ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. Справа № 911/316/23

Господарський суд Київської області у складі судді Лопатіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛЮР ОІЛ", Полтавська область, м. Кременчук

до Державного підприємства "Чайка", Київська область, Бориспільський район,

с. Дударків

про стягнення 1918894,75 грн.

за участю секретаря судового засідання Єрьоміч О.А.

за участю представників згідно з протоколом судового засідання.

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЛЮР ОІЛ" звернулось до суду із позовом до Державного підприємства "Чайка" про стягнення заборгованості за договором поставки нафтопродуктів від 15.08.2022 р. № 15082022-1, а саме: 1259370,79 грн. основного боргу, 260528,62 грн. пені, 288594,72 грн. штрафу, 94768,90 грн. інфляційних втрат та 15631,72 грн. 3 % річних.

Ухвалою господарського суду від 31.01.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 01.03.2023 р.

06.02.2023 р. через канцелярію суду представником позивача подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду від 07.02.2023 р. відмовлено в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

27.02.2023 р. на поштову адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою господарського суду від 01.03.2023 р. продовжено строк підготовчого провадження, підготовче засідання відкладено на 19.04.2023 р.

17.04.2023 р. через канцелярію господарського суду представником позивача подано відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду від 19.04.2023 р. розгляд справи відкладено на 24.04.2023 р.

23.05.2023 р. через канцелярію суду представником позивача подано уточнення розрахунків

У судовому засіданні 24.05.2023 р. оголошено перерву до 05.07.2023 р.

29.05.2023 р. на поштову адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення.

16.06.2023 р. на поштову адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення.

Ухвалою господарського суду від 05.07.2023 р. закрито підготовче провадження; призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні на 02.03.2023 р.

В судовому засіданні, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення присутніх представників позивача та відповідача, суд

встановив:

15.08.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЛЮР ОІЛ" (далі - ТОВ "АЛЛЮР ОІЛ", постачальник, позивач) та Державним підприємством "ЧАЙКА" (далі - ДП "ЧАЙКА", покупець, відповідач) укладено договір поставки нафтопродуктів № 15082022-1 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. договору, постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти і сплатити на умовах, викладених у договорі і додатках до нього нафтопродукти, що іменуються далі по тексту "товар". Номенклатура товару, його кількість, ціна, умови поставки та оплати встановлюються сторонами за погодженням в додатках до цього договору - специфікаціях, а також вказуються в розрахункових документах (рахунках-фактурах) та/ або у відвантажувальних документах (видаткових накладних) на товар.

Відповідно до п. 2.1. вказаного договору, товар поставляється погодженими партіями, згідно специфікації на поставку тієї чи іншої партії товару. Специфікація вважається узгодженою та оформленою належним чином, якщо вона була надана письмово (факсом або електронною поштою з врахуванням умов п. 8.7. договору) з підписом і печаткою уповноваженої особи з боку покупця. В погодженій специфікації сторони визначають кількість товару, ціну, умови його поставки та оплати по кожній окремій партії товару, що поставляється за даним договором. Додатки, оформлені належним чином, є невід`ємною частиною цього договору. Факт поставки товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними та/ чи актами приймання-передачі), які підписані представниками обох сторін.

У відповідності до п. 2.2. договору, поставка товару (кожної окремої партії товару) здійснюється в строк, який сторони визначають у відповідній специфікації на кожну окрему партію товару.

Пунктом 2.12. договору встановлено, що в разі наявності простроченої заборгованості по платі за поставлений в рамках дії додатка до цього договору товар з боку покупця, постачальник має право відмовити покупцеві в поставці наступної погодженої партії товару, у тому числі і на умовах передоплати, до моменту 100% погашення існуючої заборгованості за поставлені раніше партії п цьому, до постачальника не застосовуються санкції, передбачені п. 4.1. цього договору.

Згідно п. 2.13. договору, у разі наявності заборгованості по оплаті, поставленого в рамках дії цього договору товару, з боку покупця, постачальник має право зарахувати грошові кошти, отримані в рамках договору, без призначення платежу, спочатку на погашення наявної заборгованості за Договором і оплату штрафних санкцій, а залишок зараховується в рахунок оплати погодженої між сторонами наступної партії товару.

Умовами Специфікацій до цього договору узгоджується точний об`єм поставки тієї або іншої партії товару, а також вказуються граничні показники об`єму поставки тієї або іншої партії товару, уникнути яких неможливо через технічні особливості поставки товару. Поставка партії товару в межах граничних показників (мінімальний і максимальний об`єм поставки, указаний у відповідній специфікації до цього договору) є поставкою товару належної кількості, при цьому точна кількість і вартість тієї або іншої партії Товару вказується в накладних документах на товар (видаткові накладні, акти прийому-передачі) (п. 2.15. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, загальна ціна цього договору визначається кількістю отриманого товару покупцем впродовж всього терміну дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається постачальником в рахунках-фактурах і накладних документах, а також у відповідних специфікаціях на кожну окрему партію товару.

Пунктом 3.2. договору визначено, що покупець зобов`язується оплатити, з дотриманням умов визначених у відповідній специфікації, повну вартість товару (у тому числі ПДВ), зазначену у специфікації до цього договору, а також в накладних документах на товар - видаткових накладних, актах прийому-передачі, на кожну окрему партію товару. Платіжні документи за даним договором оформлюються згідно вимог чинного законодавства України, з обов`язковою вказівкою номера і дати підписання специфікації до договору, згідно з якою здійснюється оплата (проплата грошових коштів за товар).

Згідно з п. 3.3. договору, датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів банківською установою на банківський рахунок постачальника.

