РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.09.2023справа №910/7572/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/7572/23

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» (вул. Бельведерська, буд. 32А, м. Івано-Франківськ, 76010; ідентифікаційний код 39595350)

до акціонерного товариства «Мегабанк» (вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код 09804119)

про визнання припиненими зобов`язань за договором від 29.10.2021 №396 у сумі 150 410,96 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог,

за участю представників:

позивача - Василевської О.В. (довіреність від 20.12.2022 №Др-42-1222);

відповідача - Беринді О.О. (довіреність від 09.06.2023 №52).

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Стислий виклад позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» (далі - Товариство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до акціонерного товариства «Мегабанк» (далі - Банк) про визнання припиненими зобов`язань за договором від 29.10.2021 №396 про надання гарантії (далі - Договір №396) у сумі 150 410,96 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 29.10.2021 Товариством і Банком було укладено Договір №396, за умовами якого Банк надає клієнту послуги з видачі тендерної гарантії на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (далі - Оператор) з метою забезпечення виконання клієнтом зобов`язань перед Оператором за закупівлею - договором транспортування природного газу від 17.12.2019 № на таких умовах: сума гарантії 15 000 000 грн; строк гарантії - до 28.10.2022 включно;

- 02.06.2022 правлінням Національного банку України (далі - НБУ) прийнято рішення №261-рш/БТ про віднесення Банка до категорії неплатоспроможних, яким визначено: «Правлінням Національного банку відповідно до частини другої статті 75 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та згідно з пунктом 11.2 глави 11 розділу II Положення про застосування Національним банком України заходів впливу, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 17 серпня 2021 року № 346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 вересня 2012 року за № 1590/21902, прийнято рішення від 03.02.2022 №54-рш/БТ «Про віднесення Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до категорії проблемних.»;

- також на підставі рішення правління НБУ від 02.06.2022 №261-рш/БТ «Про віднесення АТ «МЕГАБАНК» до категорії неплатоспроможних» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) від 02.06.2022 №383 «Про запровадження тимчасової адміністрації в AT «МЕГАБАНК» у Банку запроваджено тимчасову адміністрацію;

- рішення №261-рш/БТ правління НБУ «Про віднесення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» до неплатоспроможних…» було оскаржено у судовому порядку у справі №640/12723/22;

- за інформацією з Єдиного державного реєстру судових рішень Окружним адміністративним судом міста Києва 18.08.2022 позов до НБУ про визнання протиправним та скасування рішення №261-рш/БТ залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків; ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08.09.2022 у справі №640/12723/22 відкрито провадження та призначено справу до розгляду; проте при спробі перейти в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням на рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції реєстр повідомляє, що інформація заборонена для оприлюднення відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень»; тому 02.05.2023 адвокатом Сенів О.В. було надіслано адвокатський запит Банку, в якому адвокат просив відповідача повідомити: яка резолютивна частина рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 у справі №640/12723/22?; яка резолютивна частина постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №640/12723/22?; відповідь на адвокатський запит позивач отримав засобами електронного зв`язку 10.05.2023, Банком відмовлено в наданні інформації;

- 15.03.2023 Товариством і товариством з обмеженою відповідальністю «ЙЕ Енергія» (далі - ТОВ «ЙЕ Енергія») було укладено договір №12А167-23-23 про відступлення права вимоги (далі - Договір №12А167-23-23), за умовами якого новий кредитор (Товариство) одержує право замість первісного кредитора (ТОВ «ЙЕ Енергія») вимагати від Банка виконання визначеного в основному договорі зобов`язання з повернення грошових коштів (вкладу) у сумі 150 410,96 грн;

- відповідно до пункту 1.4 Договору №12А167-23-23 право вимоги, що відступається за Договором №12А167-23-23, переходить до нового кредитора з моменту укладення Договору №12А167-23-23; додаткового оформлення відступлення права вимоги не вимагається; після переходу права вимоги до нового кредитора останній стає кредитором відносно боржника та набуває відповідне право вимоги;

- 27.03.2023 позивачем надіслано відповідачу повідомлення №767-Сл-1847-0323 про заміну кредитора у зобов`язанні, яким Товариство повідомило Банк про те, що позивач є новим кредитором за зобов`язанням відповідача повернути грошові кошти у сумі 150 410,96 грн за договором банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою процентів щомісяця) від 24.09.2021 №59/2021 (далі - Договір №59/2021);

