ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

28 вересня 2023 року Справа № 918/409/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Розізнана І.В. , суддя Філіпова Т.Л.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 26.06.2023

(ухвалене о 10:59 год. у м. Рівному, повний текст складено 30.06.2023)

у справі № 918/409/23 (суддя Політика Н.А.)

за позовом Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД"

про стягнення коштів у сумі 72 250 грн 34 коп.

Відповідно до ч.13 ст.8, ч. 10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД" про стягнення 72 250 грн 34 коп. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено строки виконання зобов`язань, передбачених п. 5.1. Договору на закупівлю товарів від 02.03.2023 № 171. Зокрема позивач зазначає, що Товариством не поставлено товар, у зв`язку із чим на підставі п. 7.2. Договору на закупівлю товарів від 02.03.2023 № 171 позивачем нараховано пеню в розмірі 72 250 грн 34 коп. та заявлено її до стягнення.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 26.06.2023 у справі № 918/409/23 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД" на користь Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" пеню в розмірі 72 250 грн 34 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідач допустив прострочення поставки товару за Договором, а від так зобов`язаний сплатити позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від загальної вартості договору.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 525, 526, 530, 549, 610, 611, 630, 631, 655, 712 ЦК України, ст. 230, 232 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД" із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду Рівненської області від 26.06.2023 у справі № 918/409/23 скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані таким.

У Договорі листування, шляхом обміну електронними повідомленнями, не передбачено. Адреса електронної пошти постачальника відсутня у Договорі, однак наявна поштова адреса: 49080, м. Дніпро, вул. Шолохова 29/99. Тому, якщо виконувати умови Договору, позивач повинен був надіслати заявку поштою на адресу вказану у Договорі на закупівлю товарів № 171.

Позивач вказував що відправив заявку на електронну адресу, але доказів цього не надав. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчили би про відправку заявки позивачем та її отримання відповідачем. Крім того, якщо будь-який лист відправляється засобами електронного зв`язку в електронній формі, цей документ (лист) скріплюється електронним цифровим підписом уповноваженої особи.

Штрафні санкції у 51,64 разів перевищують суму заявки, на яку посилається позивач, як на невиконану.

За наведеного, відповідач вважає, що при розгляді справи суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи, не надав оцінку доказам та доводам відповідача, не дослідив докази позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу, позивач не погоджується із доводами скаржника, з огляду на таке.

Письмова заявка надсилалась на електронну пошту відповідача, яка відома позивачу з моменту проведення торгів та первинної переписки між сторонами щодо укладення Договору на закупівлю товарів №171 від 02.03.2023. Направлення позивачем заявки на поставку товару під час виконання Договору про закупівлю електронною поштою є сучасним, швидким та зручним способом комунікації

Заявка від 08.03.2023, викладена на паперовому фірмовому бланку підприємства, містить вихідний номер та дату складання документа, підпис директора, печатку підприємства.

Відповідач помилково ототожнює поняття електронного документа й надсилання електронної копії письмового документа засобами електронного зв`язку.

Отже, заявка від 08.03.2023 за вих.№854/01-11, яка викладена в письмовій формі і надіслана на електронну пошту відповідача є основним доказом звернення до відповідача і тим самим вона породжувала в нього обов`язок поставити товар.

Враховуючи принцип свободи підприємницької діяльності, в рамках якої сторонами було визначено всі умови Договору про закупівлю товарів № 171 від 02.03.2023, прийняття заявки на поставку та безпосередня поставка товару повинні були здійснитися в обумовлені строки.

Натомість на заявку на поставку товару відповідач не відреагував, сама поставка товару не відбулася.

У зв`язку з цим, на виконання п.7.2 Договору було Замовником нараховано пеню в розмірі 72 250 грн 34 коп., так як Постачальник не виконав умови Договору на закупівлю товарів №171 від 02.03.2023.

За наведеного, позивач просить рішення Господарського суду Рівненської області від 26.06.2023 у справі № 918/409/23 залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в позові відмовити, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що 02.03.2023 між Рівненським обласним виробничим комунальним підприємством водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (далі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД" (далі - Постачальник) укладено Договір на закупівлю товарів № 171 (далі - Договір; а. с. 5-7).

