грн.; витрачено дорога, час 3,5 год., тариф за 1 час/дорога 750 грн, загальна вартість 2 625 грн.

Відповідно до Акту № 10 здачі-прийняття виконаних робіт від 06.03.2023р. адвокат Пономарьов Р.О. в період з 01.02.2023р. по 06.03.2023р. надав юридичні послуги Дочірньому підприємству "Агрофірма "Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги № 8 від 27.08.2022р. у господарській справі №908/2031/72 за Дочірнього підприємства "Агрофірма "Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Лія" () до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" () про стягнення заборгованості за договором поставки № 19825 СС від 10.11.2021р., пені за простроченими зобов`язаннями по оплаті товару, трьох процентів річних, інфляційних витрат за простроченими зобов`язаннями.

Згідно з рахунком № 10 від 06.03.2023р. вартість наданих послуг за період з 01.02.2023р. по 06.03.2023р. складає 5 500 грн, без ПДВ.

За Деталізацією рахунку № 10 від 06.03.2023р. по договору про надання правничої допомоги 8 від 27.08.2022р. адвокатом Пономарьовим Р.О. виконано робіт (послуг):

- прибуття представника позивача до Господарського суду Запорізької області 01.02.2023р. для участі у розгляді справи №908/2031/22 - 01.02.2023р., витрачено (дорога, час) 3 год.;

- представництво позивача в судовому засіданні 01.02.2023р. по справі №908/2031/22 - 01.02.2023р., витрачено 0,3 год.;

- прибуття представника позивача до Господарського суду Запорізької області 06.03.2023р. для участі у розгляді справи №908/2031/22 - 06.03.2023р., витрачено (дорога, час) 3,2 год.;

- представництво позивача в судовому засіданні 06.03.2023р. по справі №908/2031/22 - 06.03.2023р., витрачено 0,3 год.

Всього витрачено часу 0,6 год., тариф за 1 час 1 500 грн, загальна вартість 900 грн.; витрачено дорога, час 6,2 год., тариф за 1 час/дорога 750 грн, загальна вартість 4 650 грн.

Відповідно до актів здачі приймання виконаних робіт, серед іншого, послуги були надані якісно та в повному обсязі, а замовник не має до адвоката жодних претензій.

Виставлені рахунки були повністю оплачені Дочірнім підприємством «Агрофірма «Лія» малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лія», що підтверджено квитанціями до прибуткового касового ордеру.

ТОВ «САНОІЛ-ТРЕЙДІНГ» був поданий суду першої інстанції відзив на заяву Позивача про винесення додаткового рішення, в якому Відповідач зазначав, що розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 43 075,00 грн., заявлений до розподілу Позивачем, не відповідає критерію розумності та обґрунтованості, є не співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг). Крім того, до складу вказаних витрат включені послуги, які не відносяться до справи № 908/2031/22 та втрати, які не підтверджені належними доказами. Відповідач вказував зокрема на те, що жодним пунктом договору № 8 про надання правової (правничої) допомоги від 27.08.2022 р. не визначений конкретний перелік послуг, які могли або мали бути надані за договором або порядок їх погодження позивачем та адвокатом, порядок фіксації початку та завершення часу, витраченого адвокатом на виконання замовлень позивача. Відповідач вважає, що справа про стягнення з нього заборгованості за Договором поставки №19825СС, пені за простроченими зобов`язаннями по оплаті товару, трьох відсотків річних, інфляційних витрат за простроченими зобов`язаннями, яка була предметом розгляду Господарським судом Запорізької області, не є складною справою. Такого роду справи є математично простими, і потребують лише доведення наявності підстав для стягнення заборгованості, штрафних санкцій, трьох відсотків річних, інфляційних витрат. Відповідач просив господарський суд зменшити розмір витрат Дочірнього підприємства «Агрофірма «Лія» малого підприємства вигляді товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Лія» на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами справи до розміру 1 460,00 грн..

У контексті доводів апеляційної скарги та встановлених судами обставин, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Як вже, було зазначено вище, суд попередньої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування йому судом витрат на професійну правничу допомогу у повному розмірі - 43 075,00 грн. за рахунок Відповідача, пославшись на те, що цей розмір судових витрат відповідно до ст. 74 ГПК України доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі №911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої ст. 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом першої інстанції не було враховано заперечення Відповідача, що: витрати у сумі 43 075,00 грн. не є співмірними зі складністю цієї справи та наданим адвокатом Пономарьовим Р.О. обсягом послуг за договором про надання правової (правничої); справа не є складною; складання та подача інших процесуальних документів теж не є співрозмірною; обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) не є значним; прибуття адвоката Пономарьова Р.О. до Господарського суду Запорізької області для участі у судовому засіданні не є співмірним із заявленою сумою, оскільки адвокатом не надано жодних доказів, які б свідчили про маршрут прибуття до господарського суду.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги, що заявлена Позивачем до стягнення сума витрат на оплату правничої допомоги є завищеною, становить надмірний тягар для Відповідача, що суперечить принципу розподілу витрат.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за доцільне додатково звернутися до нещодавньої практики ЄСПЛ з цього питання. Зокрема, у рішенні від 18.02.2022 у справі "Чоліч проти Хорватії" ЄСПЛ зазначив (п. 77), що згідно з практикою ЄСПЛ скаржник має право на відшкодування витрат у випадку, якщо такі витрати були дійсними, необхідними а також були розумними у своєму розмірі.

Тобто ЄСПЛ підкреслює необхідність об`єднання об`єктивного критерію (дійсність витрат) та суб`єктивного критерію, розподіляючи суб`єктивний критерій на якісні показники (необхідність витрат для цілей конкретної справи) та кількісні (їх розумність). При цьому ЄСПЛ у зазначеній вище справі, присудивши 2550 євро компенсації, які й просив скаржник, не знайшов підстав для їх зменшення.

Водночас, у рішенні ж від 22.09.2022 у справі "Генеральний будівельний менеджмент проти України" ЄСПЛ у п. 41 зменшив суму витрат на правничу допомогу скаржникові із заявлених 3 750 євро до 850 євро, виходячи саме з надмірного характеру заявлених витрат відносно обмеженого обсягу наданих адвокатом послуг, не вбачаючи у цьому жодних конвенційних порушень.

Аналогічний підхід при розподілі судових витрат відображений в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в постанові 29.09.2022 у справі №904/6499/20 (904/1373/21).

Суд апеляційної інстанції, у контексті доводів апеляційної скарги та висновків суду попередньої інстанції зазначає, що визначення співмірності із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), суди здійснюють з огляду на принципи диспозитивності та змагальності, з урахуванням ст. 86 ГПК у взаємозв`язку із оцінкою таких критеріїв як складність справи (обсяг опрацьованого законодавства, судової практики, кількість та тривалість судових засідань, тощо). Подібні за змістом висновки, викладені і у постановах Верховного Суду від 18.01.2022 р. у справі № 915/1473/20, від 27.01.2022р. у справі № 910/17733/20 та від 15.12.2021 р. у справі № 910/2166/21.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 13.12.2018р. у справі № 816/2096/17, від 16.05.2019 р. у справі № 823/2638/18, від 09.07.2019 р. у справі № 923/726/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту вказаних норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Колегія суддів звертає увагу, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом Позивача послуг, складністю справи, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.

В даному випадку судом апеляційної інстанції враховано, що хоча обумовлення заявленого Позивачем розміру судових витрат на правничу допомогу відповідає досягнутим домовленостям між ним та адвокатом у договорі про надання правової (правничої) допомоги та складеному на його виконання акті приймання-передачі виконаних робіт, відповідає їх потребам та інтересам, однак заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не відповідає критеріям співмірності та справедливості з урахуванням заперечень Відповідача, а також конкретні обставини цієї справи.

Отже, беручи до уваги обставини щодо задоволення позовних вимог, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, апеляційний господарський суд, врахувавши заперечення Відповідача в цій частині дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. від 43 075,00 грн. заявлених Позивачем та стягнутих судом першої інстанції.

З огляду на викладене, доводи Скаржника визнаються колегією суддів апеляційного суду частково обґрунтованими, а додаткове рішення суду першої інстанції зміні в частині розміру витрат на професійну правничу допомогу з 43 075,00 грн. до 20 000 грн..

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів Центрального апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом у певній частині допущено невірне застосування норм матеріального права та порушені норми процесуального права, що призвело до ухвалення рішення, яке відповідно до ст. 277 ГПК України підлягає зміні.

Враховуючи наведене та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а додаткове рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути змінене.

Розподіл судових витрат у зв`язку з розглядом даної апеляційної скарги судом не здійснюється, оскільки Відповідачем за первісним позовом оскаржено додаткове рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат. Разом з тим, сплата судового збору за подання апеляційної скарги на додаткове рішення Законом України "Про судовий збір" не передбачена.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Саноіл-Трейдінг" задовольнити частково.

Додаткове рішення Господарського суду Запорізької області від 30.03.2023 р. у справі № 908/2031/22 змінити, виклавши резолютивну його частину в наступній редакції:

"Заяву ДП "Агрофірма"Лія" малого підприємства у вигляді ТОВ "Фірма"Лія", про стягнення витрат на правничу допомогу у справі № 908/2031/22 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "САНОІЛ-ТРЕЙДІНГ" на користь дочірнього підприємства "Агрофірма"Лія" малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма"Лія" - 20 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, про що видати наказ.

В решті заяви відмовити. "

Видачу відповідного наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.

Повний текст постанови складено 25.09.2023 р.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус

Суддя О.Г. Іванов