ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023м. ДніпроСправа № 904/1686/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "СПЕЦТЕХНОМАШ", м. Кременчук, Полтавська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмаштрейд", м. Дніпро

про стягнення пені за прострочення виконання умов договору поставки, стягнення збитків

Суддя Красота О.І.

за участю секретаря судового засідання Куліуш Ю.О.

Представники:

від Позивача: Пшеничний О.Л., ордер серія ВІ № 1142516 від 08.05.2023;

від Відповідача: Потапов О.М., дов. № 08-05/23 від 05.05.2023;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "СПЕЦТЕХНОМАШ" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмаштрейд" і просить суд стягнути пеню за прострочення виконання умов Договору поставки № 23/21-д від 07.04.2021 у розмірі 73 203,52 грн., збитки у розмірі 90 451,18 грн.

Крім того, Позивач просить суд визнати поважними причини пропуску строків позовної давності, поновити йому строки звернення до суду з позовом до Відповідача про стягнення боргу.

Ухвалою суду від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 09.05.2023 о 10:00 год.

13.04.2023 від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю укладення договору про надання правової допомоги та підготовки обгрунтованих заперечень на позов.

08.05.2023 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позовних вимог заперечував та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

08.05.2023 від Відповідача надійшла заява про сплив позовної давності та застосування наслідків спливу позовної давності, в якій він просив суд вважати цю заяву офіційною заявою в розумінні ст. 267 ЦК України та відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог про стягнення пені у справі, як таких, що заявлені після спливу позовної давності.

Представник Позивача у підготовче засідання 09.05.2023 не з`явився, 09.05.2023 від нього надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням на лікарняному.

Представник Відповідача у підготовчому засіданні 09.05.2023 надав пояснення щодо позовних вимог.

Ухвалою суду від 09.05.2023 відкладено підготовче засідання на 06.06.2023 о 12:00 год.

05.06.2023 від Відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

05.06.2023 від Відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру нарахованих сум неустойки, в якому він просив суд зменшити розмір пені/неустойки, що підлягає стягненню, на 90% від заявлених вимог.

Представники сторін у підготовчому засіданні 06.06.2023 надали пояснення щодо позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.06.2023 продовжено строк розгляду справи у підготовчому провадженні на 30 днів; відкладено підготовче засідання на 06.07.2023 об 11:00 год.

Представники сторін у підготовчому засіданні 06.07.2023 надали пояснення щодо позовних вимог.

Ухвалою суду від 06.07.2023 закрито підготовче провадження; призначено справу до судового розгляду по суті на 08.08.2023 об 11:00 год.

Представники сторін у судовому засіданні 08.08.2023 надали пояснення щодо позовних вимог.

У судовому засіданні 08.08.2023 оголошено перерву до 28.09.2023 о 12:00 год.

Представник Позивача у судовому засіданні 28.09.2023 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Відповідача у судовому засіданні 28.09.2023 проти позовних вимог заперечував та в позові просив відмовити.

Справу відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглянуто судом протягом розумного строку.

У порядку ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

07.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Техмаштрейд" (далі Відповідач, Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "СПЕЦТЕХНОМАШ" (далі Позивач, Покупець) укладено Договір поставки № 23/21-д (далі Договір).

Згідно з п. 1.1 Договору у порядку та на умовах, визначених Договором, Постачальник передає у власність Покупця, а Покупець приймає і оплачує продукцію (товар), загальна кількість, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна якої/якого визначена сторонами у заявках Покупця та/або специфікаціях, та/або рахунках-фактурах, та/або видаткових накладних, що є додатками до Договору.

У п. 1.2 Договору передбачено, що загальна сума за Договором складається із сум, що вказуються в усіх специфікаціях до Договору. Остаточна сума за Договором визначається вартістю поставленої Постачальником та оплаченої Покупцем продукції (товару), згідно підписаних сторонами специфікацій і видаткових накладних.

За умовами п. 1.5 Договору умови Договору викладені сторонами у відповідності до вимог Інкотермс у редакції, чинній на момент укладення та підписання сторонами Договору, з урахуванням особливостей, що випливають із його умов.

Згідно з п. 1.6 Договору умови поставки визначаються сторонами щодо кожної партії продукції (товару) окремо, про що зазначається у заявках та/або специфікаціях до Договору.

