УХВАЛА

м. Київ

25.09.2023Справа № 910/14744/23

Суддя Господарського суду міста Києва Удалова О.Г. розглянула заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФАУРА» 3 748,65 грн, з яких 2 101,10 грн суми заборгованості, 345,04 грн пені, 548,02 грн інфляційних втрат, 98,41 грн 3% річних, 656,08 грн процентів за користування чужими коштами, за договором № 146/20 від 19.08.2020.

Розглянувши подану заявником/стягувачем заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до статті 148 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 частини 2 статті 150 ГПК України визначено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

У п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заяву подано з порушенням вимог статті 150 цього Кодексу.

Заявником невірно зазначено юридичну адресу заявника, зокрема, у поданій суду заяві стягувачем зазначено, що адресою стягувача є: 02160, м. Київ, проспект Соборності, 15.

У той же час, згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресою заявника (стягувача) вказано: 02160, м. Київ, проспект Соборності, 15 літера А, група нежитлових приміщень 4, тобто заявником зазанчено неповну адресу, яка міститься в реєстрі.

За приписами ч. 2 ст. 154 ГПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ГПК України передбачено, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 147, 148, 150, 152-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Фірма «Дісна» у задоволенні заяви про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНФАУРА» 3 748,65 грн, з яких 2 101,10 грн заборгованості, 345,04 грн пені, 548,02 грн інфляційних втрат, 98,41 грн 3% річних, 656,08 грн процентів за користування чужими коштами, за договором № 146/20 від 19.08.2020.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 25.09.2023 та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.Г. Удалова