ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" вересня 2023 р. Справа № 914/2927/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

Желіка М.Б.,

секретар судового засідання Костерева О.А.

розглянув апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» за №12/2-290 від 06.07.2023

на рішення Господарського суду Львівської області від 06.06.2023 (повний текст рішення складено 15.06.23, суддя Яворський Б.)

у справі № 914/2927/22

за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник», с. Комарів

до відповідача Акціонерного товариства «Ідея Банк», м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Західне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про стягнення 529133,83 грн,

за участю представників:

від позивача Калиш С.О.(без належних повноважень),

від відповідача Гембусь-Малецька М.В.

від третьої особи Палій М.В.

ВСТАНОВИВ:

15 листопада 2022 Державне підприємство «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк» про визнання неправомірними та протиправними дій АТ «Ідея Банк» щодо стягнення 529133,83 грн. грошових коштів, які мали цільове призначення та повернення вказаних коштів.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 06.06.2023 у справі № 914/2927/22 в задоволенні позовних вимог Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, дослідивши обставини справи, встановив, що рахунок відокремленого підрозділу, з якого банком списано кошти, є поточним рахунком, якій використовується для зберігання грошей та здійснення різних розрахунково-касових операцій. На цьому рахунку зараховуються та зберігаються кошти, призначені не тільки для лікування інвалідів та утримання внутрішньо-переміщених осіб. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту чи списання коштів на якому заборонено. Крім того, в обов`язок працівників банку не входить аналіз характеру коштів, що перебувають на поточному рахунку клієнта банку та рішень податкових органів на підставі яких здійснюється примусове списання коштів, оскільки згідно з ч.2 ст.90 Закону України «Про платіжні послуги» стягувач несе відповідальність за обґрунтованість примусового списання (стягнення). Стягувач зобов`язаний відшкодувати платнику шкоду, заподіяну внаслідок необґрунтованого примусового списання (стягнення). Відтак, банк з дотриманням вимог чинного законодавства правомірно здійснив списання коштів з поточного рахунку позивача в рахунок погашення заборгованості перед бюджетом.

Не погодившись з ухваленим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 апелянту поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження у справі № 914/2927/22; зобов`язано відповідача подати суду відзив на апеляційну скаргу, а третю особу письмові пояснення; витребувано матеріали вказаної справи з місцевого господарського суду.

На виконання вимог вказаної ухвали суду від 14.08.2023, відповідач подав відзив на апеляційну скаргу.

Третя особа у своїх поясненнях повідомила суд, що по ДП «Львіввугілля» обліковується значна заборгованість перед бюджетом, у тому числі по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і така має постійну тенденцію до збільшення. 16.01.2018 управлінням прийнято рішення №4 про стягнення коштів платника податків в рахунок погашення податкового боргу. Третя особа наголосила, що відокремлені підрозділи діють на підставі Положення та Статуту ДП «Львіввугілля», майно і кошти на рахунках належать ДП «Львіввугілля», а кошти в сумі 529133,83 грн. що були списані з поточного рахунку відокремленого підрозділу в повному обсязі скеровані на погашення податкового боргу ДП «Львіввугілля».

Після надходження матеріалів даної справи на адресу суду апеляційної інстанції, ухвалою суду від 21.08.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.09.2023.

В дане судове засідання прибули представники усіх учасників судового процесу. В ході встановлення повноважень осіб, що прибули в судове засідання, судом встановлено, що представниця позивача діє на підставі довіреності, а тому остання, з огляду на приписи ст. 56 ГПК України, не допущена до участі у справі.

Розглянувши наявні в матеріалах справи та додатково подані сторонами докази, судова колегія дійшла до висновку про закриття апеляційного провадження з огляду на наступне:

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини 1 цієї статті).