- Банк зобов`язаний сплатити Товариству 150 410,96 грн як виконання зобов`язання з повернення грошових коштів (вкладу) згідно з Договором №59/2021; 27.03.2023 позивачем надіслано відповідачу заяву №767-Сл-1848-0323 про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог; у вказаній заяві Товариство зазначило, що позивач має перед Банком невиконане грошове зобов`язання з погашення заборгованості зі сплати комісійної винагороди за Договором №396 за період з 01.02.2022 по 02.06.2022 включно у сумі 150 410,96 грн; одночасно відповідач має перед Товариством невиконане грошове зобов`язання з повернення грошових коштів у сумі 150 410,96 грн, яке виникло на підставі Договору №59/2021, та право вимоги щодо виконання якого відступлене ТОВ «ЙЕ Енергія» на користь позивача; після вказаного зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання Товариства перед Банком стосовно погашення заборгованості зі сплати комісійної винагороди за Договором №396 припинені в повному обсязі.

2. Стислий виклад заперечень відповідача

Відповідач 26.06.2023 подав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив таке:

- починаючи з 22.07.2022 Банк перебуває в процесі ліквідації та здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах проведення процедури виведення з ринку та ліквідації неплатоспроможного банку;

- станом на 26.06.2023 (дата підписання відзиву) перед відповідачем обліковується заборгованість зі сплати комісійної винагороди згідно з умовами Договору №396 у сумі 210 821,55 грн; по даний час з даного приводу Банком ініційоване судове провадження в господарському суді Івано-Франківської області (справа №909/418/23 за позовом Банку до Товариства про стягнення заборгованості за Договором №396);

- згідно з чинним законодавством України розпочата процедура ліквідації банку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів НБУ та/або Фонду, що були підставою для її початку;

- Банк не надавав ТОВ «ЙЕ Енергія» жодної письмової згоди на будь-які дії, пов`язані з вчиненням будь-яких правочинів відносно предмета застави, у тому числі відчуження, відступлення тощо;

- у позивача не було жодної правової підстави щодо заміни кредитора у вказаних зобов`язаннях, а сам Договір №12А167-23-23 є недійсним в силу умов договору застави від 29.10.2021 №390/406-3, укладеного Банком та ТОВ «ЙЕ Енергія», та закону;

- Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» чітко встановлена заборона зарахування зустрічних однорідних вимог банком з дня початку процедури як тимчасової адміністрації, так і подальшої ліквідації, а тому посилання позивача на зазначені у його позовній заяві підстави та обставини проведення зарахування зустрічних однорідних вимог між сторонами не можуть бути взяти судом до уваги та враховані при ухваленні рішення з даного спору.

3. Стислий виклад відповіді позивача на відзив

Позивач 05.07.2023 подав суду відповідь на відзив, в якій вказав про те, що:

- з урахуванням доктрини «плодів отруйного дерева» (fruit of the poisonjus tree), усі дії Фонду (як ліквідатора банку) після скасування рішення правління НБУ від 02.06.2022 №261-рш/БТ є неправомірними; відповідно і докази, на які посилається відповідач у відзиві, є недопустимими та необґрунтованими;

- вимога про сплату грошей в національній грошовій одиниці за загальним правилом є однорідною з іншою вимогою про сплату грошей; адже гроші як предмет задоволення майнової вимоги мають ознаку замінності, абсолютної еквівалентності та інші властивості, що дозволяють проводити обмін та інші грошові операції; за своєю правовою природою заява про зарахування зустрічних однорідних вимог є одностороннім правочином; зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов`язанні, здійснюється в силу положень статті 601 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та не пов`язуються із прийняттям такого зарахування іншою стороною; в той же час, чинним законодавством України не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину, а тому її слід вважати зробленою, а зобов`язання - припиненим внаслідок заліку зустрічних однорідних вимог (враховуючи, зокрема, і положення пункту 1 частини першої статті 211 ЦК України) у момент вчинення такого правочину, тобто у момент реалізації цього правочину суб`єктом через його відповідне зовнішнє волевиявлення (зокрема, направлення такої заяви іншій стороні у зобов`язанні);

- повідомлення від 27.03.2023 №767-Сл-1848-0323 про зарахування зустрічних однорідних вимог це не пропозиція відповідачу здійснити певні дії, а заява з боку позивача про факт здійснення в односторонньому порядку юридично значимої дії, яку слід вважати завершеною з дати отримання відповідачем такої заяви; якщо ця угода суперечить вимогам чинного законодавства України та інша сторона не погоджується з проведенням зарахування, то така особа має право звернутись за захистом своїх порушених законом прав з позовом до суду про визнання її недійсною, з урахуванням частини першої пункту 2 частини другої статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України; проте на адресу позивача така позовна заява про визнання правочину недійсним від відповідача не надходила.

4. Процесуальні дії у справі

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.05.2023 позовну заяву Товариства залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

29.05.2023 позивачем подано суду документи на виконання ухвали суду від 16.05.2023.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 26.06.2023.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2023 підготовче засідання відкладено на 24.07.2023; зобов`язано Банк подати суду рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 у справі №640/12723/22 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №640/12723/22.

Відповідач 19.07.2023 подав суду письмові пояснення, в яких вказав таке:

- розгляд справи №640/12723/22 проводився у закритому судовому засіданні, а інформація щодо ухвалених і прийнятих рішень та постанов судами першої і апеляційної інстанцій заборонена для оприлюднення у Єдиному державному реєстрі судових рішень відповідно до пункту 4 частини першої статті 7 Закону України «Про доступ до судових рішень»; розпорядником інформації в розумінні положень Закону України «Про доступ до судових рішень» є Державна судова адміністрація України, і саме на її адресу має бути скерований запит заявника щодо надання офіційного тексту рішення (постанови) суду, у т.ч. розгляд яких проводився судом у закритому судовому засіданні; Банк у даній справі не мав процесуального статусу ні позивача, ані відповідача, а лише третьої особи; враховуючи наявний у суду доступ до Єдиного державного реєстру судових рішень, суд не позбавлений можливості за відповідним клопотанням позивача здійснити пошук вказаних рішень судів першої та апеляційної інстанцій зі справи №640/12723/22 та долучити їх копії до матеріалів справи;

- Банк як учасник справи №640/12723/22, володіє інформацією щодо прийнятих рішень зі справи; так, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10.11.2022 у справі №640/12723/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до НБУ, треті особи Банк, Фонд, про визнання протиправним та скасування рішення задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано рішення правлінням НБУ від 02.06.2022 №261-рш/БТ «Про віднесення AT «МЕГАБАНК» до категорії неплатоспроможних»; постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №640/12723/22 апеляційні скарги НБУ і Банка залишені без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін; на даний час зазначені рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції оскаржуються НБУ у касаційному порядку; ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.05.2023 зі справи №640/12723/22 відкрито касаційне провадження за скаргою НБУ на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі №640/12723/22, витребувано з Київського окружного адміністративного суду матеріали справи №640/12723/22;

- згідно з чинним законодавством України розпочата процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів НБУ та/або Фонду, що були підставою для її початку; при цьому, визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта НБУ не відновлює того становища банка, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус даного банка.

24.07.2023 позивач подав суду клопотання про зупинення провадження у даній справі до набрання законної сили рішенням у справі №640/12723/22.

Протокольною ухвалою від 24.07.2023 відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

У підготовчому засіданні 24.07.2023 оголошено перерву до 28.08.2023.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 25.09.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 25.09.2023 оголосила вступне слово та підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача оголосив вступне слово та заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши вступне слово представників сторін, з`ясувавши обставини, на які посилаються сторони, дослідив в порядку статей 209 і 210 ГПК України докази у справі.

Після закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами суд перейшов до судових дебатів.

Представники сторін виступили з промовами (заключним словом), в яких посилалися на обставини і докази, досліджені у судовому засіданні.

У судовому засіданні 25.09.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 233 ГПК України.

Судом згідно з вимогами статей 222 і 223 ГПК України здійснювалося повне фіксування судового засідання технічними засобами та секретарем судового засідання велися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

29.10.2021 Товариством (клієнт) і Банком було укладено Договір №396, за умовами пункту 1.1 якого Банк надає клієнту послуги з видачі тендерної гарантії на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» (бенефіціар) з метою забезпечення виконання клієнтом зобов`язання перед бенефіціаром за закупівлею - договором транспортування природного газу від 17.12.2019 № на таких умовах: сума гарантії - 15 000 000 грн; строк дії гарантії - до 28.10.2022 включно (пункт 1.1 Договору №396).

02.06.2022 НБУ прийнято рішення №261-рш/БТ «Про віднесення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» до категорії неплатоспроможних».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 02.06.2022 №383 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «МЕГАБАНК» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення Банка з ринку і запроваджено тимчасову адміністрацію з 03.06.2022 по 02.07.2022 (включно).

21.07.2022 правлінням НБУ прийнято рішення №362-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК».

Виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення 21.07.2022 №506 «Про початок процедури ліквідації АТ «МЕГАБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку».

15.03.2023 Товариством (новий кредитор) і ТОВ «ЙЕ Енергія» (первісний кредитор) було укладено Договір №12А167-23-23, за умовами якого:

- первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги до Банка за Договором №59/2021 (пункт 1.1 Договору №12А167-23-23);

- новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника виконання визначеного в основному договорі зобов`язання з повернення грошових коштів (вкладу) у сумі 150 410,96 грн (пункт 1.2 Договору №12А167-23-23);

- новий кредитор підписуючи Договір №12А167-23-23 підтверджує, що йому передана вся необхідна інформація (документація), пов`язана з відступленням права вимоги, зокрема:

- належним чином завірена копія основного договору; належним чином завірена копія платіжної інструкції від 24.09.2021 №6382 про перерахування первісним кредитором коштів на суму 14 000 000 грн на депозитний рахунок згідно з основним договором; належним чином завірена копія платіжної інструкції від 24.09.2021 №6383 про перерахування первісним кредитором коштів на суму 6 000 000 грн на депозитний рахунок відповідно до основного договору; належним чином завірена копія платіжної інструкції від 24.09.2021 №6384 про перерахування первісним кредитором коштів на суму 50 000 000 грн на депозитний рахунок згідно з основним договором; належним чином завірена копія виписки боржника з особового рахунку первісного кредитора, що підтверджує перерахування первісним кредитором коштів на суму 20 000 000 грн на депозитний рахунок відповідно до основного договору (пункт 1.3 Договору №12А167-23-23);

- право вимоги, що відступається за Договором №12А167-23-23, переходить до нового кредитора з моменту укладення Договору №12А167-23-23; додаткового оформлення відступлення права вимоги не вимагається; після переходу права вимоги до нового кредитора останній стає кредитором відносно боржника на суму 150 410,96 грн та набуває відповідне право вимоги (пункт 1.4 Договору №12А167-23-23);

- первісний кредитор гарантує, що заборгованість боржника є дійсною, виникла за законних підставах, не погашена, не прощена, не списана, не стягнута чи припинена у будь-який інший спосіб, а також, що права вимоги стосовно заборгованості в цій частині не відступлені первісним кредитором третім особам (пункт 1.5 Договору №12А167-23-23).

27.03.2023 Товариством було надіслано Банку:

- повідомлення від 27.03.2023 №767-Сл-1847-0323 про заміну кредитора у зобов`язанні, в якому позивач повідомив відповідача про те, що: Товариство є новим кредитором за зобов`язанням Банка повернути грошові кошти (вклад) у сумі 150 410,96 грн за Договором №59/2021; відтак відповідач зобов`язаний сплатити позивачу 150 410,96 грн як виконання зобов`язання з повернення грошових коштів (вкладу) відповідно до Договору №59/2021;

- заяву від 27.03.2023 №767-Сл-1848-0323 про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог, в якій Товариство, керуючись статтею 601 ЦК України, повідомило про припинення свого зобов`язання з погашення заборгованості зі сплати комісійної винагороди за Договором №396 за період з 01.02.2022 по 02.06.2022 включно у сумі 150 410,96 грн шляхом повного зарахування таких зустрічних однорідних вимог: вимоги Банка до позивача щодо погашення заборгованості зі сплати комісійної винагороди за Договором №396 за період з 01.02.2022 по 02.06.2022 включно у сумі 150 410,96 грн та вимоги Товариства до відповідача щодо виконання останнім грошового зобов`язання з повернення грошових коштів у сумі 150 410,96 грн, яке виникло на підставі Договору №59/2021 та право вимоги стосовно виконання якого відступлене ТОВ «ЙЕ Енергія» на користь позивача за Договором №12А167-23-23; після вказаного зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання Товариства стосовно погашення заборгованості зі сплати комісійної винагороди за Договором №396 припинені в повному обсязі.

Листом від 11.04.2023 №5613 Банк повідомив позивача про таке:

- 29.10.2021 відповідачем і ТОВ «ЙЕ Енергія» було укладено договір №406 про надання гарантії (далі - Договір №406), за умовами якого Банк надавав ТОВ «ЙЕ Енергія» послуги з видачі гарантії платежу; строк дії Договору №406 - до 28.10.2022; також 29.10.2021 в забезпечення виконання зобов`язань за Договором №406 відповідачем і ТОВ «ЙЕ Енергія» було укладено договір застави майнових прав на вклад (депозит) №390/406-3 (далі - Договір №390/406-3), предметом якого є майнові права ТОВ «ЙЕ Енергія» на отримання грошових коштів у сумі 90 000 000 грн з вкладного рахунку, відкритого у Банку, що виникли на підставі Договору №59/2021; Договір №390/406-3 набрав чинності з моменту підписання його сторонами та діє протягом трьох років з дня закінчення строку дії Договору №390/406-3;

- відповідно до умов підпункту 3.1.1 пункту 3.1 Договору №390/406-3 ТОВ «ЙЕ Енергія» взяло на себе зобов`язання, серед іншого, без письмової згоди Банка не вчиняти будь-яких правочинів відносно предмета застави, в тому числі щодо відчуження предмета застави, відмовлятись від права власності на предмет застави, вчиняти будь-які дії стосовно виникнення у третіх осіб будь-яких прав на предмет застави тощо; згідно з підпунктом 3.1.4 пункту 3.1 Договору №390/406-3 ТОВ «ЙЕ Енергія» без попереднього письмового дозволу Банка зобов`язалось не здійснювати уступку права вимоги за предметом застави; пунктом 6.4 Договору №390/406-3 передбачено, що правочини або інші юридичні дії щодо предмету застави, вчинені з порушенням Договору №390/406-3 та/або чинного законодавства України є недійсними; обмеження, встановлені Договором №390/406-3, поширюються як на предмет застави в цілому, так і на будь-яке окреме майно, що входить до його складу;

- з Договору №12А167-23-23 вбачається, що ТОВ «ЙЕ Енергія» відступило Товариству права вимоги до Банку за Договором №59/2021; враховуючи той факт, що станом на дату надання відповіді Банк письмової згоди ТОВ «ЙЕ Енергія» вчиняти будь-які правочини відносно предмета застави не надавав, керуючись приписами статті 516 ЦК України та Договором №390/406-3, зокрема, пунктом 6.4 Договору №390/406-3, Договір №12А167-23-23 вважається недійсним, правові підстави для заміни кредитора з ТОВ «ЙЕ Енергія» на Товариство у зобов`язанні, зазначені позивачем у повідомленні про заміну кредитора у зобов`язанні, відсутні;

- зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується, здійснюється під час задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредиторів, до якої віднесені вимоги такого кредитора, за заявою кредитора банку і в сумі, що не перевищує суму акцептованих вимог за заявою банку;

- задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, що ліквідується, здійснюється виключно відповідно до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів банку за рахунок коштів, одержаних у результаті ліквідації та реалізації майна (активів) банку, у черговості, що передбачена частиною першою статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»;

- станом на дату складення даного листа згідно з даними операційно-облікової системи Банка у Товариства за Договором №396 обліковується заборгованість перед відповідачем зі сплати комісійної винагороди у сумі 210 821,55 грн; Банк вимагає негайно сплатити суму заборгованості за Договором №396.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що його зобов`язання перед відповідачем в сумі 150 410,96 грн щодо погашення заборгованості зі сплати комісійної винагороди за Договором №396 є припиненими, у зв`язку з чим просить визнати припиненими зобов`язання Товариства за Договором №396 у сумі 150 410,96 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, Банк вказує, що з моменту запровадження в Банку процедури ліквідації, а саме з 22.07.2022, відповідач не може здійснювати банківську діяльність, а відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» зарахування зустрічних однорідних вимог під час тимчасової адміністрації не здійснюється; крім того, Банк не надавав ТОВ «ЙЕ Енергія» письмової згоди на будь-які дії, пов`язані з вчиненням будь-яких правочинів щодо предмета застави.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Частинами першою, другою і четвертою статті 598 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Законом можуть бути встановлені випадки, коли припинення зобов`язань на певних підставах не допускається.

Відповідно до частини третьої статті 203 Господарського кодексу України та статті 601 ЦК України господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Згідно з частиною п`ятою статті 202 ЦК України до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов`язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину.

Тобто, спірна заява Товариства про зарахування зустрічних однорідних вимог за своєю правовою природою є одностороннім правочином, направленим на припинення взаємних грошових зобов`язань сторін у справі.

Відтак, зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов`язань: тобто, боржник у першому зобов`язанні - є кредитором у другому.

Також можливе часткове зарахування, коли одне зобов`язання (менше за розміром) зараховується повністю, а інше (більше за розміром) - лише в частині, що дорівнює розміру першого зобов`язання. У такому випадку зобов`язання в частині, що залишилася, може припинятися будь-якими іншими способами.

Вимоги, які підлягають зарахуванню, мають відповідати таким умовам (стаття 601 ЦК України):

- бути зустрічними (кредитор за одним зобов`язанням є боржником за іншим, а боржник за першим зобов`язанням є кредитором за другим);

- бути однорідними (зараховуватися можуть вимоги про передачу речей одного роду, наприклад, грошей); при цьому правило про однорідність вимог поширюється на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення таких вимог; отже допускається зарахування однорідних вимог, які випливають з різних підстав (різних договорів тощо);

- строк виконання таких вимог має бути таким, що настав, не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.01.2021 зі справи №910/11116/19 зазначила, що безспірність вимог, які зараховуються, а саме: відсутність між сторонами спору щодо змісту, умов виконання та розміру зобов`язань, є важливою умовою для зарахування вимог. Умова безспірності стосується саме вимог, які зараховуються, а не заяви про зарахування, яка є одностороннім правочином і не потребує згоди іншої сторони, якщо інше не встановлено законом або договором.

За дотримання умов, передбачених статтею 601 ЦК України, та відсутності заборон, передбачених статтею 602 ЦК України, незгода однієї сторони із зарахуванням зустрічних однорідних вимог, проведеним за заявою іншої сторони зобов`язання, не є достатньою підставою для визнання одностороннього правочину із зарахування недійсним.

Заява сторони щодо спірності вимог, які були погашені (припинені) зарахуванням, або щодо незгоди з проведеним зарахуванням з інших підстав, має бути аргументована, підтверджена доказами і перевіряється судом, який вирішує спір про визнання недійсним одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог.

Наявність на момент зарахування іншого спору (спорів) в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за зобов`язанням не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника, а наявність заперечень однієї сторони щодо зарахування не є перешкодою для зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою іншої сторони, відмова цієї сторони від прийняття заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог і проведення такого зарахування не має юридичного значення.

Однак, листом 11.04.2023 №5613 відповідач у відповідь на повідомлення від 27.03.2023 №767-Сл-1847-0323 про заміну кредитора у зобов`язанні та заяву від 27.03.2023 №767-Сл-1848-0323 про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог відмовив у зарахуванні зустрічних однорідних вимог, у зв`язку з запровадженням в Банку процедури ліквідації, з огляду на що Банк не може здійснювати банківську діяльність.

Частиною другою статті 6 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Частиною першою статті 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно з пунктами 1 і 4 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Частиною першою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Фонд зобов`язаний забезпечити збереження активів та документації банку.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведення неплатоспроможних банків з ринку та здійснення ліквідації банків.

Згідно з частиною четвертою статті 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд розпочинає процедуру ліквідації банку не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, крім випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку.

Пунктом 1 і 8 частини другої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що з дня початку процедури ліквідації банку:

припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, наглядової ради і правління) та органів контролю (внутрішнього аудиту). Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється. Керівники банку звільняються з роботи у зв`язку з ліквідацією банку;

забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на правочини, зобов`язання за якими припиняються у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 541 цього Закону, та припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується.

Зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується, здійснюється під час задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредиторів, до якої віднесені вимоги такого кредитора, за заявою кредитора банку і в сумі, що не перевищує суму акцептованих вимог за заявою банку.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.

Тобто вказаний пункт частини першої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» спрямований на захист боржника банку, під час ліквідації банку, який є одночасно і кредитором цього банку, шляхом надання можливості боржнику погасити свою заборгованість за кредитами, відсотками та заборгованість за борговими цінними паперами за рахунок коштів на поточних та/або депозитних рахунках боржника у банку, не застосовуючи норми статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з частинами першою - третьою і п`ятою статті 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи: 1) визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення; 2) відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів; 3) складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.

Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.

Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до частини третьої статті 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення ліквідації у банку не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Вимоги за зобов`язаннями банку із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), що виникли під час проведення ліквідації, пред`являються тільки в межах ліквідаційної процедури та погашаються у сьому чергу відповідно до статті 52 цього Закону.

Отже, з огляду на викладене, та враховуючи прийняте рішення виконавчої дирекції Фонду про ліквідацію Банка, спірні правовідносини сторін не регулюються ЦК України, оскільки визначаються спеціальним законом (Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Крім того, припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог в процесі ліквідації банку є порушенням вимог чинного законодавства України, зокрема, черговості задоволення вимог кредиторів банку, передбаченої статтею 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

При цьому задоволення вимог окремого кредитора-юридичної особи, заявлених поза межами ліквідаційної процедури банку, у тому числі на підставі судового рішення, не допускається, оскільки в такому випадку активи з банку виводяться, а заборгованість третіх осіб перед банком збільшується, що порушує принцип пріоритетності зобов`язань неплатоспроможного банку за вкладами фізичних осіб, гарантованими Фондом.

Вказані правові позиції наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018 зі справи №910/23398/16, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.03.2018 зі справи №910/8297/17, від 20.03.2018 зі справи №910/3226/17 і від 29.08.2018 зі справи №910/3361/17.

Що ж до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 у справі №640/12723/22, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023, яким адміністративний позов задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення правління НБУ від 02.06.2022 №261-рш/БТ «Про віднесення АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «МЕГАБАНК» до категорії неплатоспроможних», то слід зазначити таке.

Згідно з частиною сьомою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» розпочата процедура ліквідації банку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України та/або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що були підставою для її початку.

Частиною другою статті 79 Закону України «Про банки і банківську діяльність» і частиною дев`ятою статті 2661 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта Національного банку України, зазначеного в частині другій цієї статті, або окремих його положень:

не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи відновлення правового статусу цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення;

не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку;

не породжує будь-яких прав у осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування завданої шкоди.

ВИСНОВКИ

Відтак, беручи до уваги наявність заборони щодо зарахування зустрічних однорідних вимог під час процедури ліквідації банка, порушення ТОВ «ЙЕ Енергія» умов укладеного з Банком Договору №390/406-3, підпункт 3.1.4 пункту 3.1 якого забороняє відступлення будь-яких прав вимог без згоди Банка, враховуючи, що визнання недійсним рішення правління НБУ від 02.06.2022 №261-рш/БТ у відповідності до частини другої статті 79 Закону України «Про банки і банківську діяльність» не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи відновлення правового статусу цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення, а тому позовні вимоги Товариства до Банка про визнання припиненими зобов`язань за Договором №396 у сумі 150 410,96 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог задоволенню не підлягають.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача.

Керуючись статтями 129, 233, 236 - 238, 240 та 241 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» (вул. Бельведерська, буд. 32А, м. Івано-Франківськ, 76010; ідентифікаційний код 39595350) до акціонерного товариства «Мегабанк» (вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код 09804119) про визнання припиненими зобов`язань за договором від 29.10.2021 №396 у сумі 150 410,96 грн шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

2. Витрати зі сплати судового збору покласти на товариство з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» (вул. Бельведерська, буд. 32А, м. Івано-Франківськ, 76010; ідентифікаційний код 39595350).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.09.2023.

Суддя Оксана Марченко