Відповідно до п. 1.9 Договору право власності на продукцію (товар) переходить від Постачальника до Покупця в момент передачі продукції (товару) Покупцю, що визначається умовами поставки після підписання сторонами видаткової накладної або іншого документу, оформленого у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно з п. 2.1 Договору Постачальник зобов`язується передати Покупцеві продукцію (товар) разом із усіма її складовими та документами, що стосуються продукції (товару) і підлягають переданню разом із продукцією (товаром) відповідно до вимог чинного законодавства, у строк, визначений Договором.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що Покупець зобов`язується здійснити оплату та прийняти поставлену продукцію (товар), у порядку і у строк, визначені Договором.

За умовами п. 2.4 Договору Постачальник зобов`язується передати Покупцю на поставлену продукцію (товар) такі документи: рахунок-фактуру, видаткову накладну, товарно-транспортну накладну, податкову накладну в електронній формі, зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних у строки, встановлені законодавством України, та інші документи, щодо передання яких сторони дійшли письмової згоди.

Відповідно до п. 3.1 Договору якість продукції (товару) повинна відповідати вимогам, що встановлені законом для продукції (товару) даного виду та має підтверджуватись сертифікатом підприємства Постачальника (виробника).

Згідно з п. 3.2 Договору якість продукції (товару), виготовленої на підставі конструкторської документації Покупця, має відповідати нормативно-технічним вимогам, передбаченим конструкторською документацією та підтверджуватись сертифікатом підприємства - Постачальника (виробника).

За умовами п. 3.3 Договору гарантійний строк на продукцію (товар) складає 12 місяців, однак не менше тривалості строку гарантії, встановленої для цієї продукції (товару) Постачальником (виробником). Перебіг гарантійного строку починається з моменту поставки продукції (товару) та підписання сторонами видаткової накладної.

У разі заміни продукції (товару) неналежної якості, гарантійний строк на таку продукцію (товар) обраховується з моменту поставки продукції (товару) належної якості.

За умовами п. 3.4 Договору перевірка продукції (товару), виготовленої згідно з конструкторською документацією Покупця на її (його) відповідність нормативно-технічним вимогам конструкторської документації, здійснюється шляхом проведення стендових механоскладальних випробувань силами та засобами Покупця.

Згідно з п. 4.1 Договору оплата продукції (товару) здійснюється Покупцем у порядку, строк та за загальною ціною, що визначається у рахунку-фактурі і специфікації на кожну замовлену партію продукції (товару), шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок Постачальника згідно реквізитів, зазначених у рахунку-фактурі і Договорі.

Відповідно до п. 5.1 Договору здавання та приймання продукції (товару) за якістю відбувається з дотриманням вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 № П-7 та із застосуванням чинних вимог законодавства щодо якості, які встановлені для виду продукції (товару), що постачається.

Згідно з п. 5.2 Договору здавання та приймання продукції (товару) за кількістю відбувається з дотриманням вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965 № П-6, у т.ч. шляхом здійснення перевірки кількості та комплектності продукції (товару) на відповідність товаросупровідним документам, видатковій накладній чи іншим документам, оформленим у відповідності до вимог чинного законодавства.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що при виявленні невідповідності поставленої продукції (товару) встановленій якості Покупець зобов`язаний невідкладно, однак не пізніше 3-х робочих днів письмово повідомити Постачальника про виявлені недоліки, здійснити виклик представника Постачальника для участі у прийманні продукції (товару) та складанні акту про виявлені недоліки. При наявності прихованих недоліків продукції (товару), які не могли бути виявлені Покупцем до моменту введення продукції (товару) в експлуатацію, строки повідомлення про невідповідність продукції якості починають перебіг з моменту виявлення таких недоліків.

За умовами п. 5.4 Договору у разі виявлення невідповідності продукції (товару) якості Постачальник зобов`язаний забезпечити явку свого представника протягом 3-х робочих днів від дня отримання від Покупця відповідної вимоги для участі у прийманні продукції (товару) та складенні акту про виявлені недоліки. У випадку незабезпечення Постачальником явки свого уповноваженого представника у вказані п. 5.4 строки Покупець в односторонньому порядку складає і підписує акт про виявлені недоліки та другий його примірник невідкладно надсилає Постачальнику.

Відповідно до п. 5.5 Договору обґрунтована письмова вимога Покупця щодо заміни неякісної продукції (товару) на продукцію (товар) належної якості чи вимога про здійснення поставки продукції (товару) у кількості згідно умов Договору підлягає розгляду та задоволенню Постачальником у строк 5-ти робочих днів від дати її отримання.

