ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Справа№ 910/5780/18

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Шаптали Є.Ю.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва

від 19.07.2022 (повний текст додаткового рішення підписано 21.07.2022)

у справі №910/5780/18 (суддя - Морозов С.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про ухвалення додаткового рішення

у справі №910/5780/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс»

до Приватного підприємства «Торговий дім «Ярило»

про стягнення 42 046,25 грн

ВСТАНОВИВ:

1. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» (позивач) звернулось до суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства «Торговий дім «Ярило» (відповідач) суми заборгованості за Договором поставки № 696 від 15.06.2016 р. в розмірі 42046,25 грн, з урахуванням штрафних та фінансових санкцій, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх обов`язків за договором.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 у справі № 910/5780/18 позов задоволено частково та стягнуто з Приватного підприємства «Торговий дім «Ярило» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» 30722,16 грн основного боргу, 3 956,41 грн пені, 2 872,23 грн інфляційних втрат, 805,00 грн 3 % річних та 1 607,35 грн судового збору.

27.07.2018 на виконання вказаного рішення господарським судом міста Києва було видано відповідний наказ.

26.11.2021 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» надійшла заява про заміну стягувача у виконавчому провадженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2021 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №910/5780/18 задоволено, замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання наказу про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2018 у справі №910/5780/18, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська дистрибуційна компанія» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс».

26.01.2022 через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» надійшла скарга на бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 у справі №910/5780/18.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2022 року (суддя Турчин С.О.):

- скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) - задоволено частково;

- визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27 липня 2018 року по справі № 910/5780/18, яка призвела до порушення строків та порядку здійснення заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27 липня 2018 року по справі № 910/5780/18 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язано державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку здійснення заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27 липня 2018 року по справі № 910/5780/18 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

23.05.2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5780/18, у поданій заяві заявник просить суд стягнути з Оболонського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 9 800,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката понесених заявником в процесі подання скарги на дії ВДВС.

1.2. короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у справі № 910/5780/18 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» суму судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн.

Суд першої інстанції, дослідивши надані послуги, прийнявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, відповідність запропонованої адвокатом правової позиції правовим висновкам суду, відображеним в ухвалі, а також те, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2022 скаргу ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) задоволено частково, дійшов висновку, що обґрунтованою та співмірною є сума витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 500,00 грн.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у справі № 910/5780/18 в частині відмови в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про покладення на Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 4300,00 грн та прийняти нове рішення, яким вказану заяву задовольнити повністю.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/5780/18 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-тайс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/5780/18.

Матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження у справі №910/5780/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-тайс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у справі №910/5780/18, розгляд якої підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу:

Апелянт вважає, що висновки Господарського суду міста Києва, які викладені в оскаржуваному додатковому рішенні щодо розподілу та стягнення розміру судових витрат не відповідають не лише нормам чинного законодавства України, а й сталій судовій практиці у вирішенні аналогічного роду спорів.

Скаржник вважає обґрунтованим, не завищеним та правомірним заявлений до стягнення розмір витрат на правничу допомогу та звертає увагу суду, що від Оболонського РВ ДВС клопотань про зменшення розміру таких витрат не надходило.

В обгрунтування своєї позиції апелянт наводить посилання на численні висновки та правові позиції Верховного Суду.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) своїм процесуальним правом на надання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ:

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2022 року (суддя Турчин С.О.):

- скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) - задоволено частково;

- визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27 липня 2018 року по справі № 910/5780/18, яка призвела до порушення строків та порядку здійснення заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27 липня 2018 року по справі № 910/5780/18 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження»;

- зобов`язано державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) усунути допущене порушення (поновити порушене право заявника) шляхом дотримання строків та порядку здійснення заміни сторони (стягувача) у виконавчому провадженні № НОМЕР_2 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27 липня 2018 року по справі № 910/5780/18 із врахуванням норм та положень Закону України «Про виконавче провадження».

У подальшому, 23.05.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5780/18, у якій заявник просить суд стягнути з Оболонського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 9 800,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката понесених заявником в процесі подання скарги на дії ВДВС.

3.2. обставини, встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Оскаржуваним додатковим рішенням заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «НІКО-ТАЙС» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат задоволено частково, а саме - в розмірі 5 500,00 грн.

Суд першої інстанції, керуючись вимогами щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності та для запобігання зловживанням ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» правом на компенсацію витрат на правничу допомогу, дійшов висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про покладення на Оболонський ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу.

У свою чергу в поданій апеляційній скарзі скаржник зазначає, що від Оболонського РВ ДВС клопотань про зменшення розміру таких витрат не надходило, а тому просить суд стягнути понесені ним витрати у відмовленій судом частині (4 300,00 грн).

Щодо наведеного висновку суду першої інстанції колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Ухвалою від 19.05.2022 в даній справі скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) - задоволено частково.

У подальшому, від Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі №910/5780/18, у якій заявник просить суд стягнути з Оболонського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 9 800,00 грн витрат на правничу допомогу адвоката, понесених заявником в процесі подання скарги на дії ВДВС.

Як вбачається з поданої заяви, 05.01.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (заявник, замовник) та адвокатом Грищенком Олександром Миколайовичем (виконавець), було укладено договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) (договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, виконавець зобов`язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин між замовником, ТОВ «Торговий дім «Ярило» та Оболонським ВДВС у місті Києві центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), котрі виникли у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 по справі №910/5780/18, надання консультацій з приводу можливого, законодавчо доцільного та обґрунтованого вжиття заходів Оболонським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ), направлених на примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.07.2018 по справі №910/5780/18 та стягнення із Боржника безспірного розміру грошових коштів, консультації з питань практичного застосування норм виконавчого, виконавчо-процесуального та господарсько-процесуального законодавства із врахуванням останніх змін та доповнень, що стосуються зазначених правовідносин та підстав їх виникнення, підготовки, написання та подання від імені Замовника до Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства юстиції (м. Київ) різного роду клопотань та заяв із врахуванням Закону України «Про виконавче провадження», підготовки, написання та подання до господарського суду відповідної скарги на дії та/або бездіяльність Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 по справі №910/5780/18 при наявності підстав для такого заходу, представництві інтересів Замовника у суді під час розгляду судової справи за поданою скаргою, здійснення інших процесуальних заходів направлених на виконання умов та обов`язків Виконавця за даним договором.

У пункті 1.2 договору сторони визначили, що правова допомога за цим договором вважається наданою та виконаною з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги.

Згідно з п 1.3 договору, сторони погодили, що відповідний перелік видів правової допомоги (послуг) згідно умов даного Договору, є не остаточний, та може бути сторонами відповідно збільшено на власний розсуд та за необхідності. Повний та остаточний перелік виконаних робіт та наданих послуг за відповідний період їх виконання/здійснення визначається в акті здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання правової допомоги у відповідності до умов даного Договору.

Умовами пункту 3.1 договору передбачено, що вартість виконання передбаченого цим договором комплексу правових послуг та робіт визначається в актах здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) щодо надання адвокатських послуг, виходячи із того, що вартість однієї години роботи виконавця складає 800,00 грн (включаючи всі витрати (поштові, комісійні, банківські, транспортні, тощо) по підготовці матеріалів у відповідності до пункту 1.1. договору). При цьому сторонами враховано як середній розмір вартості аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт в регіонах України, так і рекомендовані ставки аналогічного роду здійснення комплексу правових послуг та робіт, котрі пропонуються Радами адвокатів відповідного регіону. Окремо, сторони дійшли згоди, що вартість послуг та роботи виконавця, зокрема, та не обмежуючись, становить: ознайомлення з матеріалами справи, отриманими у суді відповідної судової інстанції - 900,00 грн; судові засідання - 1 500,00 грн за одне судове засідання (у випадку затримки часу початку призначеного слухання, тривалості очікування на початок призначеного до слухання судового засідання як наслідок витрати часу більше ніж година від дати призначеного початку судового засідання, відповідна участь у судовому засіданні становитиме 1 800,00 грн; побудова правової позиції, аналіз судової практики, вивчення первинної документації, складання процесуальних документів, надсилання їх та документів до них сторонам та до суду; інші види правової допомоги у межах судового розгляду справи - із розрахунку 800,00 грн/год.; витрати (квитки, добові тощо) - згідно підтверджуючих документів.

У пункті 3.8 договору сторони погодили та визначили розмір гонорару виконавця у випадку прийняття позитивного рішення на користь замовника (задоволення повністю та/або частково вимог замовника, у відповідності до пункту 1.1, 2.1 договору) визначається на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 21.05.2022, виконавець передав, а замовник прийняв наступні виконані роботи та надані послуги:

- зустріч із замовником з метою з`ясування обставин справи №910/5780/18 в призмі існування та допущення Оболонським ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) порушення прав та інтересів замовника у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 по справі №910/5780/18;

- організація, процесуально-правовий супровід, належне процесуальне проведення робіт/послуг щодо розроблення, підготовки тексту скарги та наповнення її, правовим змістом, належним обґрунтуванням правомірності доводів/посилань скарги вих. №25-1/01 від 25.01.2022 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 по справі №910/5780/18. Підготовка щодо подання до Господарського суду міста Києва скарги вих. №25-1/01 від 25.01.2022 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на дії бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 по справі №910/5780/18 (6 годин);

- витрати часу на прибуття до суду для участі у судовому засіданні, котре відбулось 17.02.2022, у справі №910/5780/18 за скаргою вих. №25-1/01 від 25.01.2022 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 по справі №910/5780/18 (3 години);

- участь у судовому засіданні, котре відбулось 17.02.2022, у справі №910/5780/18 за скаргою вих. №10-2/02 від 10 лютого 2022 року ТОВ «Компанія «HІКО-ТАЙС» на дії державного виконавця вих. №25-1/01 від 25.01.2022 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 по справі №910/5780/18, надання пояснення, підтримання процесуальної та правової позиції, тощо - 1 500.00 грн.;

- організація, підготування та проведення процесуальної роботи по підготовці матеріалів, документів, доказів та інших обґрунтувань, пояснень, клопотань, тощо, котрі направлені на підтвердження вимог скарги вих. №25-1/01 від 25.01.2022 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 по справі №910/5780/18, та були подані до суду протягом 18.02.2022 по 19.05.2022 ( 1 година).

- додаткова оплата (гонорар) адвоката на підставі пункту 3.8. договору №05-01-2022/3 про Надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 05.01.2022 у зв`язку із прийняттям позитивного для замовника судового рішенця у справі №910/5780/18 за скаргою вих. №25-1/01 від 25.01.2022 ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» на бездіяльність державного виконавця Оболонського ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 27.08.2018 по справі №910/5780/18 - 1 900, 00 грн.

Загальна вартість вказаних послуг склала 9 800, 00 грн (п. 2 акту).

Так, судом встановлено, що Грищенко Олександр Миколайович є адвокатом в розумінні Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що підтверджується інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд першої інстанції зокрема звернувся до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2022 в справі №911/2737/17 з аналогічних правовідносин за участі Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс».

У постанові від 24.01.2022 в справі №911/2737/17 Верховний Суд зазначив, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Також, Верховний Суд вказав, що практика стягнення ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» з відділів ДВС витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з задоволенням скарг на бездіяльність державних виконавців є системною, на користь чого свідчить те, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень, суди перших інстанцій постановили ухвали та додаткові ухвали про стягнення з відділів ДВС на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» у 2021 році принаймні у 42 судових справах, а у 2020 році принаймні у 70 судових справах; при цьому в окремих справах витрати на професійну правничу допомогу з відділів ДВС стягувались по декілька разів. Суми, які підлягали до стягнення, коливаються від 1 980,00 грн. до 10 000,00 грн. та часто у декілька разів перевищують розмір боргу, щодо стягнення якого ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» зверталось до суду.

Зрештою, Верховний Суд дійшов висновку про зменшення заявлених ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» витрат на професійну правничу допомогу на 90%.

З огляду на вказане, суд першої інстанції вказав, що витрати стягувача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 9 800,00 грн не є співмірними із ціною позову, складністю питань, у зв`язку з чим витрачання часу на надання послуг, зазначених у акті здачі-приймання виконаних робіт не є виправданим, а також враховуючи системність подання таких заяв, що вказує на намагання збагатитись у такий спосіб за рахунок Держави, а тому суд, керуючись вимогами щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності та для запобігання зловживанням ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» правом на компенсацію витрат на правничу допомогу, прийшов до висновку про часткове задоволення заяви ТОВ «Компанія «НІКО-ТАЙС» про покладення на Оболонський ВДВС у місті Києві Центрального МРУ Міністерства Юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу, а саме - в сумі 5 500,00 грн.

Заперечуючи проти вказаного, апелянт акцентує увагу на тому, що від Оболонського РВ ДВС клопотань про зменшення розміру таких витрат не надходило, а тому на переконання апелянта висновки суду першої інстанції щодо зменшення розміру заявлених витрат не відповідають нормам чинного законодавства України та сталій судовій практиці у вирішенні аналогічного роду спорів.

Перевіривши наведені доводи скаржника, судова колегія зазначає наступне.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Дослідивши заяву про розподіл судових витрат та додані до неї документи, колегія суддів інстанції вважає, що розмір заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 4 300,00 грн не відповідає критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних і не співрозмірні із виконаною роботою, отже їх розмір є необґрунтованими у зазначеній вище частині та не підлягає розподілу, а покладається на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс».

Виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, судова колегія, керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшла висновку, що витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом судом поданої останнім скарги на дії ВДВС в межах даної справи підлягають розподілу частково у сумі 5 500,00 грн, які належить стягнути з Оболонського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

4. ВИСНОВКИ СУДУ:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо часткового задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» та покладення на Оболонський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 500,00 грн, зокрема з урахуванням мотивів, викладених в п. 3.2. даної постанови.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 344 ГПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 244 ГПК України).

За змістом ч.ч. 1, 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Згідно з ст. 15 ГПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Доводи скаржника про необґрунтоване зменшення судом першої інстанції розміру витрат на правничу допомогу за відсутності відповідного клопотання Оболонського РВ ДВС судовою колегією відхиляються, оскільки суд першої інстанції при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, задовольнивши частково заяву про розподіл судових витрат, фактично не розподілив судові витрати у розмірі 4300,00 грн, поклавши їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення - Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс».

Також доводи скаржника про те, що викладені в оскаржуваному додатковому рішенні висновки суду першої інстанції не відповідають не лише нормам чинного законодавства, а й сталій судовій практиці у вирішенні аналогічних спорів - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку. Крім того, колегія суддів зазначає, що судова практика не є джерелом права.

Судом апеляційної інстанції враховано всі доводи та посилання скаржника, однак судова колегія вважає, що скаржником не наведено переконливих доводів на спростування висновків суду першої інстанції.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийняте у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у справі №910/5780/18 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/5780/18 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 129, 255, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у справі № 910/5780/18 залишити без задоволення.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 19.07.2022 у справі № 910/5780/18 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/5780/18 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Є.Ю. Шаптала