Згідно із п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується протягом 2023 року поставити Замовнику товар, зазначений у п. 1.2. договору (далі - товар), а Замовник - прийняти та оплатити цей товар на умовах даного Договору.

Відповідно до п. п. 1.2.-.1.4. Договору найменування товару: Металопрокат/Код ДК 021-2015-ДК 021:2015:14620000-3 Сплави. Кількість товару зазначена в Специфікації (Додаток 1), яка є невід`ємною частиною Договору. Обсяг закупівлі товару може бути зменшений залежно від реального фінансування видатків Замовника.

Ціна Договору становить 1 286 408 грн 64 коп., в тому числі ПДВ 20% (пункт 3.1. Договору).

Згідно з п. 3.2. Договору вартість одиниці товару зазначена в Специфікації (Додаток 1 до Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору оплата за поставлений товар здійснюється впродовж 30 робочих днів з моменту отримання товару на склад Замовника, на підставі належно оформлених первинних документів (видаткової накладної, тощо).

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що поставка здійснюється на підставі заявки на відповідну партію товару, що подаються Замовником і приймається Виконавцем у письмовому вигляді. Строк поставки товару - протягом 7 днів з дати отримання від Замовника заявки. Датою поставки товару вважається дата його отримання Замовником та оформлення видаткової накладної на товар.

Місце поставки товару: склад Замовника, м. Рівне, вул. Чорновола, 89 (пункт 5.2. Договору).

Поставка товару здійснюється виключно партіями згідно заявок Замовника протягом року за рахунок Постачальника (пункт 5.3. Договору).

Згідно з п. 7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та умовами Договору.

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі повного або часткового невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при поставці товару, що є предметом Договору, Постачальник сплачує на користь Покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент виникнення таких зобов`язань, від загальної вартості договору за кожен день прострочення виконання зобов`язання за весь час його невиконання. Сплата пені не звільняє Постачальника від подальшого належного виконання ним своїх зобов`язань, передбачених Договором.

У випадку виникнення спорів або розбіжностей сторони зобов`язуються вирішувати їх шляхом переговорів та консультацій (пункт 9.1. Договору).

У разі недосягнення сторонами згоди, спори (розбіжності) вирішуються у судовому порядку в господарському суді за місцем знаходження Замовника (пункт 9.2. Договору).

Договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2023 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (пункт 11.1. Договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Також, між сторонами підписано специфікацію, яка є додатком 1 до Договору (а. с. 8).

Згідно Специфікації сторони погодили поставку товару на загальну суму 1 286 408 грн 64 коп.

Як вказує позивач, ним 08.03.2023 було направлено відповідачу на електронну адресу заявку від 08.03.2023 № 854/01-11.

Суд зауважує, що матеріали справи містять копію заявки від 08.03.2023 № 854/01-11, скріншоти з особистого кабінету електронної пошти позивача (а. с. 9-11).

Позивач зазначає, що відповідач не виконав вказану заявку, не здійснив поставку товару, а відтак позивач, керуючись п. 7.2. Договору, нарахував відповідачу пеню в сумі 72 250 грн 34 коп. та звернувся до суду із цим позовом.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

У відповідності до ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Як убачається із встановлених обставини у цій справі, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі Договору на закупівлю товарів № 171 від 02.03.2023, який за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Відповідно до ст.525 ЦК України зазначено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається, крім випадків передбачених законом або договором.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

За приписами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно (ч. 1 ст. 551 ЦК України).

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді, грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, штрафні санкції за порушення строків виконання зобов`язання застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг), а за порушення строків зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять пнів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості (ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно із п. 7.2. Договору у разі повного або часткового невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при поставці товару, що є предметом Договору, Постачальник сплачує на користь Покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на момент виникнення таких зобов`язань, від загальної вартості договору за кожен день прострочення виконання зобов`язання за весь час його невиконання. Сплата пені не звільняє Постачальника від подальшого належного виконання ним своїх зобов`язань, передбачених Договором.

Позивач, звертаючись до суду із цим позовом вказував, що відповідачем не виконано заявку від 08.03.2023 № 854/01-11. Докази на спростування такого відсутні в матеріалах справи, а відповідачем не заперечується не поставка товару за згаданою заявкою.

При цьому, суд апеляційної інстанції встановив, що матеріали господарської справи не містять доказів надіслання такої заявки засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, котра виказана в Договорі - 49080, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Шолохова, 29/99.

Вказане не заперечується позивачем та відповідачем.

В свою чергу позивач, вказує, що надіслав таку заявку на електронну адресу відповідача.

Однак, як свідчать матеріали справи та встановлено судом, що умовами Договору на закупівлю товарів № 171 від 02.03.2023 не передбачено можливість електронного листування під час його виконання, не погоджено між сторонами відповідних адрес для листування електронним зв`язком, переліку осіб, уповноважених вести таке листування; вказаний договір поставки не містить електронних адрес сторін.

Надаючи оцінку, наданим позивачем скріншотів, суд вказує, що вони не дають можливості встановити зміст направлених вкладень до електронних листів.

Також, суд вказує, що позивачем в позові зазначалося про отримання 10.09.2023 від відповідача рахунку (ціни).

Однак, як вбачається із скріншота, розташованого на 11 аркуші справи, розміщений на ньому лист стосується кутника 35х35х2,88-20 м та смуги 20х4-25м, в той час як предметом поставки за спірною заявкою (партією) був круг стальний д75-1,5 м.

У постанові від 21.06.2023 в справі № 916/3027/21 (провадження № 12-8гс23) Велика Палата Верховного Суду зазначила: "подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. Поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ - це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами. […] Якщо з урахуванням конкретних обставин справи суд дійде висновку про те, що відповідне листування дає змогу встановити його учасників та може підтверджувати ті чи інші доводи сторін, наприклад, щодо наявності між ними відповідних відносин, ведення певних перемовин тощо, суд може прийняти таке листування як доказ і в такому разі надати йому оцінку сукупно з іншими доказами у справі".

Надаючи оцінку листуванню, суд вказує, що з його змісту не вбачається, що відповідач виставив рахунок на оплату товару, замовленого саме за заявкою № 854/01-11 від 08.03.2023.

Тому, враховуючи відсутність можливості сторін вести електронне листування (із вкладенням файлів), відсутність доказів надіслання паперової копії заявки на поштову адресу відповідача, заперечення відповідача щодо отримання заявки № 854/01-11 від 08.03.2023 на електронну адресу, відсутність будь-яких доказів, котрі б підтвердили факт прийняття відповідачем вказаної заявки до виконання, апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що відсутності докази порушення відповідачем строку поставки товару, позаяк у відповідності до п. 5.1. Договору, такий строк обраховується із дати отримання заявки.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вказує, що за відсутності належних доказів надання відповідачу заявки, від отримання якої рахується кінцевий термін поставки товару, відсутня можливість встановлення обставин обізнаності відповідача із таким терміном.

Вказане, що в свою чергу унеможливлює встановлення строку, з якого зобов`язання було порушено відповідачем, а від так суд апеляційної інстанції вказує про відсутність підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді сплати пені та штрафу.

Окрім того, як вказано вище, за умовами п. 5.3. Договору поставка товару здійснюється виключно партіями згідно заявок Замовника протягом року за рахунок Постачальника.

Суд зауважує, що в загальному розумінні партія товару - це визначена кількість товарів одного або кількох найменувань, котрі закуплені, відвантажені або отримані, одночасно за одним товаросупровідним документом.

В той час, в цьому випадку позивач, всупереч умовам Договору, замовив одну одиницю товару одного найменування.

Підсумовуючи усе вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в позові.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника підтверджуються матеріалами справи.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи (п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи вказане, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД", скасування рішення Господарського суду Рівненської області від 26.06.2023 у справі № 918/409/23 та ухвалення нового про відмову в позові.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД" задовольнити.

2 Рішення Господарського суду Рівненської області від 26.06.2023 у справі № 918/409/23 скасувати.

Ухвалити нове.

В позові відмовити.

3. Стягнути з Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (33028, Рівненська область, місто Рівне, вулиця С. Бандери, будинок 2, код 03361678) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А ПЛЮС ТРЕЙД" (49080, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Шолохова, будинок 29, квартира 99, код 43277447) - 3 220 грн 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Господарському суду Рівненської області видати наказ на виконання цієї постанови.

5. Справу № 918/409/23 надіслати Господарському суду Рівненської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Філіпова Т.Л.