За умовами п. 6.1 Договору у випадку порушення Договору кожна сторона несе відповідальність, визначену Договором та чинним законодавством України. Порушення Договору є його невиконання або неналежне виконання.

6.1.1 сторона не несе відповідальності за порушення Договору, якщо воно сталось не з її вини (умислу чи необережності).

6.1.2 сторона вважається невинуватою і не несе відповідальності за порушення Договору, якщо вона доведе, що вжила усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання Договору.

Згідно з п. 6.2 Договору у разі несвоєчасної поставки продукції (товару) Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої продукції (товару) за кожен день прострочення поставки.

Відповідно до п. 7.1 Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання обов`язків за Договором, якщо порушення договірних зобов`язань відбулось внаслідок дії обставин непереборної сили.

Згідно з п. 7.2 Договору форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами Договору, обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі виникнення форс-мажорних обставин сторона, щодо якої виникли такі обставини, повинна негайно, однак не пізніше 10 робочих днів, сповістити іншу сторону про їх настання та наявні у сторони перешкоди для належного виконання умов Договору. Достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є висновок Торгово-промислової палати України.

За умовами п. 7.4 Договору строк виконання зобов`язань за Договором автоматично продовжується на час дії обставин непереборної сили. Якщо форс-мажорні обставини тривають більш ніж 3 місяці, кожна із сторін має право на припинення Договору, попередньо письмово повідомивши про даний намір іншу сторону за 10 календарних днів до запланованої дати припинення дії Договору.

Згідно з п. 9.1 Договору цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2021, однак до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. У разі відсутності письмового повідомлення від однієї із сторін про припинення або зміну умов Договору до закінчення строку його дії, Договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

Відповідно до п. 9.2 Договору закінчення строку Договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору.

Згідно зі Специфікацією № 1 від 09.04.2021 Відповідач зобов`язався поставити Позивачу вал колінчатий ПГС 1-9.02.00.00.000 у кількості 2 шт. загальною вартістю 348 000,00 грн. з ПДВ.

Крім того, умовами Специфікації № 1 передбачено:

п. 1 умови розрахунку: оплата у розмірі 100% від суми цієї специфікації здійснюється у два етапи:

п. 1.1 1-й етап у розмірі 70% загальної вартості продукції здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури Постачальника;

п. 1.2 2-й етап у розмірі 30% загальної вартості продукції - по факту приймання продукції Покупцем;

п. 2 строк поставки - 35 робочих днів;

п. 3 умови поставки склад Перевізника;

п. 4 строк гарантії продукції складає 12 місяців від дати введення в експлуатацію продукції;

п. 5 датою приймання вважається дата підписання представником Покупця про отримання продукції у ТТН, або видатковій накладній, що супроводжує вантаж.

Відповідно до платіжного доручення № 7177 від 21.04.2021 Позивач здійснив оплату товару у сумі 70% від загальної вартості товару у розмірі 243 600,00 грн. (а.с. 28).

Позивач зазначає, що 14.06.2021 товар повинен був бути виготовлений, однак товар за Специфікацією № 1 надійшов на адресу Позивача лише 28.07.2021 (а.с. 29).

30.07.2021 Позивач сплатив 30% вартості товару у розмірі 104 400,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 9056 від 30.07.2021 (а.с. 31).

Позивач зазначає, що оскільки під час отримання товару були виявлені недоліки і товар повернутий на доопрацювання, остаточно товар був отриманий 01.09.2021, що підтверджується товарно-транспортною накладною № 1/01/09/2021 від 01.09.2021, актом приймання-передачі продукції промислового призначення від 01.09.2021 (а.с. 32, 33).

Позивач зазначає, що прострочення поставки товару за Специфікацією № 1 становить 80 днів.

Згідно зі Специфікацією № 2 від 03.06.2021 Відповідач зобов`язався поставити Позивачу привід преса ПГС-5.02.00.000СБ (повна збірка та монтаж на станину замовника) у кількості 1 шт. загальною вартістю 522 000,00 грн. з ПДВ.