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац 3 підпункту 3 пункту 3.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Водночас, порядок звернення до господарського суду, а також здійснення судового провадження у справі регламентовано відповідним процесуальним законом - Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), відповідно до частини першої статті 254 якого учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Вимоги щодо форми і змісту апеляційної скарги закріплено в статті 258 ГПК України.

Згідно з частиною 3 даної статті до апеляційної скарги додаються: довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень; докази сплати судового збору; докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі; докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

Відповідно до частин 1, 2 статті 56 ГПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Згідно з підпунктом 11 пункту 16-1 Розділу ХV "Перехідні положення" Конституції України з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Тобто, починаючи з січня 2019 року тільки адвокат має право здійснювати представництво інтересів осіб у судах усіх інстанцій.

В частині 1 статті 58 ГПК України передбачено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Отже, наведені вище положення законодавства передбачають можливість здійснення процесуального представництва юридичної особи, як в порядку самопредставництва, так й іншими особами, як представниками юридичної особи.

Самопредставництво юридичної особи - це право одноосібного виконавчого органу (керівника) чи голови (уповноваженого члена) колегіального виконавчого органу безпосередньо діяти від імені такої особи без довіреності, представляючи її інтереси в силу закону, статуту, положення.

У порядку самопредставництва юридичну особу може представляти за посадою її керівник або інші особи, повноваження яких підтверджуються відповідно до частини 3 статті 56 ГПК України.

Аналіз наведених вище законодавчих положень дає підстави для висновку, що визнання особи такою, що діє в порядку самопредставництва, необхідно, щоб у відповідному законі, статуті, положенні чи трудовому договорі (контракті) було чітко визначене її право діяти від імені такої юридичної особи (суб`єкта владних повноважень без права юридичної особи) без додаткового уповноваження (довіреності).

Судом встановлено, що апеляційну скаргу Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Оздоровчо-лікувальний комплекс «Ровесник» подано та підписано директором відокремленого підрозділу Анною Геряк, яка діє на підставі довіреності № від 25.05.2023, виданої державним підприємством «Львіввугілля».

Відповідно до ч. 3 ст. 95 Цивільного кодексу України, філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Долучена до апеляційної скарги довіреність № 40 передбачає, зокрема, повноваження директора відокремленого підрозділу брати участь в судах України з усіма правами, які надані відповідним чинним законодавством позивачу, відповідачу, заявнику, третій особі, заінтересованій чи іншій особі, яка бере участь у справі, з правом оскарження рішень та ухвал судів у встановленому порядку, а також отримання рішень та ухвал судів, виконавчих документів.

Проте зазначені матеріали, які додані до апеляційної скарги на підтвердження наявності у Геряк Г.Я. повноважень представляти інтереси Відокремленого підрозділу «Оздоровчо-лікувальний комплексу «Ровесник» Державного підприємства «Львіввугілля» в судах, не містять інформації про те, що поіменована особа наділена повноваженнями на самопредставництво в розумінні частини 3 статті 56 ГПК України.

Колегія суддів звертає увагу, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр) (частина перша статті 7 Закону №755-IV).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, серед інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань»).

Статус документів та відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру, закріплений статтею 10 вказаного Закону, яка, зокрема, визначає, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, керівником відокремленого підрозділу юридичної особи є Геряк Анна Ярославівна, яка має право вчиняти юридичні дії від імені юридичної особи на підставі довіреності, у тому числі підписувати договори (а.с. 8).

Підсумовуючи наведене, судова колегія встановила, що апеляційну скаргу підписано особою, яка не наділена повноваженнями представляти юридичну особу позивача у справі в порядку самопредставництва.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження виявилося, що апеляційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати.

З врахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 234, 258, 260 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Відокремленого підрозділу «Оздоровчо-лікувальний комплексу «Ровесник» Державного підприємства «Львіввугілля» на рішення Господарського суду Львівської області від 06.06.2023 у справі № 914/2927/22.

Матеріали справи № 914/2927/22 повернути в Господарський суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду.

головуюча суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік