ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Черкаси справа № 925/382/23
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 21.09.2023 року, заяву позивача про розподіл судових витрат призначено до розгляду в судове засідання на 27.09.2023 року, про її розгляд повідомлено сторін.
Сторони явку своїх представників у судове засідання не забезпечили, повідомлені належним чином про місце, дату та час судового засідання відповідно до довідок Господарського суду Черкаської області про доставку електронних листів, про причини неявки не повідомили.
Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Згідно з п. 1 ч. 3 статті 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Враховуючи, що явка представників сторін судом обов`язковою не визнавалась, наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників сторін за наявними в ній матеріалами.
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано додаткове рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.
Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 23.03.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, по ній відкрито провадження у справі № 925/382/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін без виклику.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 04.09.2023 року у справі № 925/382/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Арді Логістікс" задоволено повністю, стягнено з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шполянська кондитерська фабрика" 38766 грн. 86 коп. боргу, 2684 грн. судових витрат. Вказане рішення ухвалено з урахуванням ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України судом підписано без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

11.09.2023 року представник позивача направив засобами поштового зв`язку заяву про розподіл судових витрат, що є предметом розгляду, яка зареєстрована в Господарському суді Черкаської області 15.02.2023 року за вх. № 15222/23, до заяви позивачем додано копії: договору про надання правової допомоги №11/10-1 від 11.10.2021 року; додаткової угоди №1 від 01.03.2023 року до договору про надання правової допомоги №11/10-1 від 11.10.2021 року; рахунку на оплату №11/09-23 від 11.09.2023 року; акту надання послуг №11/09 від 11.09.2023 року на суму 20000 грн.; платіжної інструкції №6477 від 11.09.2023 року про сплату позивачем на користь адвоката Кріля В.Я. 20000 грн. гонорару адвоката згідно рахунку на оплату №11/09-23 від 11.09.2023 року.

Судом враховано, що між позивачем, як клієнтом, та адвокатом Крілем В.Я. укладено договір про надання правової допомоги №11/10-1 від 11.10.2021 року, в якому сторони погодили зокрема наступне:

п. 1 Р.3 гонорар винагорода адвоката за здійснення захисту, представництва інтересів клієнта та надання йому інших видів правової допомоги на умовах і в порядку, що визначені договором.;

п. 2 Р.3 гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами та зазначені в додатку №1 до цього договору;

п. 6 Р.3 факт надання послуг підтверджується актом надання послуг, зразок якого є додатком №2 до цього договору;

п. 7 Р.3 підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура, зразок якого є додатком№3 до договору;

п. 8 Р.3 клієнт сплачує гонорар у день отримання рахунку-фактури;

п.п 1,2 Р.4 договір набуває чинності з дати його підписання і діє протягом 12 наступних календарних місяців; після закінчення строку дії договору пролонгація здійснюється шляхом укладення додаткової угоди до даного договору.

Також 01.03.2023 року сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги №11/10-1 від 11.10.2021 року, в якій сторони погодили зокрема наступне:

п. 1 адвокат здійснює представництво за захист порушення прав клієнта у спорах з Товариством з обмеженою відповідальністю "Шполянська кондитерська фабрика";

п. 2 вартість послуг адвоката з надання правової допомоги у спорі за позовом клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шполянська кондитерська фабрика" про стягнення понесених витрат з автоперевезення по території України та експедиторські послуги складає фіксований розмір у суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті спору 20000 грн., у судах апеляційної та касаційної інстанції по 15000 грн.;

п. 5 оплата за надані послуги здійснюється на підставі виставленого рахунку адвокатом протягом 2 робочих днів з дати виставлення відповідного рахунку;

п. 6 факт надання послуг підтверджується актом надання послуг, підписаного та скріпленого печатками кожної зі сторін.

До договору про надання правової допомоги №11/10-1 від 11.10.2021 року, з урахуванням умов додаткової угоди №1 від 01.03.2023 року, сторонами складено акт наданих послуг №11/09 від 11.09.2023 року, в якому погоджено гонорар адвоката Кріля В.Я. на суму 20000 грн.

Того ж дня 11.09.2023 року адвокатом передано позивачу рахунок на оплату №11/09 на суму 20000 грн., який платіжною інструкцією № 6477 від 11.09.2023 року позивачем сплачено на користь адвоката Кріля В.Я. 20000 грн. за надання правової допомоги згідно рахунку-фактури №11/09.

Отже, предметом спору є вимога позивача про стягнення з відповідача 20000 грн. вартості наданої правової допомоги адвокатом Крілем В.Я. у даній справі.

Згідно з ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У статті 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 ГПК України, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 1 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

При цьому ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За обставин даної справи суд вбачає, що до позовної заяви позивач надав попередній орієнтовний розрахунок судових витрат у справі № 925/382/23, зазначив суму судових витрат, яка становить 20000 грн., які є витратами на професійну правничу допомогу 2684 грн. сплачений судовий збір, повідомив про намір подачі до суду доказів понесених позивачем на професійну правничу допомогу протягом 5 календарних днів з дати винесення судового рішення..

В судове засідання 23.05.2023 року представники сторін не з`явились згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 240 ГПК України, судом підписано рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складення повного судового рішення.

04.09.2023 року складено повний текст рішення, того ж дня внесене до ЄДРСР, копії рішення надіслані учасникам справи. Відповідно до даних Укрпошти про відстеження поштового відправлення рішення суду вручено особисто позивачу 09.09.2023 року. 11.09.2023 року позивач направив засобами поштового зв`язку заяву про розподіл судових витрат з доданими до неї доказами обґрунтованості заявлених вимог, яка зареєстрована в Господарському суді Черкаської області 15.09.2023 року за вх. № 15222/23.

Таким чином, докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи були подані у строк, передбачений ч. 8 ст. 129 ГПК України.

З урахуванням вищевикладеного, суд вбачає, що між позивачем та адвокатом Крілем В.Я. укладено договір про надання правової допомоги №11/10-1 від 11.10.2021 року п.п. 6,7 розділу 3 якого погоджено, що факт надання послуг підтверджується актом надання послуг, зразок якого є додатком №2 до цього договору; підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура, зразок якого є додатком№3 до договору.

Пунктами 2,5,6 додаткової угоди №1 від 01.03.2023 року до договору про надання правової допомоги №11/10-1 від 11.10.2021 року сторони погодили вартість послуг адвоката з надання правової допомоги у спорі за позовом клієнта до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шполянська кондитерська фабрика" про стягнення понесених витрат з автоперевезення по території України та експедиторські послуги складає фіксований розмір у суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті спору 20000 грн., у судах апеляційної та касаційної інстанції по 15000 грн.; оплата за надані послуги здійснюється на підставі виставленого рахунку адвокатом протягом 2 робочих днів з дати виставлення відповідного рахунку; факт надання послуг підтверджується актом надання послуг, підписаного та скріпленого печатками кожної зі сторін.

11.09.2023 року між позивачем та адвокатом Крілем В.Я. складено акт наданих послуг №11/09 на суму 20000 грн., виставлено рахунок на оплату №11/09-23 від11.09.2023 року, який на виконання умов договору фактично сплачено позивачем платіжною інструкцією №6477 від 11.09.2023 року.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази надання адвокатом Крілем В.Я. позивачу професійної правничої допомоги у даній справі, з урахуванням погоджених розцінок за послуги з надання правничої допомоги, підтвердження доказів фактичної оплати наданих послуг, дають суду достатні підстави для покладення витрат позивача на отримання професійної правничої допомоги адвоката на відповідача.

Разом з тим суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 4, 5, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Поряд з цим, аналіз наведених норм частини четвертої статті 126 ГПК України, а також частини п`ятої статті 129 цього Кодексу дає суду підстави для висновку, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмету спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Разом з цим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом Крілем В.Я. робіт, суд доходить висновку про наявність підстав для не покладення на відповідача усіх витрат на професійну правничу допомогу позивача на користь якого ухвалено судове рішення.

Судом враховано, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому, згідно з статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 Господарського процесуального кодексу України.

У пункті 4.16 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19 Верховний Суд вказав, що висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи».

За наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 126 та частиною п`ятою статті 129 ГПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом Крілем В.Я робіт, суд доходить висновку про наявність підстав для не покладення на відповідача усіх витрат на професійну правничу допомогу позивача, на користь якого ухвалено судове рішення.

Підставою для цього суд вважає непропорційність розміру цих витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, а відтак і їх необґрунтованість, не співмірність і нерозумність.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про покладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Шполянська кондитерська фабрика" судових витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Арді Логістікс" на професійну правничу допомогу у справі № 925/382/23 лише частково у розмірі 10000 грн., про що ухвалює додаткове рішення.

Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 221, 236-240, 244, 256 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Арді Логістікс" про розподіл судових витрат вх. №15222/23 від 15.09.2023 року задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Шполянська кондитерська фабрика", , місцезнаходження: 18015, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Чигиринська, буд. 11, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арді Логістікс", , місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Дніпровська Набережна, буд. 17 -10000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Арді Логістікс" в частині вимог про стягнення 10000 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складене 27.09.2023 року.

Суддя В.М. Грачов