У відповідності до п. 3.4. договору, щомісячно сторони підписують акт звірки взаємних розрахунків. Кожна із сторін зобов`язується протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання від іншої сторони договору акту звірки взаєморозрахунків, підписати його і направити іншій стороні, або в той же термін направити свої мотивовані зауваження до акту звірки взаєморозрахунків.

Підсумкові взаєморозрахунки сторін відповідно до акту звірки мають бути проведені сторонами не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін. За першою вимогою однієї із сторін можуть складатися і підписуватися проміжні акти звірки взаєморозрахунків, які надаються за допомогою факсимільного зв`язку, з одночасним підтвердженням рекомендованим листом впродовж (трьох) робочих днів з дати відправлення факсом або по електронній пошті (у відповідності умов п. 8.7. даного договору) (п. 3.5. договору).

Так, у відповідності до п. 4.2. договору, у випадку порушення покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених договором і відповідними додатками до нього, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності до умов договору.

Згідно пункту 4.3. договору, у разі несплати покупцем вартості товару протягом 3-х банківських днів від дати, зазначеної постачальником у специфікації та рахунках-фактурах, які виставляються постачальником, останній має право стягнути з покупця штраф в розмірі 10 (десять) відсотків від суми, що підлягає до сплати.

Пунктом 4.6. договору визначено, що у разі неналежного виконання покупцем зобов`язань по оплаті товару на підставі виставлених рахунків-фактур, або невиконання/ неналежне виконання договірного зобов`язання, зазначеного п. 3.2. цього договору, постачальник має право не відвантажувати товар (партію товару), при цьому, штрафні санкції до останнього не застосовуються.

Сплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання зобов`язань за даним договором п. 4.9. договору).

У відповідності до п. 4.10. договору, взаємовідносини сторін, які не передбачені цим договором і додатками до нього, регулюються чинним законодавством України.

Згідно з п. 7.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками сторін і діє по 31 грудня 2023 р., але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, передбачених цим договором і додатками до нього. Умови цього договору можуть бути змінені лише за згодою сторін шляхом підписання додаткових угод до цього договору.

Так, у відповідності до п. 8.7. договору, всі повідомлення, що направляються сторонами одна одній відповідно до цього договору мають бути здійснені у письмовій формі, скріпляють підписом уповноваженої особи і печаткою відповідної сторони, і вважатимуться поданими належним чином, якщо вони надіслані рекомендованим листом, доставлені кур`єром по вказаних адресах сторін або відправлені за допомогою факсимільного зв`язку з одночасним підтвердженням рекомендованим листом протягом 7 календарних днів з моменту відправки за допомогою факсимільного зв`язку. Заявки покупця на поставку партії Товару за цим договором вважатимуться отриманими за наступних умов:

факсимільний зв`язок - у випадку, якщо факсовий апарат відправника роздрукує звіт з приміткою, що документ (заявка) була відправлена належним чином на номер одержувача (постачальника);

електронна пошта (e-mail) - за умови здобуття відправником підтвердження про доставку повідомлення.

Наведений договір підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток.

Відповідно до підписаної сторонами та скріпленої їх печатками специфікації № 1 від 15.08.2022 р. (додаток № 1 до договору) постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар за цінами і в обсягах, наведених у таблиці, а саме:

Дизельне паливо (Diesel fuel) код УКТ ЗЕД у кількості 4,99 т, пункт призначення: Чернігівська обл., Козелецький р-н, с. Новій Шлях, вул. Польова 33, ціна без ПДВ - 55 253,05 грн./т., сума без ПДВ - 275 712,72 грн.

Бензини моторні 95 (Benzin 95/Motor Gazoline 95) код УКТ ЗЕД у кількості 2,991 т, пункт призначення: Чернігівська обл., Козелецький р-н, с. Новій Шлях, вул. Польова 33, ціна без ПДВ - 65 492,85 грн./т., сума без ПДВ - 195 889,11 грн. (п. 1 специфікації).

Загальна сума поставки згідно специфікації № 1 складає 504 613,96 грн. (п`ятсот чотири тисячі шістсот тринадцять гривень 96 копійок) з ПДВ.

Пунктом 2 специфікації № 1 визначені умови оплати: розрахунки за товар здійснюються покупцем шляхом 100% попередньої оплати із перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення продавцем рахунку-фактури.

Згідно п. 4 специфікації № 1, термін поставки згідно з даною специфікацією 15.08.2022 р. (належним чином завірену копію специфікації додано до матеріалів позову).

На виконання наведеного договору та додатку № 1 до нього постачальник передав у власність покупця, а покупець прийняв товар: дизельне паливо (Diesel fuel) код УКТ ЗЕД у кількості 4,99 т, за ціною без ПДВ - 55 253,05 грн./т., загальною вартістю без ПДВ - 275 712,72 грн.; бензини моторні 95 (Benzin 95/Motor Gazoline 95) код УКТ ЗЕД у кількості 2,991 т, за ціна без ПДВ - 65 492,85 грн./т., загальною вартістю без ПДВ - 195 889,11 грн., всього вартістю 504613,96 грн. з ПДВ, що підтверджується підписаною сторонами та скріпленою відтиском печаток підприємств видатковою накладною від 15.08.2022 р. № 1474 (належним чином завірену копію додано до матеріалів позову).

Факт поставки товару згідно вказаної специфікації також підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 1474/1 від 15.08.2022 р. (належним чином завірену копію якої також додано до матеріалів позову).

Поряд з наведеним, відповідно до підписаної сторонами та скріпленої печатками сторін специфікації № 1/2 від 15.08.2022 р. (додаток № до договору) постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар за цінами і в обсягах, наведених у таблиці, а саме:

1. Дизельне паливо (Diesel fuel) код УКТ ЗЕД у кількості 4,228 т, пункт призначення: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Дударків, вул. Садова, буд. 6, ціна без ПДВ - 55 253,05 грн./т., сума без ПДВ - 233 609,90 грн. (п. 1 специфікації).

