ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 Справа № 917/979/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., після виходу з відпустки, розглянувши справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфантекс", вул. Магнітогорська, 1, м. Київ, 02094

до відповідача Фізичної особи - підприємця Кротенка Дмитра Сергійовича, АДРЕСА_1

про стягнення 532 876,38 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інфантекс" просить суд стягнути з Фізичної особи - підприємця Кротенка Дмитра Сергійовича 532 876,38 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 30.10.2019 року між сторонами Договору купівлі-продажу товару № 3, з яких : 246 770,45 грн основна заборгованість, 91 866,02 грн інфляційні втрати, 17 421,42 грн 3% річних, 176 818,49 грн пеня.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази в копіях : договір про надання правничої допомоги №24/05/23-1 від 24.05.2023; Ордер; свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю; рахунок на оплату №1 від 02.06.2023; акт наданих послуг №1 від 02.06.2023; детальний акт наданих послуг від 02.06.2023; платіжне доручення від 06.06.2023; Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ "Інфантекс"; наказ про призначення директора ТОВ "Інфантекс"; протокол ТОВ "Інфантекс" про призначення директора; Статут ТОВ "Інфантекс"; Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОІІ Кротенко Д.С.; Договір купівлі - продажу товару № 3 від 30.10.2019; Видаткова накладна № КФ-0000012 від 01.11.2019; ТТН № КФ-0000012 від 01.11.2019; Видаткова накладна № КФ-0000014 від 07.11.2019; ТТН № КФ-0000014 від 07.11.2019; Видаткова накладна № КФ-0000025 від 22.11.2019; ТТН № КФ-0000025 від 22.11.2019; Видаткова накладна № КФ-0000036 від 29.11.2019; ТТН № КФ-0000036 від 29.11.2019; Видаткова накладна № КФ-0000017 від 23.01.2020; ТТН № КФ-0000017 від 23.01.2020; Видаткова накладна № КФ-0000019 від 23.01.2020; ТТН № КФ-0000019 від 23.01.2020; Видаткова накладна № КФ-0000032 від 31.01.2020; ТТН № КФ-0000032 від 31.01.2020; Видаткова накладна № КФ-0000034 від 10.02.2020; ТТН № КФ-0000034 від 10.02.2020; Видаткова накладна № КФ-0000040 від 20.02.2020; ТТН № КФ-0000040 від 20.02.2020; Видаткова накладна № КФ-0000046 від 28.02.2020; ТТН № КФ-0000046 від 28.02.2020; Видаткова накладна № КФ-0000047 від 28.02.2020; ТТН № КФ-0000047 від 28.02.2020; Видаткова накладна № КФ-0000048 від 28.02.2020; ТТН № КФ-0000048 від 28.02.2020, Видаткова накладна № КФ-0000049 від 28.02.2020; ТТН № КФ-0000049 від 28.02.2020; Видаткова накладна № КФ-0000177 від 03.08.2020; ТТН № КФ-0000177 від 03.08.2020; Видаткова накладна № КФ-0000198 від 14.08.2020; ТТН № КФ-0000198 від 14.08.2020; Видаткова накладна № КФ-0000242 від 10.09.2020; ТТН № КФ-0000242 від 10.09.2020; Видаткова накладна № КФ-0000267 від 25.09.2020; ТТН № КФ-0000267 від 25.09.2020; Видаткова накладна № КФ-0000012 від 05.02.2021; ТТН № КФ-0000012 від 05.02.2021; Видаткова накладна № КФ-0000052 від 26.02.2021; ТТН № КФ-0000052 від 26.02.2021; платіжна інструкція №@2РL 401013 від 12.03.2020; платіжна інструкція №@2РL 208243 від 21.08.2020; платіжна інструкція №@2РL 315303 від 25.08.2020; платіжна інструкція №@2РL 988678 від 25.08.2020; платіжна інструкція №@2РL 294857 від 25.08.2020; платіжна інструкція №@2РL 425356 від 28.08.2020; платіжна інструкція №@2РL 382473 від 31.08.2020; платіжна інструкція №@2РL 029566 від 31.08.2020; платіжна інструкція №@2РL 665681 від 07.08.2020; платіжна інструкція №@2РL 668254 від 07.09.2020; платіжна інструкція №@2РL 357811 від 07.09.2020; платіжна інструкція №@2РL 763990 від 08.09.2020; платіжна інструкція №@2РL 190482 від 10.09.2020; платіжна інструкція №@2РL 494758 від 14.09.2020; платіжна інструкція № 5 