РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.09.2023Справа № 910/8153/23
за позовом Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради

до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України

про визнання незаконним та скасування рішення №60/13-р/к від 21.03.2023

Суддя Зеленіна Н.І.

Секретар судового засідання Рєпкіна Ю.Є.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради звернулося до суду із позовом до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання незаконним та скасування рішення адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/13-р/к від 21.03.2023 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.05.2023 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 27.06.2023.

21.06.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти позову.

Протокольною ухвалою суду від 27.06.2023 відкладено підготовче засідання на 26.07.2023.

21.07.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

24.07.2023 на електронну пошту суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Протокольною ухвалою суду від 26.07.2023 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та відкладено підготовче засідання на 29.08.2023.

21.08.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою суду від 29.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суту на 13.09.2023.

У судовому засіданні 13.09.2023 суд заслухав вступні слова представників сторін, дослідив зібрані в матеріалах справи докази, заслухав пояснення представників сторін, як щодо дослідження доказів, так і по суті позовних вимог та заперечень проти позову.

У судовому засіданні 13.09.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.03.2023 Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України за результатами розгляду справи №39/60/42-рп/к.19 постановило рішення №60/13-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу".

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення, визнано, що Комунальне підприємство "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради у період з січня 2020 рок по жовтень 2022 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013 в межах міст Бердичева, Андрушівки, Чуднова та Андрушівського, Бердичівського, Попільнянського, Любарського, Романівського, Ружинського, Чуднівського районів Житомирської області, з часткою 100%.

У відповідності до п. 2 резолютивної частини рішення, визнано дії Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради, які полягали у встановленні у 2020-2021 роках та січні-жовтні 2022 року завищеної вартості послуг з надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013, шляхом встановлення таких цін реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

За порушення, зазначене у п. 2 резолютивної частини рішення, накладено на Комунальне підприємство "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради штраф у розмірі 50 000 грн та зобов`язано Комунальне підприємство "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради у двомісячний строк з дня отримання рішення у цій справи припинити порушення, зазначене у пункті 2 резолютивної частини цього рішення, про що письмово повідомити Північне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України протягом 5 календарних днів з дня його припинення з наданням підтвердних документів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що рішення Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України є незаконним та необґрунтованим у зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, недоведеністю обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими, а також неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення Відділенням всебічно і повно з`ясовано обставини, які мають значення для справи; обставини, які визнано встановленими, належним чином встановлені та підтверджені відповідними доказами.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції", законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, Законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції; при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб`єктів господарювання, об`єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, у тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Згідно з пунктом 2 статті 50 Закону порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є зловживання монопольним (домінуючим) становищем.

Відповідно до ч. 1 - 3 статті 13 Закону зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб`єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку, зокрема, визнається: 1) встановлення таких цін чи інших умов придбання або реалізації товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на ринку; 2) застосування різних цін чи різних інших умов до рівнозначних угод з суб`єктами господарювання, продавцями чи покупцями без об`єктивно виправданих на те причин; 3) обумовлення укладання угод прийняттям суб`єктом господарювання додаткових зобов`язань, які за своєю природою або згідно з торговими та іншими чесними звичаями у підприємницькій діяльності не стосуються предмета договору; 4) обмеження виробництва, ринків або технічного розвитку, що завдало чи може завдати шкоди іншим суб`єктам господарювання, покупцям, продавцям; 5) часткова або повна відмова від придбання або реалізації товару за відсутності альтернативних джерел реалізації чи придбання; 6) суттєве обмеження конкурентоспроможності інших суб`єктів господарювання на ринку без об`єктивно виправданих на те причин; 7) створення перешкод доступу на ринок (виходу з ринку) чи усунення з ринку продавців, покупців, інших суб`єктів господарювання.

Зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку забороняється і тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону, суб`єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб`єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар`єрів для доступу на ринок інших суб`єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин.

Монопольним (домінуючим) вважається становище суб`єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції (ч. 2 ст. 12 Закону).

Обов`язок з доведення в суді факту зайняття суб`єктом господарювання монопольного (домінуючого) становища на ринку покладається на Антимонопольний комітет України або його територіальне відділення, яке є стороною у справі.

Водночас за змістом приписів ст. 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб`єкт господарювання, який заперечує зайняття ним монопольного (домінуючого) становища на ринку товару, має довести, що він зазнає значної конкуренції.

Судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні Відділенням при встановлені монопольного (домінуючого) становища Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради (КП "Бердичівське МБТІ") на ринку надання послуг з надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, встановлено наступне.

Суб`єктом господарювання, який є об`єктом аналізу щодо визначення монопольного (домінуючого) становища є КП "Бердичівське МБТІ", яке створено з метою надання послуг юридичним та фізичним особам з виконання технічної інвентаризації, паспортизації, оцінки нерухомого майна та проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно на території міст Бердичева, Андрушівки, Чуднова та Андрушівського. Бердичівського, Попільнянського, Любарського, Романівського, Ружинського, Чуднівського та інших районів.

Товаром є послуги з надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013.

Споживачами є фізичні та юридичні особи, які користуються послугами КП "Бердичівське МБТІ" з надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013.

Товарними межами ринку є послуги з надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли в установленому законодавством порядку до 01.01.2013.

Територіальними межами ринку визначено територію міст Бердичева, Андрушівки, Чуднова та Андрушівського. Бердичівського, Попільнянського, Любарського, Романівського, Ружинського, Чуднівського районів Житомирської області.

Часовими межами ринку визначено період з січня 2020 року по жовтень 2022 року.

Бар`єром вступу на ринок послуг з надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, є виключне надання КП "Бердичівське МБТІ" цих послуг, що обумовлене оформленням державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень до 01.01.2013 саме підприємством відповідно до чинного на той час законодавства.

Таким чином, Відділення прийшло до висновку, що КП "Бердичівське МБТІ", у період з січня 2020 року по жовтень 2022 року займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року в межах міст Бердичева, Андрушівки, Чуднова та Андрушівського, Бердичівського, Попільнянського, Любарського, Романі вського, Ружинського, Чуднівського районів Житомирської області з часткою 100%.

Відділенням під час розгляду справи №204/60/54-рп/к.22 також встановлені наступні обставини.

КП "Бердичівське МБТ1" підпадало під дію Збірника норм часу на роботи та послуги, що виконуються бюро технічної інвентаризації України, який затверджено наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 21.11.2003 №198, норми часу якого враховують всі витрати, які необхідні для виконання робіт в повному обсязі із збереженням технологічного процесу.

Відділенням, відповідно до наданої підприємством інформації встановлено, що вартість однієї нормо-години виконуваних робіт/послуг встановлювалась наказами по підприємству та становила: з 01.01.2020 по 31.01.2021 - 108,94 грн без ПДВ (наказ від 26.12.2019 № 97); 3 01.02.2021 по 31.12.2021 - 120,34 грн без ПДВ (наказ від 22.01.2021 №4); з 01.01.2022 по 12.09.2022 - 153,33 грн без ПДВ (наказ від 18.12.2022 № 68). Окрім того, строки виконання послуг впливають на їх вартість у відповідності до Збірника норм часу, а саме: у разі скорочення терміну, виконання послуг за згодою замовників, для фізичних осіб до 3 днів, для юридичних осіб до 10 діб, застосовується коефіцієнт 2, вартість послуг для фізичних та юридичних осіб є однаковою. Вартість послуг не є сталою та визначається у відповідності до Збірника норм часу у кожному випадку індивідуально для кожного замовника в залежності від запитуваної інформації шляхом таксування робіт (разові калькуляції).

У пункті 78 оскаржуваного рішення встановлено, що до вартості вказаної послуги у 2020 - 2022 роках зайво включалися роботи, які не передбачені розділом 2 "Складання довідок, розрахунок ідеальних часток, розподіл об`єкта" Збірника норм часу, а передбачені розділом 3 "Інші роботи", зокрема: параграф 3.1 - приймання, укладання та реєстрація договору (норма часу із Збірника норм часу - 1.170 год.); параграф 3.3 - розшукування інвентаризаційно-реєстраційної справи, унесення в книгу обліку видачі з архіву (норма часу із Збірника норм часу - 0,079 год.); параграф 3.8 - підшивання в інвентаризаційно-реєстраційну справу матеріалів при поточній інвентаризації або брошурування копій, що видаються, замовникам (норма часу із Збірника норм часу - 0,101 год.); параграф 3.9 - таксування виконаних робіт (норма часу із Збірника норм часу - 0,190 год.); параграф 3.10 - зведення нарядів з визначенням суми заробітної плати по кожному виконавцю (норма часу із Збірника норм часу - 0,016 год.); параграф 3.14 - видача документа замовнику (норма часу із Збірника норм часу - 0,079 год.); параграф 3.15 - виписка рахунків (норма часу із Збірника норм часу - 0,069 год.); параграф 3.16 - зняття копій з інвентаризаційних матеріалів шляхом застосування копіювальної техніки (норма часу із Збірника норм часу - 0,005 год./сторінка); параграф 3.18 - складання акта виконання робіт (норма часу із Збірника норм часу - 0,100 год.); параграф 3.19 - обробка персональних даних (норма часу із Збірника норм часу - 0,334 год.), що призводить до завищення загальної норми часу по виготовленню довідок про наявність/відсутність зареєстрованого права власності на нерухомість та як наслідок завищення вартості вказаних довідок.

Судом не можуть досліджуватись та оцінюватись пояснення/заперечення, які стосуються кваліфікації встановленого АМК порушення конкурентного законодавства, які не надавались в межах розгляду справи про порушення конкурентного законодавства (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.12.2020 у справі №918/390/20).

При цьому, КП "Бердичівське МБТІ" під час розгляду антимонопольної справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції не доведено, що воно зазнає значної конкуренції.

З огляду на викладене, суд погоджується з висновками Відділення про те, що КП "Бердичівське МБТІ" протягом січня 2020 року - жовтня 2022 року у межах міст Бердичева, Андрушівки, Чуднова та Андрушівського, Бердичівського, Попільнянського, Любарського, Романі вського, Ружинського, Чуднівського районів Житомирської області займало монопольне (домінуюче) становище на ринку надання послуг з надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року із часткою 100%.

Щодо доводів позивача про неврахування Відділенням інформації, яка наведена у листі Міністерства розвитку громад та територій України від 26.01.2021 №7/9/993-21, суд зазначає наступне.

Лист не є нормативно-правовим актом, не встановлює правових норм, не є офіційним тлумаченням положень законів, та має інформаційно-довідковий характер.

Проте, у вказаному листі Міністерство зазначає, що перелік робіт передбачений збірником не є виключним, тому розрахунки за роботи, не передбачені нормами часу, проводяться суб`єктами господарювання за одноразовими калькуляціями. При цьому Міністерство також зазначило, що Збірник норм часу та Методичні рекомендації з питань застосування норм часу на роботи та послуги, що виконуються бюро технічної інвентаризації України мають рекомендаційний характер.

Відповідно до пункту 5 розділу "Загальні положення" Збірника норм часу, у нормах часу враховано витрати часу для підготовки робочого місця, одержання завдання, одержання матеріалів постійного зберігання і здавання їх після завершення робіт та оформлення відомостей виконаних робіт.

Згідно з пунктом 1.4 Методичних рекомендацій з питань застосування норм часу на роботи та послуги, що виконуються бюро технічної інвентаризації України, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 08.04.2004 №76, норми часу враховують усі витрати, які необхідні для виконання робіт у повному обсязі із збереженням технологічного процесу. Натомість, параграфом 2.3 розділу 2 "Складання довідок, розрахунок ідеальних часток, розподіл об`єкта" Збірника норм часу, вже встановлені загальні норми часу на роботу "формування, друкування та видання довідки про наявність зареєстрованого права власності на об`єкт нерухомості на одне прізвище" та становить 0,850 год. за довідку.

Щодо доводів позивача про те, що для забезпечення збереження технологічного процесу необхідно враховувати роботи, які передбачені положеннями Збірника норм часу, які не включені у розділ "Складання довідок, розрахунок ідеальних часток, розподіл об`єкта", суд зазначає наступне.

Кількість нормо-часу надання послуги затверджена параграфом 2.3 розділу 2 "Складання довідок, розрахунок ідеальних часток, розподіл об`єкта" Збірника з урахуванням витрат, визначених пунктами 5, 6 розділу "Загальні положення" та виключає безпідставне додавання до вартості робіт норм часу, зокрема які передбачені іншими розділами Збірника.

У вказаному параграфі вже встановлені конкретні числові показники норм часу на роботу "формування, друкування та видання довідки про наявність зареєстрованого права власності на об`єкт нерухомості на одне прізвище" і ці норми часу враховують усі витрати, які необхідні для виконання роботи у повному обсязі із збереженням технологічного процесу.

При цьому, структура Збірника норм часу поділена на розділи, кожний з який присвячено окремому виду робіт та послуг. Відповідно до такого поділу, для виготовлення довідки достатньо змісту робіт, які містяться в спеціальному розділі Збірника норм часу.

Таким чином, суд відхиляє доводи позивача як безпідставні та необґрунтовані.

За наявності конкуренції на ринку послуг з надання інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли в установленому законодавством порядку до 01 січня 2013 року, споживач міг би відмовитись від послуг позивача, проте позивачем не доведено, що він зазнає конкуренції на ринку послуг.

Статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; заборона концентрації відповідно до Закону України "Про санкції"; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов`язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв`язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Так, відповідно до п. 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" для кваліфікації дій суб`єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або як антиконкурентних узгоджених дій, або як недобросовісної конкуренції не є обов`язковим з`ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб`єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем (ч. 2 ст. 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як антиконкурентні узгоджені дії (ч. 2 ст. 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як недобросовісна конкуренція (статті 5, 7, 9, 11, 13-15 і 19 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"), або можливості настання зазначених наслідків у зв`язку з відповідними діями таких суб`єктів господарювання (частина перша статей 6 і 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4, 6, 8, 15-1, 16, 17 і 18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"). В останньому випадку господарським судам необхідно з`ясовувати та відображати в судових рішеннях, в чому конкретно полягають відповідні наслідки, що могли б настати в результаті дій суб`єктів господарювання, які мають ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або антиконкурентних узгоджених дій, або недобросовісної конкуренції.

Таким чином, проаналізувавши обставини справи в сукупності, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення № 60/13-р/к від 21.03.2023 у справі №204/60/54-рп/к.22 Відділення діяло у межах своїх повноважень, у порядок та спосіб, встановлений законом; висновки, викладені у рішенні №60/13-р/к, відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими.

За наведених обставин, з огляду на недоведення позивачем наявності підстав, визначених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", позовні вимоги про визнання недійсним рішення Адміністративної колегії Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №60/13-р/к задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог Комунального підприємства "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" Житомирської обласної ради до Північного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання незаконним та скасування рішення №60/13-р/к від 21.03.2023.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 20 днів з дня підписання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили у порядку і строки, передбачені ст. 241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27.09.2023.

Суддя Н.І. Зеленіна