Загальна сума поставки згідно з специфікацією № 1/2 складає 249 962,59 грн. з ПДВ (двісті сорок дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят дві гривні 59 копійок).

Пунктом 2 специфікації № 1/2 визначені умови оплати: розрахунки за товар здійснюються купцем шляхом 100% попередньої оплати із перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення продавцем рахунку-фактури.

Згідно п. 4 специфікації № 1/2, термін поставки згідно з даною специфікацією 15.08.2022 р.

На виконання наведеного договору та додатку № 1/2 до нього постачальник передав у власність покупця, а покупець прийняв товар: дизельне паливо (Diesel fuel) код УКТ ЗЕД у кількості 4,228 т, за ціною без ПДВ - 55 253,05 грн./т., загальною вартістю без ПДВ - 233 609,90 грн. та з ПДВ 249962,59 грн., що підтверджується підписаною сторонами та скріпленою відтиском печаток підприємств видатковою накладною від 15.08.2022 р. № 1781 (належним чином завірену копію додано до матеріалів позову).

Факт поставки товару згідно вказаної специфікації також підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 1781/1 від 15.08.2022 р. (належним чином завірену копію якої також додано до матеріалів позову).

Відповідно до підписаної сторонами та скріпленої їх печатками специфікації № 2/2 від 31.08.2022 р. (додаток № 2/2 до договору) постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а покупець прийняти та оплатити товар за цінами і в обсягах, наведених у таблиці, а саме:

1. Дизельне паливо (Diesel fuel) код УКТ ЗЕД у кількості 5,012 т, пункт призначення: Чернігівська обл., Козелецький р-н, с. Новій Шлях, вул. Польова, буд. 33, ціна без ПДВ-58 176,02 грн./т., сума без ПДВ-291 578,21 грн.

Загальна сума поставки згідно Специфікації № 2/2 складає 311 988,68 грн. з ПДВ (триста одинадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 68 копійок).

Пунктом 2 специфікації № 2/2 визначені умови оплати: розрахунки за Товар здійснюються покупцем шляхом 100% попередньої оплати із перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок Продавця протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення продавцем рахунку-фактури.

Згідно п. 4 специфікації № 2/2, термін поставки згідно з даною специфікацією 31.08.2022 р.

На виконання наведеного договору та додатку № 2/2 до нього постачальник передав у власність покупця, а покупець прийняв товар: дизельне паливо (Diesel fuel) код УКТ ЗЕД у кількості 5,012 т, за ціною без ПДВ 58 176,02 грн./т., загальною вартістю без ПДВ 291 578,21 грн. та з ПДВ 311 988,68 грн., що підтверджується підписаною сторонами та скріпленою відтиском печаток підприємств видатковою накладною від 31.08.2022 р. № 1782 (належним чином завірену копію додано до матеріалів позову).

Факт поставки товару згідно вказаної специфікації також підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 1782/1 від 31.08.2022 р. (належним чином завірену копію якої також додано до матеріалів позову).

Окрім наведеного, відповідно до підписаної сторонами та скріпленої їх печатками специфікації № 2 від 31.08.2022 р. (додаток № 2 до договору) постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар за цінами і в обсягах, наведених у таблиці, а саме:

1. Дизельне паливо (Diesel fuel) код УКТ ЗЕД у кількості 4,177 т, пункт призначення: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Дударків, вул. Садова, буд. 6, ціна без ПДВ - 58 176,02 грн./т., сума без ПДВ - 243 001,24 грн.

Загальна сума поставки згідно специфікації № 2 складає 260 011,33 грн. з ПДВ (двісті шістдесят тисяч одинадцять гривень 33 копійки).

Пунктом 2 специфікації № 2 визначені умови оплати: розрахунки за товар здійснюються покупцем шляхом 100% попередньої оплати із перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення продавцем рахунку-фактури.

Згідно п. 4 специфікації № 2, термін поставки згідно з даною специфікацією 31.08.2022р.

На виконання наведеного договору та додатку № 2 до нього постачальник передав у власність покупця, а покупець прийняв товар: дизельне паливо (Diesel fuel) код УКТ ЗЕД у кількості 4,177 т, за ціною без ПДВ - 58 176,02 грн./т., загальною вартістю без ПДВ - 243 001,24 грн. та з ПДВ 260 011,33 грн., що підтверджується підписаною сторонами та скріпленою відтиском печаток підприємств видатковою накладною від 31.08.2022 р. № 1684 (належним чином завірену копію додано до матеріалів позову).

Факт поставки товару згідно вказаної специфікації також підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 1684/1 від 31.08.2022 р. (належним чином завірену копію якої також додано до матеріалів позову).

Відповідно до підписаної сторонами та скріпленої їх печатками специфікації № 3 від 09.09.2022 р. (додаток № 3 до договору) постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар за цінами і в обсягах, наведених у таблиці, а саме:

1. Дизельне паливо ДП-Л-ЄВРО5-ВО (код УКТ ЗЕД ) у кількості 11 705 літрів, пункт призначення: Чернігівська обл., Козелецький р-н, с. Новій Шлях, вул. Польова, буд. 33, ціна без ПДВ - 48,60 грн./л., сума без ПДВ - 568 863,00 грн.

Загальна сума поставки згідно специфікації № 3 складає 608 683,41 грн. з ПДВ (шістсот вісім тисяч шістсот вісімдесят три гривні 41 копійка).

Пунктом 2 специфікації № 3 визначені умови оплати: розрахунки за товар здійснюються покупцем шляхом 100% попередньої оплати із перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення продавцем рахунку-фактури.

Згідно п. 4 специфікації № 3, термін поставки згідно з даною специфікацією 09.09.2022 р.

На виконання наведеного договору та додатку № 3 до нього постачальник передав у власність покупця, а покупець прийняв товар: дизельне паливо ДП-Л-ЄВРО5-ВО (код УКТ ЗЕД ) у кількості 11 705 літрів, за ціною без ПДВ - 48,60 грн./л., загальною вартістю без ПДВ - 568 863,00 грн. та з ПДВ 608 683,41 грн., що підтверджується підписаною сторонами та скріпленою відтиском печаток підприємств видатковою накладною від 09.09.2022 р. № 1775 (належним чином завірену копію додано до матеріалів позову).

Факт поставки товару згідно вказаної специфікації також підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 1775/1 від 09.09.2022 р. (належним чином завірену копію якої також додано до матеріалів позову).

Відповідно до підписаної сторонами та скріпленої їх печатками специфікації № 4 від 19.09.2022 р. (додаток № 4 до договору) постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар за цінами і в обсягах, наведених у таблиці, а саме:

1. Бензин А-95 (код УКТ ЗЕД ) у кількості 1 980 літрів, пункт призначення: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Дударків, вул. Садова, буд. 6, ціна без ПДВ - 47,66 грн./л., сума без ПДВ - 94 366,80 грн.

2. Дизельне паливо ДПЛ-ЄВРО5-ВО (код УКТ ЗЕД ) у кількості 6 720 літрів, пункт призначення: Київська обл., Бориспільський р-н, с. Дударків, вул. Садова, буд. 6, ціна без ПДВ - 48,60 грн./л., сума без ПДВ - 326 592,00 грн.

Загальна сума поставки згідно специфікації № 4 складає 450 425,92 грн. з ПДВ (чотириста п`ятдесят тисяч чотириста двадцять п`ять гривень 92 копійки).

Пунктом 2 специфікації № 4 визначені умови оплати: розрахунки за товар здійснюються покупцем шляхом 100% попередньої оплати із перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення продавцем рахунку-фактури.

Згідно п. 4 специфікації № 4, термін поставки згідно з даною Специфікацією 19.09.2022 р.

На виконання наведеного договору та додатку № 4 до нього постачальник передав у власність покупця, а покупець прийняв товар: бензин А-95 (код УКТ ЗЕД ) у кількості 1 980 літрів, за ціною без ПДВ - 47,66 грн./л., загальною вартістю без ПДВ - 94 366,80 грн.; дизельне паливо ДПЛ-ЄВРО5-ВО (код УКТ ЗЕД ) у кількості 6 720 літрів, за ціною без ПДВ - 48,60 грн./л., загальною вартістю без ПДВ - 326 592,00 грн., всього з ПДВ 450 425,92 грн., що підтверджується підписаною сторонами та скріпленою відтиском печаток підприємств видатковою накладною від 19.09.2022 р. № 1811 (належним чином завірену копію додано до матеріалів позову).

Факт поставки товару згідно вказаної специфікації також підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 1811/1 від 19.09.2022 р. (належним чином завірену копію якої також додано до матеріалів позову).

Відповідно до підписаної сторонами та скріпленої відтиском печатки позивача специфікації № 5 від 28.09.2022 р. (додаток № 5 до договору) постачальник зобов`язується передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар за цінами і в обсягах, наведених у таблиці, а саме:

1. Бензин А-95-Євро-Е5 (код УКТ ЗЕД ) у кількості 2 000 літрів, пункт призначення: Чернігівська обл., Козелецький р-н, с. Новій Шлях, вул. Польова, буд. 33, ціна без ПДВ - 46,73 грн./л., сума без ПДВ - 93 460,00 грн.

2. Дизельне паливо ) у кількості 9 620 літрів, пункт призначення: Чернігівська обл., Козелецький р-н, с. Новій Шлях, вул. Польова, буд. 33, ціна без ПДВ - 48,60 грн./л., сума без ПДВ - 467 532,00 грн.

Загальна сума поставки згідно специфікації № 5 складає 600 261,44 грн. з ПДВ (шістсот тисяч двісті шістдесят одна гривня 44 копійки).

Пунктом 2 специфікації № 5 визначені умови оплати: розрахунки за товар здійснюються покупцем шляхом 100% попередньої оплати із перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок продавця протягом 2 (двох) банківських днів з моменту виставлення продавцем рахунку-фактури.

Згідно п. 4 специфікації № 5, термін поставки згідно з даною специфікацією 28.09.2022р.

На виконання наведеного договору та додатку № 5 до нього постачальник передав у власність покупця, а покупець прийняв товар: бензин А-95-Євро-Е5 (код УКТ ЗЕД ) у кількості 2 000 літрів, за ціною без ПДВ - 46,73 грн./л., загальною вартістю без ПДВ - 93 460,00 грн.; дизельне паливо ) у кількості 9 620 літрів, за ціною без ПДВ - 48,60 грн./л., загальною вартістю без ПДВ - 467 532,00 грн., всього з ПДВ 600 261,44 грн., що підтверджується підписаною сторонами та скріпленою відтиском печаток підприємств видатковою накладною від 28.09.2022 р. № 1916 (належним чином завірену копію додано до матеріалів позову).

Факт поставки товару згідно вказаної специфікації також підтверджується товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 1916/1 від 28.09.2022 р. (належним чином завірену копію якої також додано до матеріалів позову).