Крім того, умовами Специфікації № 2 передбачено:

п. 1 умови розрахунків: оплата у розмірі 100% від суми цієї Специфікації здійснюється у два етапи:

п. 1.1 1-й етап у розмірі 70% загальної вартості продукції здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури Постачальника;

п. 1.2 2-й етап у розмірі 30% загальної вартості продукції - по факту приймання продукції Покупцем;

п. 2 строк поставки 98 календарних днів;

п. 3 умови поставки склад Перевізника;

п. 4 строк гарантії продукції складає 12 місяців від дати введення в експлуатацію продукції;

п. 5 датою приймання вважається дата підписання представником Покупця про отримання продукції у ТТН, або видатковій накладній, що супроводжує вантаж.

14.06.2021 Позивач сплатив Відповідачу суму у розмірі 261 000,00 грн., 18.06.2021 у розмірі 104 400,00 грн., що разом складає 70% вартості товару, що підтверджується платіжними дорученнями № 8129 від 14.06.2021, № 8288 від 18.06.2021 (а.с. 36, 37).

На підставі видаткової накладної № П-00000023 від 13.07.2022 товар, згідно зі Специфікацією № 2, був отриманий Позивачем (а.с. 38, 39).

Згідно з платіжним дорученням № 14944 від 13.07.2022 Позивач здійснив остаточну оплату товару після його отримання у розмірі 156 600,00 грн. (а.с. 40).

Позивач зазначає, що строком поставки згідно зі Специфікацією № 2 є 20.09.2021. Прострочення поставки товару становить 181 день.

Згідно зі Специфікацією № 3 від 11.06.2021 Відповідач взяв на себе зобов`язання з механічної обробки Станини ПГС-5.01.00.001-А (приводу преса ПГС-5.02.00.000 СБ) та дві кришки ПГС-5.01.00.005 у кількості 1 шт. загальною вартістю 159 900,00 грн. з ПДВ.

Крім того, умовами Специфікації № 3 передбачено:

п. 1 розрахунок здійснюється у два етапи:

п. 1.1 1-й етап у розмірі 70% загальної вартості продукції здійснюється протягом 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку-фактури Постачальника;

п. 1.2 2-й етап у розмірі 30% загальної вартості продукції - по факту приймання продукції Покупцем;

п. 2 строк поставки 16 календарних днів після отримання заготівок від Замовника;

п. 3 умови поставки склад Перевізника;

п. 4 строк гарантії продукції складає 12 місяців від дати введення в експлуатацію продукції;

п. 5 датою приймання вважається дата підписання представником Покупця про отримання продукції у ТТН, або видатковій накладній, що супроводжує вантаж.

Відповідно до акту приймання-передачі продукції промислового призначення від 09.08.2021 № 09.08/1 Відповідачем були отримані заготівки Станина ПГС - 5.01.00.001 у кількості 1 шт. загальною вартістю 184 002,00 грн. (а.с. 43).

На підставі рахунку-фактури № П-00000069 від 11.06.2021 Позивач 13.08.2021 перерахував Відповідачу суму у розмірі 31 980,00 грн. (платіжне доручення № 9258 від 13.08.2021), 19.08.2021 79 950,00 грн. (платіжне доручення № 9380 від 19.08.2021), що у сукупності складає 70% вартості робіт (а.с. 44, 45).

06.04.2022 Позивач сплатив Відповідачу суму у розмірі 47 970,00 грн. (платіжне доручення № 13414 від 06.04.2022), що становить 30% загальної вартості товару (а.с. 46).

Строком виконання механічної обробки Станина ПГС - 5.01.00.001 є 25.08.2021.

Однак, Відповідач порушив строк виконання робіт, що підтверджується актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 1/13/07/2022 від 13.07.2022 (а.с. 47), відповідно до якого Відповідач виконав роботи за рахунком № П-00000069 від 11.06.2021 загальною вартістю 159 900,00 грн. з ПДВ.

Після отримання товару Позивач здійснив вхідний контроль отриманого товару (Специфікація № 3 від 11.06.2021).

Позивач зазначає, що прострочення виконання робіт згідно зі Специфікацією № 3 складає 184 дні.

В результаті здійсненого Позивачем вхідного контролю (Специфікація № 3) були виявлені значні недоліки після здійснення робіт з механічної обробки Станини ПГС-5.01.00.001-А, які потребували виправлень з боку Відповідача. Складена спеціалістами Позивача карта обміру від 18.08.2022 № 046/2022 була направлена Відповідачу 19.08.2022 з проханням направити своїх спеціалістів для спільного складання акту виявлених недоліків про невідповідність якості виконаних робіт вимогам конструкторської документації та визначення дати їх виправлення, а також фінансової компенсації додаткових витрат по доопрацюванню Станини пресу на іншому підприємстві м. Кременчук (згідно з п. 5.3, п. 5.4 Договору) у зв`язку із гострою виробничою необхідністю для усунення недоліків в механічній обробці Станини і виготовленні нових бронзових верхніх та нижніх вкладишів. Вказане підтверджується листом за № 297/д від 19.08.2022 (а.с. 54, 55).

Однак листом за № 1/19 від 19.08.2022 Відповідач повідомив, що направляти своїх спеціалістів немає необхідності (а.с. 56).

Оскільки Відповідач відмовився від участі у спільному складанні акту виявлених недоліків, 23.08.2022 Позивач склав акт приймання покупної продукції по якості, згідно з яким комісією Позивача були заактовані виявлені недоліки в отриманому товарі. Крім того, вказаний акт містить висновок про необхідність виправлення виявлених дефектів робіт за Специфікацією № 3 (а.с. 57).

Позивач зазначає, що у зв`язку із неналежним виконанням Відповідачем умов Договору (Специфікація № 3) він звернувся до Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький колісний завод" за наданням послуги з доробки Станини ПГС-5.01.00.001-АР у кількості 1 шт.

На підставі акту № 29 від 30.09.2022 приймання-передачі продукції за Договором про надання послуг № 29/20-д від 03.12.2020, укладеного між Позивачем та Приватним акціонерним товариством "Кременчуцький колісний завод", та згідно зі Специфікацією № 79 від 29.08.2022 до договору останнім була надана Позивачу послуга по доробці Станини ПГС-5.01.00.001-АР у кількості 1 шт., вартість якої складала 72 247,18 грн. з ПДВ.

Також Позивач зазначає, що оскільки при виконанні робіт з механічної обробки Станини ПГС-5.01.00.001-АР Відповідачем були значно пошкоджені бронзові вкладиші, про що Відповідач був повідомлений 19.08.2022, на підставі укладеного Позивачем з Товариством з обмеженою відповідальністю "Металум" у спрощений спосіб договору, що підтверджується рахунком-фактурою № М-0735 від 19.08.2022 та видатковою накладною № 0566 від 25.08.2022, останнім були виготовлені та поставлені нові бронзові заготовки БрО10Ф1 у кількості 2 шт. загальною вартістю 18 204,00 грн. з ПДВ.

Позивач зазначає, що 19.08.2022 та 12.09.2022 Позивач надіслав Відповідачу претензії щодо вирішення питання про сплату штрафних санкцій, що виникли в результаті несвоєчасного виконання зобов`язань за Договором та відшкодування збитків, що були завдані Відповідачем.

Однак, як вказує Позивач, відповіді від Відповідача він не отримував, кошти не відшкодовані. Крім того, жодних посилань Відповідача на неможливість виконання умов Договору через обставини непереборної сили Позивачу не надходили.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до Відповідача з проханням прискорити виконання робіт, зокрема листом від 05.07.2022 Позивач вкотре звернувся до Відповідача з цим проханням, а також проханням направити на підприємство Позивача представника Відповідача для спільного проведення вхідного технічного контролю якості продукції, як того вимагають умови Договору. Однак листом від 06.07.2022 Відповідач у направленні свого представника на підприємство Позивача відмовив.

Позивач нарахував та просить суд стягнути пеню за прострочення виконання умов Договору поставки № 23/21-д від 07.04.2021 у розмірі 73 203,52 грн. та збитки у розмірі 90 451,18 грн.

Ухвалюючи рішення, господарський суд виходив з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 663 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За приписами ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", яким Розділ IX Прикінцевих положень Господарського кодексу України доповнений пунктом 7: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", прийнятою відповідно до ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб", на усій території України встановлений карантин з 12.03.2020, який, у свою чергу, Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239, від 20.05.2020 № 392, від 22.07.2020 № 641, від 26.08.2020 № 760, від 13.10.2020 № 956, від 09.12.2020 № 1236, від 17.02.2021 № 104, від 21.04.2021 № 405, від 23.02.2022 № 229, № 630 від 27.05.2022 був неодноразово продовжений.