від 18.09.2020; платіжна інструкція №@2РL 132618 від 25.09.2020; платіжної інструкції №@2РL 159987 від 28.09.2002; платіжна інструкція №@2РL 110064 від 29.09.2020; платіжна інструкція №@2РL 177923 від 30.09.2020; платіжна інструкція №@2РL 144605 від 05.10.2020; платіжна інструкція №@2РЬ 713261 від 05.10.2020; платіжна інструкція №@2РL 617714 від 09.10.2020; платіжна інструкція №@2РL 131736 від 12.10.2020; платіжна інструкція №@2РL 384300 від 13.10.2020; платіжна інструкція №@2РL 228497 від 15.10.2020; платіжна інструкція №@2РL 480966 від 21.10.2020; платіжна інструкція №@2РL 498950 від 22.10.2020; платіжна інструкція №@2РL 270823 від 26.10.2020; платіжна інструкція №@2РL 307607 від 29.10.2020; платіжна інструкція №@2РL 870140 від 29.10.2020; платіжна інструкція №@2РL 799424 від 09.11.2020; платіжна інструкція № 14 від 11.11.2020; платіжна інструкція №@2РL 568129 від 03.12.2020; платіжна інструкція №@2РL 330872 від 07.12.2020; платіжна інструкція №@2РL 576607 від 14.12.2020; платіжнаї інструкція №@2РL 050686 від 15.12.2020; платіжна інструкція №@2РL 770158 від 16.12.2020; платіжна інструкція №@2РL 828500 від 21.12,2020; платіжна інструкція №@2РL 154037 від 22.12.2020; платіжна інструкція №@2РL 310155 від 23.12.2020; платіжна інструкція №@2РL 328149 від 28.12.2020; платіжна інструкція №@2РL 728223 від 06.01.2021; платіжна інструкція №@2РL 487887 від 11.01.202; платіжна інструкція №@2РL 109447 від 01.02.2021; платіжнаї інструкція №@2РL 531195 від 08.02.2021; платіжна інструкція №@2РL 226253 від 17.02.2021; платіжна інструкція №@2РL 714304 від 22.02.2021; платіжна інструкція №@2РL 035552 від 23.02.2021; платіжна інструкція №@2РL 081434 від 01.03.2021; платіжна інструкція №@2РL 429429 від 01.03.2021; платіжна інструкція №@2РL 619767 від 02.03.2021; платіжна інструкція №@2РL 615478 від 03.03.2021; платіжна інструкція №@2РL 520937 від 04.03 2021; платіжна інструкція №@2РL 427628 від 05.03.2021; платіжна інструкція №@2РL 992349 від 11.03.2021; платіжна інструкція №@2РL 762069 від 18.03.2021; платіжна інструкція №@2РL 043420 від 30.03.2021; платіжна інструкція №@2РL 524779 від 07.04.2021; платіжна інструкція №@2РL 785460 від 14.04.2021; платіжна інструкція №@2РL 703560 від 27.04.202: платіжна інструкція №@2РL 472209 від 11.05.2021; платіжна інструкція №@2РL 220730 від 17.05.2021; платіжна інструкція №@2РL 669254 від 26.05.2021; платіжна інструкція №@2РL 161776 від 04.06.2021; платіжна інструкція №@2РL 993980 від 30.06.2021; платіжна інструкція №@2РL 786250 від 06.08.2021; платіжна інструкція №@2РL 400224 від 09.09.2021; платіжна інструкція №@2РL 998980 від 10.09.2021; платіжна інструкція №@2РL 397117 від 22.09.2021; платіжна інструкція №@2РL 569615 від 22.09.2021; платіжна інструкція №@2РL 386878 від 22.09.2021; платіжна інструкція №@2РL 571374 від 22.09.2021; платіжна інструкція №@2РL 791296 від 05.10.2021; платіжна інструкція №@2РL 846580 від 12.10.2021; платіжна інструкція №@2РL 659233 від 12.11.2021; платіжна інструкція №@2РL 416187 від 17.01.2022; платіжна інструкція №@2РL 413267 від 19.01.2022; платіжна інструкція №@2РL 709457 від 25.01.2022; платіжна інструкція №@2РL 228734 від 14.02.2022; платіжна інструкція №@2РL 484455 від 17.02.2022; платіжна інструкція №@2РL 948271 від 18.02.2022; платіжна інструкція №@2РL 937467 від 09.05.2022; платіжна інструкція №@2РL 195170 від 10.05.2022; платіжна інструкція №СВ06570226 від 09.08.2022; платіжна інструкція №СВ06572446 від 10.08.2022; акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.11.2019 по 31.12.2022; акт звірки взаємних розрахунків за період з 30.10.2019 по 25.05.2023; вимога про сплату заборгованості №14/03-23 від 14.03.2023 р.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

