ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

27 вересня 2023 року м. ХарківСправа № 922/3591/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

розглянувши клопотання Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни (вх.№22182 від 21.08.2023) про призначення почеркознавчої та технічної експертизи у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" (18030, м. Черкаси, вул. Кобзарська, 108; )
до Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_1 )
про стягнення заборгованості
за участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

14.08.2023 Приватне акціонерне товариство "ЮРІЯ" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни, в якій просить суд стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни заборгованість за договором поставки №548 від 22.10.2018 у загальному розмірі 27 285,31 грн. з яких: заборгованість за поставлений товар у розмірі 22 737,76 грн., штраф за порушення терміну розрахунку у розмірі 4 547,55 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 684,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.08.2023 прийнято позовну заяву Приватного акціонерного товариства "ЮРІЯ" до Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни про стягнення заборгованості до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/3591/23. Відповідачу встановлено строк 15 днів для подання відзиву на позов (ст.251 ГПК України), 15 днів для подання клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (ч.7 ст.252 ГПК України), 5 днів на подання до суду заперечень на відповідь позивача на відзив з дня його отримання, оформлених відповідно до ст.167 ГПК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.08.2023 задоволено клопотання Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни (вх.№22180 від 21.08.2023) про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено справу №922/3591/23 до розгляду у підготовчому засіданні на "27" вересня 2023 р. о 10:00.

21.08.2023 до суду від Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни надійшло клопотання про призначення почеркознавчої та технічної експертизи (вх.№22182 від 21.08.2023).

На вирішення експерта поставити наступні питання:

- видаткові накладні, долучені до позовної заяви підписані власноручно підписом позивача та відповідача або підписані з використанням факсимільного відтворення підпису?

- чи виконаний підпис на видаткових накладних, долучених до позовної заяви напроти ФОП Мельник Г.В. даним ФОП або іншою особою?

- чи є відтиск печатки з написом ФОП Мельник Г.В. на видаткових накладних, долучених до позовної заяви, ідентичним відтиску печатки з написом ФОП Мельник Г.В. на договорі, долученому до позовної заяви?

Вказане клопотання обґрунтоване наступним.

Предметом у справі №922/3379/23 є неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань по договору поставки №548 від 22.10.2018.

Як зазначає відповідач Приватне акціонерне товариство "ЮРІЯ" не долучило до позовної заяви жодного доказу, у т.ч. товарної або видаткової накладної з підписом ФОП Мельник Г.В. або уповноваженої особи за дорученням тощо, на підтвердження передачі даному ФОП вищевказаного товару. Викладене свідчить, що згідно умов даного договору у ФОП Мельник Г.В. не виник обов`язок платити за товар та відповідно не має прострочки оплати, що тягне відсутність правових підстав для нарахування пені, 3% річних, інфляційних втрат.

ФОП Мельник Г.В. також відсутня дана товарна або видаткова накладна.

Звертає увагу, що у ФОП Мельник Г.В. відсутні представники, уповноважені особи тощо, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи документального підтвердження повноважень даних осіб (довіреність, договір доручення тощо).

З вищевказаних підстав відповідач вважає, що оригінали видаткових накладних, які будуть надані позивачем, є нікчемними в частині підписів та печаток від імені ФОП Мельник Г.В. У той же час викладене може бути додатково підтверджено лише через їх експертизу.

Представник позивача у підготовче засідання 27.09.2023 не з`явився подавши до суду пояснення (вх. №26087 від 26.09.2023), в якому заперечує проти задоволення клопотання про призначення почеркознавчої та технічної експертизи у справі.

Представник відповідача у підготовче засідання 27.09.2023 не з`явився. Ухвалу суду від 28.08.2023 доставлено до електронного кабінету Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни в той же день, відповідно до довідки про доставку електронного листа.

Розглянувши клопотання Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни (вх.№22182 від 21.08.2023) про призначення почеркознавчої та технічної експертизи, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами 1,2,3 статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здіснення всіх процесуальних прав та обов`язків , передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Як визначено статтею 80 ГПК України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання (ч.1 ст.181 ГПК України).

Завданням підготовчого провадження, згідно ч.1 ст.177 ГПК України, є:

1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу;

2) з`ясування заперечень проти позовних вимог;

3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів;

4) вирішення відводів;

5) визначення порядку розгляду справи;

6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Відповідно до п.8 ч.2 ст.182 ГПК України, у підготовчому засіданні суд вирішує питання про призначення експертизи, виклик у судове засідання експертів, свідків, залучення перекладача, спеціаліста.

Відповідно до ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

За положеннями ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судом встановлено, що предметом позову у справі є стягнення заборгованості за договором поставки №548 від 22.10.2018.

В матеріалах справи наявні належним чином засвідчені копії відповідного договору поставки №548 від 22.10.2018 та видаткових накладних №ЦЮХБ0010333 від 28.12.2022, №ЦЮХБ0010203 від 24.12.2022, №ЦЮХБ0009817 від 14.12.2022, №ЦЮХБ0010075 від 21.12.2022, №ЦЮХБ0009705 від 10.12.2022, №ЦЮХБ0009479 від 03.12.2022, №ЦЮХБ0009363 від 30.11.2022, з яких вбачається, прославлення печатки та підпису Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни.

При цьому слід зазначити, що відповідач не надав жодного доказу втрати або викрадення своїх печатки та факсиміле чи протиправного використання відповідних печатки та факсиміле іншими особами.

Як зазначено у п.1.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №5 від 23.03.2012 "Про деякі питання практики призначення судових експертиз у справах зі спорів, пов`язаних із захистом права інтелектуальної власності", питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо дійсної необхідності такого призначення.

Згідно зі статтею 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Таким чином, експертиза не може мати для суду заздалегідь встановленої сили і має оцінюватися судом з урахуванням всіх встановлених обставин справи в сукупності з поясненнями сторін, як того вимагає стаття 86 ГПК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 січня 2020 року по справі № 914/1019/16.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що призначення у справі судової експертизи, про яку заявляє представник відповідача, фактично призведе лише до затягування судового процесу, оскільки наслідком їх проведення буде лише встановлення обставин, що не будуть мати значення для вирішення спору у даній справі.

В той же час, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи може мати наслідком затягування судового процесу і призводити до порушення вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна.

Відповідно до ч.1 ст.6 вказаної Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§ 51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.06.2009 у справі "Термобетон" проти України" (заява № 22538/04) постановив, що у цій справі мало місце порушення пункту 1 статті 6 Конвенції. При цьому Суд дійшов висновку щодо наявності необґрунтованої затримки у справі заявника з огляду на те, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись у світлі обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, важливість предмета розгляду для заявника, тоді як у даній справі за низку затримок (зокрема, направлення справи на новий розгляд до суду нижчої інстанції, затримки, спричинені зміною питань, поставлених експертам, а також тривалим періодом процедурної бездіяльності) має відповідати Уряд.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни (вх.№22182 від 21.08.2023) про призначення почеркознавчої та технічної експертизи, у зв`язку з чим в її задоволенні вважає за необхідне відмовити.

Керуючись ст.ст.91,99,104,232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Фізичної особи-підприємця Мельник Ганни Володимирівни (вх.№22182 від 21.08.2023) про призначення почеркознавчої та технічної експертизи відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 28.09.2023.

Суддя Т.О. Пономаренко