Так, Кабінет Міністрів України Постановою від 19.08.2022 № 928 вніс зміни, зокрема до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Вони передбачають, що продовжено термін дії карантину та обмежувальних протиепідемічних заходів в Україні для запобігання розповсюдженню COVID-19 до 31.12.2022. У подальшому дію карантину продовжено до 30.06.2023.

Як вказувалось вище, згідно з п. 6.2 Договору у разі несвоєчасної поставки продукції (товару) Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості непоставленої продукції (товару) за кожен день прострочення поставки.

Позивач просить суд стягнути з Відповідача пеню за несвоєчасну поставку товару у розмірі 73 203,52 грн., а саме пеня за Специфікацією № 1 від 09.04.2021 у розмірі 11 832,00 грн., пеня за Специфікацією № 2 від 03.06.2021 у розмірі 47 094,41 грн., пеня за Специфікацією № 3 від 11.06.2021 у розмірі 14 277,11 грн.

Як вказувалось вище, згідно з п. 2 Специфікації № 1 від 09.04.2021 строк поставки товару - 35 робочих днів.

Вказаний пункт не має будь-якої прив`язки до умов оплати або будь-яких інших умов, тому суд доходить висновку, що 35 робочих днів починається з моменту підписання вказаної Специфікації № 1.

З урахуванням вказаних вимог, кінцева дата поставки за Специфікацією № 1 є дата 02.06.2021.

Тобто, датою прострочки поставки є дата (з урахуванням неробочих та вихідних - 3, 4, 29, 30 травня 2021 року) з 03.06.2021.

Оскільки товар після доопрацювання згідно з актом приймання-передачі продукції промислового призначення від 01.09.2021 (а.с. 32) та товарно-транспортною накладною № 1/01/09/2021 від 01.09.2021 (а.с. 33) отриманий Позивачем 01.09.2021, то період повинен бути з 03.06.2021 по 31.08.2021 від суми поставки у розмірі 348 000,00 грн.

Позивач визначив період нарахування пені за Специфікацією № 1 від 09.04.2021 з 14.06.2021 по 01.09.2021 у сумі 11 832,00 грн.

Суд, перевіривши вказаний період та розрахунок, встановив, що цей період Позивачем визначено невірно, оскільки нарахування пені слід здійснювати по 31.08.2021, у зв`язку з чим пеня за період з 14.06.2021 (як заявляє Позивач) по 31.08.2021 складає 11 679,45 грн. та підлягає стягненню з Відповідача. В решті суми пені у розмірі 152,55 грн. слід відмовити.

Як вказувалось вище, згідно з п. 2 Специфікації № 2 від 03.06.2021 строк поставки товару 98 календарних днів.

Строк, в межах якого повинна відбуватись поставка, є датою 09.09.2021 включно. Товар поставлено 13.07.2022.

Позивач визначив період нарахування пені за Специфікацією № 2 від 03.06.2021 з 20.09.2021 по 19.03.2022 від вартості непоставленого товару у розмірі 522 000,00 грн. та просить суд стягнути пеню у розмірі 47 094,41 грн.

Судом зроблено перевірку періоду прострочки та нарахування пені (саме початку), з урахуванням п. 2 Специфікації № 2 від 03.06.2021, і встановлено, що поставка повинна відбутись до 09.09.2021 включно, тобто початком прострочки повинна бути дата 10.09.2021.

Суд, перевіривши вказаний період та розрахунок, встановив, що цей період Позивачем визначено вірно, у зв`язку з чим пеня у розмірі 47 094,41 грн. підлягає стягненню з Відповідача.

Як вказувалось вище, згідно з п. 2 Специфікації № 3 від 11.06.2021 строк поставки товару 16 календарних днів після отримання заготівок від Замовника.

Заготовки було отримано згідно з актом № 09.08/1 приймання-передачі продукції промислового призначення 09.08.2021.

Строком виконання механічної обробки Станини ПГС 5.01.00.000 є дата 25.08.2021.

Отже, прострочка з 26.08.2021.

13.07.2022 сторонами підписано акт № 1/13/07/2022 здачі-прийняття робіт (надання послуг), тобто майже через 1 рік.

Позивач визначив період нарахування пені за Специфікацією № 3 від 11.06.2021 з 25.08.2021 по 24.02.2022 від вартості непоставленого товару у розмірі 159 900,00 грн. та просить суд стягнути пеню у розмірі 14 277,11 грн.

Однак вказаний початок розрахунку є невірним, оскільки дата 25.08.2021 входить до строку виконання робіт з механічної обробки Станини, передбаченої п. 2 Специфікації № 3 від 11.06.2021, а прострочкою виконання зобов`язання є дата 26.08.2021. Таким чином, Позивачем помилково вказано дату прострочки (початок) як 25.08.2021.

Здійснивши власний розрахунок за період з 26.08.2021 по 24.02.2022, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу щодо стягнення пені у розмірі 14 207,00 грн. В решті суми пені у розмірі 70,11 грн. слід відмовити.

З огляду на викладене, загальна сума пені, яка підлягає стягненню з Відповідача, складає 72 980,86 грн.

Щодо позовної вимоги про стягнення з Відповідача збитків у розмірі 90 451,18 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За приписами ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно зі ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За приписами ст. 226 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона, яка порушила своє зобов`язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків. Сторона господарського зобов`язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов`язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше. Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов`язаної сторони від подальшого виконання зобов`язання. У разі невиконання зобов`язання виконати певну роботу (надати послугу) управнена сторона має право виконати цю роботу самостійно або доручити її виконання (надання послуги) третім особам, якщо інше не передбачено законом або зобов`язанням, та вимагати відшкодування збитків, завданих невиконанням зобов`язання.

Слід зазначити, що для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки (дія чи бездіяльність особи); 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини.

Отже, у даному випадку для стягнення збитків з Відповідача необхідно довести протиправність його поведінки, тобто довести, що Відповідач порушив взяті на себе за Договором зобов`язання. При цьому між цим порушенням та збитками має бути причинний зв`язок. За його наявності збитки підлягають відшкодуванню.

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками характеризується такими ознаками: по-перше, причинний зв`язок існує там, де є тимчасова послідовність явищ, тобто причина завжди передує результату, а останній це тільки та зміна в зовнішньому світі, яка створюється дією причин; по-друге, причина з необхідністю породжує свій наслідок.

У свою чергу, відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення звільняє сторону від цивільно-правової відповідальності за заподіяння збитків, оскільки її поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що наявність та розмір збитків, завданих протиправною поведінкою, доводиться кредитором. Натомість, вина боржника у порушенні зобов`язання презюмується та не підлягає доведенню кредитором.

Так, 03.12.2020 між Позивачем (Замовник) та Приватним акціонерним товариством "Кременчуцький колісний завод" (Виконавець) укладено Договір про надання послуг № 29/20-д (далі - Договір № 29/20-д).

Згідно з п. 1.2 Договору № 29/20-д після прийняття робіт Замовником сторони підписують акт виконаних робіт.

Датою виконання робіт вважається дата складання акту виконаних робіт, підписаного обома сторонами (п. 2.2 Договору № 29/20-д).

Відповідно до п. 1.3 Договору № 29/20-д роботи оплачуються Замовником протягом 5 робочих днів після підписання акту виконаних робіт, згідно з виставленими рахунками та оформленням необхідних документів.

При цьому, у п. 1 Специфікації № 79 від 29.08.2022 до Договору № 29/20-д, яка не підписана Виконавцем, передбачені умови оплати: 50% - передплата, 50% - перед відвантаженням відповідно до п. 1.3 Договору. До Специфікації додається рахунок, який актуальний до сплати протягом 5 робочих днів.

На підставі акту № 29 від 30.09.2022 приймання-передачі продукції за Договором про надання послуг № 29/20-д від 03.12.2020 Приватним акціонерним товариством "Кременчуцький колісний завод" була надана Позивачу послуга по доробці Станини ПГС-5.01.00.001-АР у кількості 1 шт., вартість якої складала 72 247,18 грн. з ПДВ.

Однак, доказів здійснення оплати Позивачем на користь Приватного акціонерного товариства "Кременчуцький колісний завод" матеріали справи не містять.

Посилання Позивача на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Металум" було виготовлено та поставлено йому нові бронзові заготовки БрО10Ф1 у кількості 2 шт. загальною вартістю 18 204,00 грн. з ПДВ, суд вважає безпідставним, оскільки вказане не має жодного відношення до Специфікацій № 1 від 09.04.2021, № 2 від 03.06.2021, № 3 від 11.06.2021, будь-яких доказів з цього приводу Позивачем не надано.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про недоведеність Позивачем завданих йому реальних збитків на суму 90 451,18 грн., у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення з Відповідача збитків у розмірі 90 451,18 грн. не підлягає задоволенню.

Щодо зменшення суми пені.

Відповідач просив суд зменшити розмір пені/неустойки, що підлягає стягненню, на 90% від заявлених вимог.

Вирішуючи заявлене Відповідачем клопотання, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Водночас, зазначені норми чинного законодавства України не містять переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання; наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Господарський суд констатує недоведеність з боку Відповідача існування обставин, які можуть бути підставою для зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій, оскільки право на зменшення (за клопотанням сторони) заявлених штрафних санкцій, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондується з обов`язком сторони, до якої така санкція застосовується, довести згідно з приписами ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України те, що вона не бажала вчинення таких порушень, що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту, на підставі належних і допустимих доказів, тоді як Відповідач не надав суду відповідних доказів в обґрунтування свого клопотання.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що у задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру пені слід відмовити.

Щодо заяви Відповідача про сплив позовної давності та застосування наслідків спливу позовної давності до позовних вимог про стягнення пені суд зазначає таке.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Отже, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" продовжений строк позовної давності щодо пені на строк дії карантину.

Річна позовна давність для стягнення пені закінчувалась вже після початку дії карантину, а тому строк позовної давності є продовженим.

Таким чином, суд доходить висновку, що Позивачем не пропущено строк позовної давності до вимог про стягнення пені.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з Відповідача пені у розмірі 72 980,86 грн. В решті позову слід відмовити.

Щодо поданого відзиву на позовну заяву.

08.05.2023 від Відповідача надійшов відзив на позов, в якому він проти позовних вимог заперечував та просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглядаючи наданий Відповідачем відзив на позов, суд зауважує на такому.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Статями 113 - 116 Господарського процесуального кодексу України визначено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день. Перебіг строку, закінчення якого пов`язане з подією, яка повинна неминуче настати, закінчується наступного дня після настання події. Останній день строку триває до 24 години, але коли в цей строк слід було вчинити процесуальну дію тільки в суді, де робочий час закінчується раніше, строк закінчується в момент закінчення цього часу. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Відповідно до ст. 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Стаття 119 Господарського процесуального кодексу України визначає, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу. Про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою. Ухвалу про відмову у поновленні або продовженні процесуального строку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Частиною 4 статті 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Приписами ст. 161 Господарського процесуального кодексу України визначено, що при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Згідно з ч.ч. 8, 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати:

1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;

2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 09.05.2023 о 10:00 год.; запропоновано учасникам справи подати до суду, зокрема: Відповідачу - відзив на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

13.04.2023 директор Відповідача Лялька О.М. подав до канцелярії суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю укладення договору про надання правової допомоги та підготовки обгрунтованих заперечень на позов. При цьому, вказане клопотання датоване 11.04.2023 (а.с. 80).

Отже, суд доходить висновку про обізнаність Відповідача з 11.04.2023 про наявність ухвали суду від 10.04.2023.

Таким чином, останнім днем для подання відзиву на позов було 26.04.2023.

Однак, відзив на позов поданий самим директором Відповідача Лялькою О.М. до канцелярії суду 08.05.2023, тобто з простроченням 11 днів.

Необхідно зазначити, що відзив Відповідача не містить заяви про поновлення процесуального строку на надання відзиву з поважних причин його пропуску.

Вказане свідчить про наслідки, передбачені ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, стосовно неврахування вказаного відзиву та вирішення спору за наявними матеріалами.

У зв`язку із частковим задоволенням позову судовий збір за подання позовної заяви відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при поданні позову до суду сплатив суму судового збору в розмірі 5 275,65 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 17853 від 13.02.2023.

При розгляді справи судом встановлена переплата Позивача судового збору у розмірі 2 591,65 грн., яка підлягає поверненню останньому з Державного бюджету України за ухвалою суду після ухвалення судом відповідного рішення у цій справі.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178, ст.ст. 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техмаштрейд" (49007, м. Дніпро, пр. Б. Хмельницького, 122А, ідентифікаційний код в ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий центр "СПЕЦТЕХНОМАШ" (39600, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Ярмаркова, 33, ідентифікаційний код в ) пеню у розмірі 72 980,86 грн. та судовий збір у розмірі 1 196,91 грн.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.І. Красота

Повне рішення складено

28.09.2023