Також, як вбачається з матеріалів справи, сторонами проведено звірку взаєморозрахунків та підписано і скріплено відтисками печаток відповідний акт звірки взаєморозрахунків від 04.11.2022 р., відповідно до якого у відповідача (покупця) наявні невиконані грошові зобов`язання за договором від 15.08.2022 р. № 15082022-1 на суму 1259370,79 грн.

За таких обставин, з урахуванням того, що відповідно до п. 3.5 договору підсумкові взаєморозрахунки сторін відповідно до акту звірки мають бути проведені сторонами не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, оскільки акт звірки взаєморозрахунків, згідно його змісту, підписано сторонами 04.11.2022 р., відповідач мав здійснити остаточні розрахунки за придбаний товар за договором від 15.08.2022 р. № 15082022-1 до 07.11.2022 р. (включно), однак, як свідчать матеріали справи, він відповідних розрахунків, у порушення взятих на себе за договором зобов`язань, не здійснив, заборгованість на суму 1259370,79 грн. не сплатив.

З посиланням на не здійснення відповідачем сплати боргу за договором від 15.08.2022 р. № 15082022-1 у встановлені договором строки, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення на його користь з відповідача 1259370,79 грн. основного боргу, 260528,62 грн. пені; 288594,72 грн. штрафу, 94768,90 грн. інфляційних збитків, 15631,72 грн. 3% річних.

Відповідачем, у свою чергу, подано відзив, в якому він вказує на те, що до позовної заяви позивач надає специфікації № 1/2 від 15.08.2022 р., №2 від 31.08.2022 р., № 4 від 19.09.2022 р., № 4 від 28.09.2022 р., які не оформлені належним чином, а саме: відсутній відтиск печатки відповідача, у зв`язку з чим, не можна вважати, що вони складені належним чином (у зв`язку із відсутністю обов`язкового реквізиту), та що сторони договору погодили всі істотні умови, як це передбачено пунктом 2.1 договору, а відтак, посилання позивача на ці документи, на переконання відповідача, є необґрунтованим. Також, відповідач вказує на те, що позивачем не надано доказів дати направлення рахунків від 15.08.2022 р. № 1181, від 31.08.2022 р. №1359, від 09.09.2022 р. №1422, від 19.09.2022 р. №1440 та від 28.09.2022 № 1544 на адресу відповідача. Крім цього, відповідач стверджує, що на видаткових накладних від 15.08.2022 р. №1781, від 31.08.2022 р. №1684, від 19.09.2022 р. №1811 та від 28.09.2022 р. не проставлена печатка відповідача. Так, як вказує відповідач, дані видаткові накладні, якими обґрунтовується факт поставки нафтопродуктів позивачем, містять тільки підпис, що не дає змоги ідентифікувати особу, яка брала участь у здійснені господарської операції, також, у даних документах не зазначено посади особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, не проставлена печатка відповідача.

Позивачем подано відповідь на відзив, в якій він, крім іншого, зазначає, що твердження відповідача не відповідають дійсності, адже з копії специфікацій № 1/2 від 15.08.2022 р. та № 2 від 31.08.2022 р., що додані до позовної заяви, вбачається наявність печатки відповідача. Водночас, позивач, у свою чергу, не може надати до суду оригінали зазначених специфікацій, у зв`язку з виїмкою даних документів на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/1708/23-к від 19.01.2023 р. Крім того, відбиток печатки суб`єкта господарювання на первинному документі в силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не є обов`язковим реквізитом первинного документа. Теж саме стосується і посилання відповідача на те, що "на видаткових накладних від 15.08.2022 р. № 1781, від 31.08.2022 р. № 1684, від 19.09.2022 р. № 1811 та від 28.09.2022 р. не проставлена печатка відповідача", в той час як, печатка ДП "ЧАЙКА" наявна на перелічених документах.

Крім того, відповідачем подано письмові пояснення, в яких він вказує на те, що дві товарно-транспортні накладні № 1775/1 від 09.09.2022 р. та № 1782/1 від 31.08.2022 р. на отримання вантажу підписані особою Степаненко В.В., на яку не виписувалась довіреність відповідачем про отримання товарно-матеріальних цінностей, що взагалі може оцінюватись як відсутність реального виконання цих поставок (постанова ВАСУ від 24.01.2013 р. № К-31852/10 - відсутність факту виписки довіреності за ф.№ М-2 на отримання цінностей може розглядатись як відсутність доказів реального виконання цих поставок). Інші три накладні № 1684/1 від 31.08.2022 р., № 1811/1 від 19.09.2022 р. та № 1916/1 від 28.09.2022 р. взагалі підписані невідомою особою, так як не вказані ініціали, що унеможливлює ідентифікувати особу. Також, відповідач наголошує, що акти звірки є тільки технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтери підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, такий документ відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств і має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами. Сам по собі такий акт звірки розрахунків не є належним доказом у справі і не доводить факту здійснення будь-яких господарських операцій, в тому числі і поставки відповідачу такої кількості товару і за такий період. Тим більше, якщо такий акт не підтверджений первинною бухгалтерською документацією, яка, як вказує відповідач у нього відсутня.

У ст. 86 ГПК України вказано, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов до висновку, що наведені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з огляду на таке:

Згідно з положеннями частини першої ст. 11 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України (далі-ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами частини другої ст. 712 ЦК України.

Відповідно до частини першої ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами частини першої ст. 665 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до частини першої ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами частини другої ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

За умовами ст. 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно із частиною першою ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до частини першої ст. 222 ГК України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки нафтопродуктів від 15.08.2022 р. № 15082022-1 позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на суму 1259370,79 грн., що підтверджується належним чином завіреними копіями: специфікацій від 15.08.2022 р. № 1, від 15.08.2022 р. № , від 31.08.2022 р. № 2/2, від 31.08.2022 р. № 2; від 09.09.2022 р. № 3, від 19.09.2022 р. № 4; від 28.09.2022 р. № 5; видаткових накладних від 15.08.2022 р. № 1474, від 15.08.2022 р. № 1781, від 31.08.2022 р. № 1782, від 31.08.2022 р. № 1684, від 09.09.2022 р. № 1775, від 19.09.2022 р. № 1811, від 28.09.2022 р. № 1916; товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 15.08.2022 р. № 1474/1, від 15.08.2022 р. № 1781/1, від 31.08.2022 р. № 1782/1, від 31.08.2022 р. № 1684/1, від 09.09.2022 р. № 1775/1, від 19.09.2022 р. № 1811/1, від 28.09.2022 р. № 1916/1.

Відносно тверджень відповідача, що до позовної заяви позивач надає специфікації № 1/2 від 15.08.2022 р., №2 від 31.08.2022 р., № 4 від 19.09.2022 р., № 4 від 28.09.2022 р., які не оформлені належним чином, а саме: відсутній відтиск печатки відповідача, у зв`язку з чим, не можна вважати, що вони складені належним чином (у зв`язку із відсутністю обов`язкового реквізиту), та що сторони договору погодили всі істотні умови, як це передбачено пунктом 2.1 договору, суд не вважає такі твердження обґрунтованими, з огляду на таке:

Судом враховано письмові пояснення, підтверджені доказами, що позивач не може надати до суду оригінали зазначених специфікацій, у зв`язку з виїмкою даних документів на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва у справі № 757/1708/23-к від 19.01.2023 р.

Водночас, здійснивши аналіз наданих копій документів, судом встановлено, що на специфікації № 1/2 від 15.08.2022 р. та видатковій накладній від 15.08.2022 р.№ 1781, товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 15.08.2022 р. № 1781/1, тобто на документах, якими підтверджено поставку товару на суму 249962,59 грн. з ПДВ; а також, на специфікації № 2 від 31.08.2022 р. та видатковій накладній від 31.08.2022 р.№ 1684, товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 31.08.2022 р. № 1684/1, тобто на документах, якими підтверджено поставку товару на суму 260011,33 грн. з ПДВ; специфікації № 4 від 19.09.2022 р. та видатковій накладній від 19.09.2022 р.№ 1811, товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 19.09.2022 р. № 1811/1, тобто на документах, якими підтверджено поставку товару на суму 450425,92 грн. з ПДВ; товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 28.09.2022 р. № 1916/1, копію якої надано на підтвердження поставки товару на суму 600261,44 грн. з ПДВ, вбачається, що підпис директора покупця Мельника А.А. завірено відтиском печатки. Так, відтиск печатки не чіткий, водночас, з огляду на те, що суд враховує докази в їх сукупності, судом враховано, що заявляючи про відсутність відтиску печатки на вказаних специфікаціях, відповідач не заперечує факту підписання їх директором підприємства, а відтак, відсутні підстави для неврахування таких доказів під час вирішення цього спору.

Поряд із наведеним, судом встановлено, що з копій специфікації № 5 від 28.09.2022 р. (копія специфікації № 4 від 28.09.2022 р., на яку посилається відповідач відсутня в матеріалах справи, що може свідчити про технічну описку допущену відповідачем у відзиві) та видаткової накладної від 28.09.2022 р.№ 1916, не вбачається за можливе встановити наявність відтиску печатки відповідача, однак такі документи також підписані зі сторони відповідача його директором Мельником А.А., що не спростовано відповідачем. Крім цього, як вже було зазначено, з аналізу копії товарно-транспортної накладної на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 28.09.2022 р. № 1916/1 вбачається, що підпис директора Мельника А.А. завірений печаткою.

Таким чином, суд вважає, що позивачем належними доказами в їх сукупності доведено поставку ним 28.09.2022 р. та прийняття відповідачем без претензій товару на суму 600261,44 грн. з ПДВ.

Що стосується посилання відповідача на те, що дві товарно-транспортні накладні № 1775/1 від 09.09.2022 р. та № 1782/1 від 31.08.2022 р. на отримання вантажу підписані особою Степаненко В.В., на яку не виписувалась довіреність відповідачем про отримання товарно-матеріальних цінностей, що взагалі може оцінюватись як відсутність реального виконання цих поставок, судом враховано, що на таких документах підписи зазначеної особи завірені печаткою відповідача, а відповідно до вимог діючого законодавства відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законність користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об`єднань, суб`єктів господарської діяльності. Тобто, зазначене обумовлює презумпцію, в силу якої печатка на будь-якому документі вважається проставленою з відома керівника відповідної юридичної особи.

Крім того, судом враховано підписаний сторонами та скріплений відтисками їх печаток акт звірки взаєморозрахунків від 04.11.2022 р., відповідно до якого позивачем та відповідачем здійснено звірку взаєморозрахунків 04.11.2022 р. та зафіксовано, що у відповідача (покупця) наявні невиконані грошові зобов`язання за договором від 15.08.2022 р. № 15082022-1 на суму 1259370,79 грн.

Суд враховує, що у постановах Верховного Суду від 19.04.2018 р. у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 р. у справі № 910/1389/18, від 04.12.2019 р. у справі № 916/1727/17 викладено правову позицію, згідно з якою відповідно до вимог чинного законодавства акт звірки розрахунків у сфері бухгалтерського обліку та фінансової звітності не є зведеним обліковим документом, а є лише технічним (фіксуючим) документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Акт відображає стан заборгованості та в окремих випадках - рух коштів у бухгалтерському обліку підприємств та має інформаційний характер, тобто має статус документа, який підтверджує тотожність ведення бухгалтерського обліку спірних господарських операцій обома сторонами спірних правовідносин. Сам по собі акт звірки розрахунків не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій: поставки, надання послуг тощо, оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом.

Разом з цим, відповідно до правової позиції наведеної в зазначених постановах, акт звірки може вважатися доказом у справі в підтвердження певних обставин, зокрема в підтвердження наявності заборгованості суб`єкта господарювання, її розміру, визнання боржником такої заборгованості тощо. Однак, за умови, що інформація, відображена в акті підтверджена первинними документами та акт містить підписи уповноважених на його підписання сторонами осіб. Як правило, акти звірок розрахунків (чи заборгованості) складаються та підписуються бухгалтерами контрагентів і підтверджують остаточні розрахунки сторін на певну дату. Відсутність в акті звірки підписів перших керівників сторін або інших уповноважених осіб, які мають право представляти інтереси сторін, у тому числі здійснювати дії, направлені на визнання заборгованості підприємства перед іншими суб`єктами господарювання, означає відсутність в акті звірки юридичної сили документа, яким суб`єкт господарської діяльності визнає суму заборгованості. Слід також зазначити, що чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу.

Окрім наведеного, що стосується аргументів відповідача про відсутності підстав для здійснення оплати поставленого товару, так як позивачем не надано доказів направлення відповідачу рахунків-фактури, суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до умов договору, визначених сторонами на власний розсуд, підсумкові взаєморозрахунки сторін відповідно до акту звірки мають бути проведені сторонами не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, тобто в даному випадку, відповідач підписавши акт звірки взаєморозрахунків має здійснити повністю оплату поставленого за договором товару протягом трьох днів (банківських днів) від дати підписання такого акту, а відтак, оскільки в даному випадку акт звірки взаєморозрахунків, згідно його змісту, підписано сторонами 04.11.2022 р., відповідач мав здійснити остаточні розрахунки за придбаний товар за договором від 15.08.2022 р. № 15082022-1 до 07.11.2022 р. (включно), однак, як свідчать матеріали справи, він відповідних розрахунків, у порушення взятих на себе за договором зобов`язань, не здійснив, заборгованість на суму 1259370,79 грн. не сплатив.

Алгоритм та порядок встановлення фактичних обставин кожної конкретної справи не є типовим та залежить, насамперед, від позиції сторін спору, а також доводів і заперечень, якими вони обґрунтовують свою позицію. Всі юридично значущі факти, які складають предмет доказування, що формується, виходячи з підстав вимог і заперечень сторін та норм матеріального права. Підстави вимог і заперечення осіб, які беруть участь у справі, конкретизують предмет доказування у справі, який може змінюватися в процесі її розгляду.

Згідно з приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За загальним правилом норми процесуального права застосовуються в редакції чинній, на момент ухвалення рішення.

Система доказування у господарському процесі, засновується на розподілі тягаря доказування між сторонами у справі. Посилаючись на ту, чи іншу обставину або спростовуючи їх у суді, сторона повинна доводити такі обставини відповідними належними та допустимими доказами. При чому, ключовим фактором у тому, як сторона користується стандартами доказування виступає, її зацікавленість у вирішенні господарського спору на свою користь.

Якщо існує певний юридичний факт, який входить до предмета доказування по справі, то мають бути наявні відповідні докази на підтвердження цього факту або об`єктивні причини та розумне пояснення їх відсутності. Однак, якщо сторона з тих чи інших причин не доводить певну важливу для розгляду справи обставину, то суд, оцінюючи докази "за внутрішнім переконанням" вирішує, чи мав місце певний факт, що підлягає доказуванню, чи він є просто надуманим.

Таким чином, за результатами повного та всебічного дослідження доказів, аналізу аргументів сторін, з урахуванням, поданих позивачем доказів, а саме: належним чином завірених копій: специфікацій від 15.08.2022 р. № 1, від 15.08.2022 р. № , від 31.08.2022 р. № 2/2, від 31.08.2022 р. № 2; від 09.09.2022 р. № 3, від 19.09.2022 р. № 4; від 28.09.2022 р. № 5; видаткових накладних від 15.08.2022 р. № 1474, від 15.08.2022 р. № 1781, від 31.08.2022 р. № 1782, від 31.08.2022 р. № 1684, від 09.09.2022 р. № 1775, від 19.09.2022 р. № 1811, від 28.09.2022 р. № 1916; товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів (нафти) від 15.08.2022 р. № 1474/1, від 15.08.2022 р. № 1781/1, від 31.08.2022 р. № 1782/1, від 31.08.2022 р. № 1684/1, від 09.09.2022 р. № 1775/1, від 19.09.2022 р. № 1811/1, від 28.09.2022 р. № 1916/1, а також, підписаного сторонами та скріпленого відтиском їх печаток акту звірки взаєморозрахунків від 04.11.2022 р., яким в сукупності з іншими, наданими позивачем доказами підтверджено неналежне виконання відповідачем взятих на себе за договором поставки нафтопродуктів від 15.08.2022 р. № 15082022-1 зобов`язань щодо здійснення оплати поставленого позивачем товару на суму 1259370,79 грн., водночас не надання відповідачем жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, суд дійшов до висновку, що відповідачем обставини, на які посилається позивач, з наданням відповідних доказів, більш вірогідними доказами не спростовано.

Згідно з приписами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини другої ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин третьої та четвертої ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

За таких обставин обов`язок доведення факту належної оплати за виконані роботи закон покладає на боржника.

Частиною першою ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою (частина друга ст. 74 ГПК України).

Відповідачем доказів сплати зазначеної заборгованості не надано, наданий позивачем розрахунок заборгованості не спростовано.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір, з урахуванням, крім іншого, наданих позивачем пояснень щодо визначення вартості предмету поставки, підтверджується поданими позивачем доказами та не спростований відповідачем, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу за договором поставки нафтопродуктів від 15.08.2022 р. № 15082022-1 на суму 1259370,79 грн. є обґрунтованою і доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 94768,90 грн. інфляційних збитків, 15631,72 грн. 3% річних, 260528,62 грн. пені; 288594,72 грн. штрафу, нарахованих у зв`язку з простроченням виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором в період з 18.08.2022 р. по 23.01.2023 р., суд зазначає таке:

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 частини першої ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до частини четвертої ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з частиною шостою ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вже зазначалось, умовами договору поставки нафтопродуктів від 15.08.2022 р. № 15082022-1, визначеними сторонами на власний розсуд, обумовлено, що підсумкові взаєморозрахунки сторін відповідно до акту звірки мають бути проведені сторонами не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін. За першою вимогою однієї із сторін можуть складатися і підписуватися проміжні акти звірки взаєморозрахунків, які надаються за допомогою факсимільного зв`язку, з одночасним підтвердженням рекомендованим листом впродовж (трьох) робочих днів з дати відправлення факсом або по електронній пошті (у відповідності умов п. 8.7. даного договору) (п. 3.5. договору).

У відповідності до п. 4.2. договору, у випадку порушення покупцем термінів здійснення взаєморозрахунків, передбачених договором і відповідними додатками до нього, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу. Пеня нараховується за весь період прострочення по день проведення розрахунків у відповідності до умов договору.

Згідно з п. 4.3. договору, у разі несплати покупцем вартості товару протягом 3-х банківських днів від дати, зазначеної постачальником у специфікації та рахунках-фактурах, які виставляються постачальником, останній має право стягнути з покупця штраф в розмірі 10 (десять) відсотків від суми, що підлягає до сплати.

За таких обставин, з урахуванням того, що відповідно до п. 3.5 договору підсумкові взаєморозрахунки сторін відповідно до акту звірки мають бути проведені сторонами не пізніше 3 (трьох) банківських днів з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, оскільки акт звірки взаєморозрахунків, згідно його змісту, підписано сторонами 04.11.2022 р., відповідач мав здійснити остаточні розрахунки за придбаний товар за договором від 15.08.2022 р. № 15082022-1 до 07.11.2022 р. (включно), однак, як свідчать матеріали справи, він відповідних розрахунків, у порушення взятих на себе за договором зобов`язань, не здійснив, заборгованість на суму 1259370,79 грн. не сплатив, а відтак, прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання розпочалось з 08.11.2022 р.

Таким чином, судом встановлено, що позивач необґрунтовано здійснив розрахунки інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій у період з 18.08.2022 р. по 07.11.2022 р., оскільки, з урахуванням визначеного позивачем періоду здійснення відповідних розрахунків, враховуючи відсутність підстав для збільшення такого періоду, виходячи з наведених встановлених судом обставин, а саме: дати з якої розпочався строк прострочення відповідачем грошового зобов`язання за наведеним договором, позивач мав здійснити відповідні розрахунки за період з 08.11.2022 р. по 23.01.2023 р.

Здійснивши перерахунок заявлених позивачем вимог в частині інфляційних втрат, 3% річних, пені та штрафу, судом встановлено, що відповідний розрахунок позивачем здійснено не вірно, оскільки, як встановлено вище прострочення грошового зобов`язання в даному випадку розпочалось починаючи з 08.11.2022 р., а відтак, нарахування інфляційних втрат, 3% річних та штрафних санкцій у період з 18.08.2022 р. по 07.11.2022 р. було здійснено позивачем необґрунтовано. Так, за результатами здійсненого судом розрахунку заявлених в наведеній частині позовних вимог, врахувавши, що з аналізу розрахунків позивача встановлено, що ним не було здійснено нарахування штрафу на суму боргу 208683,41 грн. (а.с. 15-16), суд дійшов до висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 27909,44 грн. інфляційних втрат, 7970,27 грн. 3% річних, 132837,87 грн. пені, 105068,73 грн. штрафу.

Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 р. та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 р. зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом, інші доводи сторін, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на правильне вирішення даного спору.

Приписами статей 73, 74 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищенаведене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується поданими позивачем доказами та не спростований відповідачем, суд задовольняє позов частково та стягує з відповідача на користь позивача 1259370,79 грн. основного боргу, 27909,44 грн. інфляційних втрат, 7970,27 грн. 3% річних, 132837,87 грн. пені, 105068,73 грн. штрафу.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 129 ГПК України, покладаються судом на сторін, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. 129, 237-238, 240 ГПК України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Чайка" (08330, Київська область, Бориспільський район, с. Дударків, вул. Гоголя, 62А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЛЮР ОІЛ" (39610, Полтавська область, м. Кременчук, проїзд Галузевий, 70; код ЄДРПОУ 43779 (один мільйон двісті п`ятдесят дев`ять тисяч триста сімдесят) гривень 79 копійок основного боргу; 132837 (сто тридцять дві тисячі вісімсот тридцять сім) гривень 87 копійок пені; 105068 (сто п`ять тисяч шістдесят вісім) гривень 73 копійки штрафу; 27909 (двадцять сім тисяч дев`ятсот дев`ять) гривень 44 копійки інфляційних втрат; 7970 (сім тисяч дев`ятсот сімдесят) гривень 27 копійок 3% річних; 22997 (двадцять дві тисячі дев`ятсот дев`яносто сім) гривень 36 копійок судового збору.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Видати наказ.

Згідно ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до ст. 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата підписання повного тексту рішення 25.09.2023 р.

Суддя А.В. Лопатін