15.06.2023 до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфантекс" до відповідача Фізичної особи - підприємця Кротенка Дмитра Сергійовича про стягнення 532 876,38 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 30.10.2019 року між сторонами Договору купівлі-продажу товару № 3, з яких 246 770,45 грн основна заборгованість, 91 866,02 грн інфляційні втрати, 17 421,42 грн 3% річних, 176 818,49 грн пеня.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2023 року справу № 917/979/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 20.06.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфантекс" вх. № 1051/23 від 15.06.2023 залишив без руху, надав строк для усунення недоліків, який становить три дні з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, та встановив спосіб їх усунення шляхом подання до суду належних доказів направлення відповідачу копії позовної заяви з усіма додатками (опис вкладення з відповідним переліком, касовий чек про оплату поштового відправлення).

30.06.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх № 7329). Дана заява прийнята до відправлення відділенням Укрпошти 22.06.2023.

Суд ухвалою від 03.07.2023 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 03.07.2023, яка направлялась відповідачу за адресою, наявною в матеріалах справи та яка співпадає з адресою зазначеною у витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до Господарського суду Полтавської області з відміткою поштового відділення "адресат відсутній".

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 120 ГПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Повідомлення про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання відповідач суду не надав.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 ГПК України).

За змістом ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 ГПК України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 ГПК України ухвала суду від 03.07.2023 вважається врученою відповідачу 07.07.2023.

Відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суду не надав.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

30.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю (далі - Продавець) та Фізичною особою-підприємцем Кротенком Дмитром Сергійовичем (далі - Покупець) було укладено Договір купівлі - продажу товару № 3 (далі - Договір, а.с. 54-58).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Продавець зобов`язується поставити продукцію під власною торговою маркою, надалі товари в асортименті, кількості, в терміни та за цінами відповідно до умов даного договору. Кількість, асортимент, ціна товарів вказуються в накладних (п. 1.1 Договору);

- Покупець зобов`язується прийняти та оплатити товари на умовах даного договору, та надати регіональному менеджеру Продавця, доступ до інформації щодо гуртових покупців товару Продавця (п. 1.2 Договору);

- загальна сума договору становить суму всіх видаткових накладних за період дії договору. Покупець зобов`язується оплатити товар, з дотриманням встановлених даним Договором термінів розрахунків за отриманий товар. Розрахунок за отриманий товар Покупцем відбувається шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Продавця. Оплата Покупцем Товару можлива двома способами : 1-й : не пізніше дати поставки Товару (оплати по факту поставки); 2-й : впродовж 60 днів з дати виписки видаткової накладної (п. 2.3 - п. 2.6 Договору);

- у разі порушення термінів оплати товару, встановлених в п. 2.6. Договору, Покупець сплачує Продавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь термін прострочення платежу, а також пеню, що нараховується на несплачену суму за кожен день прострочення платежу за подвійною обліковою ставкою НБУ (п. 8.3. Договору);

- цей договір набуває чинності з моменту підписання і діє до остаточного його виконання, але в кожному випадку до 30 жовтня 2020 р. Внесення змін у Договір і його припинення здійснюються за спільною згодою сторін. Зміни і доповнення розглядаються сторонами протягом 20 (двадцяти) днів з дня отримання пропозиції. Одностороння відмова від виконання умов Договору, внесення змін до Договору не допускається. Договір може бути розірванім за пропозицією однієї зі сторін у випадках, передбачених чинним законодавством України, за умови повного виконання зобов`язань, та розрахунків по даному договору. У випадку, якщо кожна із сторін не заявить про свій намір розірвати або змінити договір за місяць до його закінчення, даний договір вважається пролонгованим на той же термін і на тих же умовах (р. 9 Договору).

На виконання умов Договору позивач у період з 01.11.2019 по 26.02.2021 поставив, а відповідач прийняв товар на суму 692 625,45 грн, що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, які підписані представниками сторін та скріплені печатками сторін (копії наявні у матеріалах справи), а саме :

- видатковими накладними : № КФ-0000012 від 01.11.2019 на суму 35 706,77 грн; № КФ-0000014 від 07.1 1.2019 на суму 26 220,00 грн; № КФ-0000025 від 22.11.2019 на суму 42 516,60 грн; № КФ-0000036 від 29.1 1.2019 на суму 17 618,40 грн; № КФ-0000017 від 23.01.2020 на суму 30 996,00 грн; № КФ-0000019 від 23.01.2020 на суму 108 643,20 грн; № КФ-0000032 від 31.01.2020 на суму 2 136,24 грн; № КФ-0000034 від 10.02.2020 на суму 12 297,60 грн; № КФ-0000040 від 20.02.2020 на суму 17 892,00 грн; № КФ-0000046 від 28.02.2020 на суму 18 921,60 грн; № КФ-0000047 від 28.02.2020 на суму 6 840,00 грн; № КФ-0000048 від 28.02.2020 на суму 9 3 10,81 грн; № КФ-0000049 від 28.02.2020 на суму 6 613,68 грн; № КФ-0000177 від 03.08.2020 на суму 79 224,00 грн; № КФ-0000198 від 14.08.2020 на суму 45 511,02 грн; № КФ-0000242 від 10.09.2020 на суму 108 724,80 грн; № КФ-0000267 від 25.09.2020 на суму 15 623,93 грн; № КФ-0000012 від 05.02.2021 на суму 61 326,00 грн; № КФ-0000052 від 26.02.2021 на суму 46 502,80 грн;

- товарно-транспортними накладними : №КФ-0000012 від 01.11.2019; № КФ-0000014 від 07.11.2019; № КФ-0000025 від 22.11.2019; № КФ-0000036 від 29.11.2019; № КФ-0000017 від 23.01.2020; № КФ-0000019 від 23.01.2020; № КФ-0000032 від 31.01.2020; № КФ-0000034 від 10.02.2020; № КФ-0000040 від 20.02.2020; № КФ-0000046 від 28.02.2020; № КФ-0000047 від 28.02.2020; № КФ-0000048 від 28.02.2020; № КФ-0000049 від 28.02.2020; № КФ-0000177 від 03.08.2020; № КФ-0000198 від 14.08.2020; № КФ-0000242 від 10.09.2020; № КФ-0000267 від 25.09.2020; № КФ-0000012 від 05.02.2021; № КФ-0000052 від 26.02.2021.

В порушення умов Договору Відповідач здійснив часткову оплату отриманого товару у сумі 445 855,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій (а.с. 121-205).

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами проводилась звірка взаємних розрахунків за період з 01.11.2019 по 31.12.2022, за результатами якої складено Акт, відповідно до якого станом на 31.12.2022 за відповідачем рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 246 770,45 грн. Даний акт підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 206-209).

З метою досудового врегулювання спору, Позивачем на адресу Відповідача було направлено вимогу №14/03-23 від 14.03.2023 з вимогою у семиденний термін з моменту її отримання виконати останнього свої зобов`язання за Договором щодо сплати на рахунок Позивача суми заборгованості за отриманий товар у розмірі 246 770,45 грн (копія вимоги та доказів її надсилання і отримання відповідачем наявні у матеріалах справи, а.с. 213-215).

За даними позивача Відповідач умов Договору щодо оплати отриманого товару в повному обсязі не виконав, заборгованість останнього перед Позивачем складає 246 770,45 грн.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 532 876,38 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного 30.10.2019 року між сторонами Договору купівлі-продажу товару № 3, з яких : 246 770,45 грн основна заборгованість, 91 866,02 грн інфляційні втрати, 17 421,42 грн 3% річних, 176 818,49 грн пеня.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін та виходячи з характеру спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що фактично між сторонами укладено договір поставки і оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору поставки.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Статтею 193 ГК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Згідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним поставки товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором не оплатив Позивачу отриманий товар у повному обсязі, заборгованість останнього складає 246 770,45 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в частині стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 246 770,45 грн вимоги підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов`язань відповідно ст. 546, ст. 549 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Пунктом 4 ст. 231 ГК України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який нараховувалась пеня.

У пункті 8.3 Договору сторони погодили, що у разі порушення термінів оплати товару, встановлених в п. 2.6. Договору, Покупець сплачує Продавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь термін прострочення платежу, а також пеню, що нараховується на несплачену суму за кожен день прострочення платежу за подвійною обліковою ставкою НБУ.

Разом з тим, нарахування пені здійснено позивачем без застосування припису частини шостої статті 232ГК України. Даним приписом передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Водночас, з урахуванням конкретних обставин справи суд самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Так, здійснивши розрахунок неустойки за період у шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано та на суми заборгованості по кожній окремій видатковій накладній, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині та стягнення з відповідача пені в розмірі 17 232,93 грн, в тому числі :

- 893,27 грн пеня за період з 14.10.2020 по 14.04.2021 на заборгованість в сумі 14 592,92 грн за видатковою накладною № КФ-0000198 від 14.08.2020;

- 6 849,00 грн пеня за період з 10.11.2020 по 10.05.2021 на заборгованість в сумі 108 724,80 грн за видатковою накладною № КФ-0000242 від 10.09.2020;

- 1 003,63 грн пеня за період з 25.11.2020 по 25.05.2021 на заборгованість в сумі 15 623,93 грн за видатковою накладною № КФ-0000267 від 25.09.2020;

- 4 783,43 грн пеня за період з 07.04.2021 по 07.10.2021 на заборгованість в сумі 61 326,00 грн за видатковою накладною № КФ-0000012 від 05.02.2021р;

- 3 703,60 грн пеня за період з 28.04.2021 по 28.10.2021 на заборгованість в сумі 46 502,80 грн за видатковою накладною № КФ-0000052 від 26.02.2021.

При цьому, судом враховано приписи ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України.

В решті позову ТОВ "Інфантекс" - в частині заявлених до стягнення 159 585,56 грн пені, суд відмовляє, у зв`язку із безпідставністю відповідних нарахувань.

Відповідно п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив до стягнення з відповідача 17 421,42 грн три проценти річних за період з 14.10.2020 по 25.05.2023 та 91 866,02 грн інфляційних втрат за період 14.10.2020 по 25.05.2023, нарахованих за несвоєчасну сплату відповідачем отриманого товару.

Суд, перевіривши розмір заявлених вимог в частині стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань, не виявив завищення їх розміру з боку позивача, а тому вимоги в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню повністю.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 246 770,45 грн основного боргу, 91 866,02 грн інфляційних втрат, 17 421,42 грн 3% річних та 17 232,93 грн пені, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню. В частині стягнення з відповідача 159 585,56 грн пені задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у розмірі 5 705,31 грн покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кротенко Дмитра Сергійовича (РНОКПП НОМЕР_1 , місцезнаходження : АДРЕСА_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інфантекс" (, місцезнаходження : 02094, м. Київ, вул. Магнітогорська, буд. 1) 246 770,45 грн основного боргу, 91 866,02 грн інфляційних втрат, 17 421,42 грн 3% річних та 17 232,93 грн пені та 5 705,31 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 159 585,56 грн пені відмовити.

4. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 26.09.2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик