ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2023 р. Справа №921/787/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючої судді Орищин Г.В.,

суддів Галушко Н.А.,

Желіка М.Б.

секретар судового засідання Костерева О.А.

розглянув апеляційну скаргу Тернопільської міської ради вих.№205/01 від 09.11.2022 року (вх. № 01-05/2748/22 від 14.11.2022 року)

на рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.10.2022 року (повний текст рішення складено 21.10.2022 року суддя Н.М. Бурда)

у справі №921/787/20

за позовом Тернопільської міської ради, м. Тернопіль

до відповідача Тернопільської районної ради, м. Тернопіль

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

Великоберезовицької селищної ради, смт. Велика Березовиця

Великогаївської сільської ради, с. Великі Гаї,

Байковецької сільської ради, с. Байківці,

Підгороднянської сільської ради, с. Підгородне,

Білецької сільської ради, с. Біла,

Великобірківської селищної ради, смт. Великі Бірки

Комунального некомерційного підприємства Великобірківської селищної ради Тернопільська центральна районна лікарня (надалі КНП ВСР ТЦРЛ), смт. Великі Бірки,

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання права,

за участю представників:

від позивача Чарнош Т.М.

від відповідача не з`явились

від третьої особи 1 Тимчій В.В.

від третьої особи 2 Чаповський В.В.

від третьої особи 3 не з`явились;

від третьої особи 4 Микитюк І.С.

від третьої особи 5 не з`явились

від третьої особи 6 Самуляк М.Ю. (в режимі відеоконференції)

від третьої особи 7 Крічфалушій Л.І.

17 грудня 2020 Тернопільська міська рада звернулася до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Тернопільської районної ради про:

- визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської районної ради №747 від 17.11.2020 «Про передачу до комунальної власності сільських, селищних рад Тернопільського району частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району» в частині передачі до комунальної власності Великоберезовицької селищної ради, Великогаївської сільської ради, Байковецької сільської ради, Підгороднянської сільської ради Білецької сільської ради та Великобірківської селищної ради майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, відображеного в додатку №1 до рішення (п.п.1-6) на умовах спільної часткової комунальної власності, а саме, щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходяться у межах м. Тернополя: адміністративної будівлі, площею 285,2 м2 по вул. Нечая, 27; нежитлового приміщення, площею 137,6 м2 по вул. Бродівська, 17; нежитлової будівлі, адмінбудинку, площею 1830,5 м2 по вул. М.Кривоноса, 10; районного будинку культури, площею 1064,1 м2 по вул. Шкільна, 4; будівлі стоматології, площею 588,2 м2 по бульв. Т.Шевченка, 45; адміністративного корпусу, площею 923,5 м2, кисневої, площею 13,3 м2, стаціонарного корпусу, площею 2447,1 м2, нової поліклініки з даховою котельнею, площею 2068,6 м2, гаражу, площею 54,2 м2 та овочесховища, площею 36,2 м2 по вул. Кн. Острозького, 9;

- визнання за Тернопільською міською територіальною громадою в особі Тернопільської міської ради права на отримання у комунальну власність майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, відображеного в додатку №1 до рішення Тернопільської районної ради від 17.11.2020 №747 «Про передачу до комунальної власності сільських, селищних рад Тернопільського району» частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району (п.п.1-6) перелічених вище об`єктів нерухомого майна, які знаходяться у межах м. Тернополя.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2021 позовні вимоги Тернопільської міської ради задоволено частково; визнано незаконним та скасовано рішення Тернопільської районної ради №747 від 17.11.2020 «Про передачу до комунальної власності сільських, селищних рад Тернопільського району» частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району в частині передачі до комунальної власності Великоберезовицької селищної ради, Великогаївської сільської ради, Байковецької сільської ради, Підгороднянської сільської ради Білецької сільської ради та Великобірківської селищної ради майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, відображеного в додатку №1 до рішення Тернопільської районної ради від 17.11.2020 року за №747 на умовах спільної часткової комунальної власності, а саме, щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходяться у межах м. Тернополя: адміністративної будівлі, площею 285,2 м2 по вул. Нечая, 27; нежитлового приміщення, площею 137,6 м2 по вул. Бродівська, 17; нежитлової будівлі, адмінбудинку, площею 1830,5 м2 по вул. М.Кривоноса, 10; районного будинку культури, площею 1064,1 м2 по вул. Шкільна, 4; будівлі стоматології, площею 588,2 м2 по бульв. Т. Шевченка, 45; адміністративного корпусу, площею 923,5 м2, кисневої, площею 13,3 м2, стаціонарного корпусу, площею 2447,1 м2, нової поліклініки з даховою котельнею, площею 2068,6 м2, гаражу, площею 54,2 м2 та овочесховища, площею 36,2 м2 по вул. Кн. Острозького, 9; в частині позовних вимог щодо визнання за Тернопільською міською територіальною громадою в особі Тернопільської міської ради права на отримання у комунальну власність майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, відображеного в додатку №1 до рішення Тернопільської районної ради від 17.11.2020 за №747 про передачу до комунальної власності сільських, селищних рад Тернопільського району частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району (п.п.1-6), а саме об`єктів нерухомого майна, які знаходяться у межах м. Тернополя: адміністративної будівлі, площею 285,2м2 по вул. Нечая, 27; нежитлового приміщення, площею 137,6 м2 по вул. Бродівська, 17; нежитлової будівлі, адмінбудинку, площею 1830,5 м2, по вул. М.Кривоноса, 10; районного будинку культури, площею 1064,1 м2 по вул. Шкільна, 4; будівлі стоматології, площею 588,2 м2 по бульв. Т.Шевченка, 45; адміністративного корпусу, площею 923,5 м2 кисневої, площею 13,3 м2, стаціонарного корпусу, площею 2447,1 м2, нової поліклініки з даховою котельнею, площею 2068,6 м2, гаражу, площею 54,2 м2 та овочесховища, площею 36,2 м2 по вул. Кн. Острозького, 9 - відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, треті особи Великобірківська селищна рада та Великогаївська сільська рада оскаржили його до Західного апеляційного господарського суду.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2021 року у справі №921/787/20 скасовано в частині визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської районної ради №747 від 17.11.2020 року «Про передачу до комунальної власності сільських, селищних рад Тернопільського району» частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району» стосовно передачі до комунальної власності Великоберезовицької селищної ради, Великогаївської сільської ради, Байковецької сільської ради, Підгороднянської сільської ради Білецької сільської ради та Великобірківської селищної ради майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, відображеного в додатку №1 до рішення на умовах спільної часткової комунальної власності, а саме, щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходяться у межах м. Тернополя: адміністративної будівлі, площею 285,2 м2 по вул. Нечая, 27; нежитлового приміщення, площею 137,6 м2 по вул. Бродівська, 17; нежитлової будівлі, адмінбудинку, площею 1830,5 м2 по вул. М.Кривоноса, 10; районного будинку культури, площею 1064,1 м2 по вул. Шкільна, 4; будівлі стоматології, площею 588,2 м2 по бульв. Т.Шевченка, 45; адміністративного корпусу, площею 923,5 м2, кисневої, площею 13,3 м2, стаціонарного корпусу, площею 2447,1 м2, нової поліклініки з даховою котельнею, площею 2068,6 м2, гаражу, площею 54,2 м2 та овочесховища, площею 36,2 м2 по вул. Кн. Острозького, 9; прийнято в цій частині нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання за Тернопільською міською територіальною громадою в особі Тернопільської міської ради права на отримання у комунальну власність майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, відображеного в додатку №1 до рішення Тернопільської районної ради від 17.11.2020 року №747 «Про передачу до комунальної власності сільських, селищних рад Тернопільського району» частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району» (п.п.1-6) перелічених об`єктів нерухомого майна, які знаходяться у межах м. Тернополя, рішення господарського суду Тернопільської області від 12.05.2021 року у справі №921/787/20 залишено без змін.

З постановою Західного апеляційного господарського суду не погодилася Тернопільська міська рада і відтак оскаржила таку до суду касаційної інстанції.

Постановою Верховного Суду від 26.01.2022 постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 та рішення Господарського суду Тернопільської області від 12.05.2021 у справі № 921/787/20 в частині позовних вимог Тернопільської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської районної ради від 17.11.2020 № 747 «Про передачу до комунальної власності сільських, селищних рад Тернопільського району частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району» - скасовано, а справу за № 921/787/20 в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції; в решті постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.10.2021 у даній справі залишено без змін.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 06.10.2022 у справі № 921/787/20 у задоволенні позовних вимог Тернопільської міської ради в частині визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської районної ради від 17.11.2020 №747 «Про передачу до комунальної власності сільських, селищних рад Тернопільського району частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району» відмовлено.

Не погодившись з ухваленим рішенням, Тернопільська міська рада оскаржила таке в апеляційному порядку, звернувшись до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції було винесено з неповним встановленням обставин, які мають значення для справи, є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що відповідачем порушено процедуру прийняття рішення органу місцевого самоврядування та порядок передачі комунального майна. Процедурні порушення, допущені Тернопільською районною радою при прийнятті спірного рішення, є підставою для його скасування, а право Тернопільської територіальної громади на прийняття об`єктів до комунальної власності громади визначене законом.

Водночас, Тернопільська міська рада зазначає, що суд не надав належної оцінки причинно-наслідковому зв`язку між неправомірними діями відповідача та відсутністю пропозиції позивача. Крім цього, звертає увагу суду на те, що жодна із зазначених в рішенні територіальних громад, не зверталась до Тернопільської районної ради із проханням про передачу із спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району об`єктів у комунальну власність територіальної громади та не надавала згоди на отримання такого майна у комунальну власність.

Заперечуючи вимоги апеляційної скарги Великоберезовицька селищна рада (тертя особа-1) та Підгороднянська сільська рада (третя особа-4) подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких, зокрема третя особа -1 зазначає, що суб`єктивні права чи інтереси міської ради були б порушеними, якщо б на час прийняття рішення в Тернопільської районної ради існував обов`язок щодо передачі Тернопільській міській раді нерухомого майна, що було передане третім особам відповідно до рішення від 17.11.2022 №747, а також, що зібраними у справі доказами, підтверджується, що ці об`єкти задовольняють потреби переважно жителів сільських та селищних громад, яким вони передані. Водночас, третя особа-4 зазначає, що сподівання позивача отримати спірні об`єкти у власність, не доводять беззаперечних обставин наявності прав чи охоронюваних законом інтересів щодо спірного майна та відповідно їх порушення.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 28.02.2023 апеляційну скаргу Тернопільської міської ради залишено без задоволення; рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.10.2022 у справі №921/787/20 залишено без змін.

Не погодившись з прийнятою постановою, позивач оскаржив її в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 25.05.2023 скасовано постанову Західного апеляційного господарського суду від 28 лютого 2023 року у справі № 921/787/20, а вказану справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Верховний Суд, скасовуючи оскаржувану постанову Західного апеляційного господарського суду та направляючи справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, зазначив, що суд апеляційної інстанції ухилився від розгляду усіх доводів апеляційної скарги та не врахував висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах (справа № 926/3156/21), відтак передчасно погодився із висновком місцевого господарського суду про те, що у позивача на момент прийняття відповідачем оспорюваного рішення права або законного інтересу не було, тобто не могло мати місце його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023 справу №921/787/20 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Орищин Г.В., судді Галушко Н.А., Желік М.Б.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 апеляційну скаргу Тернопільської міської ради у справі №921/787/20 призначено до розгляду в судовому засіданні.

Хід розгляду вказаної апеляційної скарги відображено у відповідних ухвалах Західного апеляційного господарського суду. За клопотанням представника третьої особи Великобірківської селищної ради судові засідання відбувалися в режимі відеоконференції.

В дане судове засідання прибули представники позивача, третіх осіб 1,2,4 та 7, представник третьої особи-6 вийшов на зв`язок із судом в режимі відеоконференції; відповідач та треті особи 3 і 5 участі уповноважених представників не забезпечили, причини неявки суду не повідомили, хоча своєчасно та належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги. Представники, що прибули в дане судове засідання підтримали свої доводи, міркування та заперечення, висловлені у попередніх судових засіданнях.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне:

17.11.2020 Тернопільська районна рада прийняла рішення № 747 «Про передачу до комунальної власності сільських, селищних рад Тернопільського району частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району», згідно з пунктом 1 якого вирішила передати до комунальної власності Великоберезовицької селищної ради, Великобірківської селищної ради, Великогаївської сільської ради, Байковецької сільської ради, Білецької сільської ради, Підгороднянської сільської ради майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, управління якими здійснює Тернопільська районна рада, згідно з додатком № 1 на умовах спільної часткової комунальної власності. Пунктом 2 цього рішення уповноважено голову Тернопільської районної ради на підписання від імені Тернопільської районної ради передавальних актів.

Відповідно до додатку № 1 до вказаного рішення районної ради у власність сільським та селищним радам Тернопільського району передано:

1) адміністративну будівлю, площею 285,2 м2, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Нечая, 27 передано Підгороднянській сільській раді (частка майна у власності - ціла);

2) нежиле приміщення, площею 137,6 м2, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Бродівська, 17 передано Великогаївській сільській раді та Байковецькій сільській раді (частка майна у власності по 1/2);

3) нежитлову будівлю, адмінбудинок, площею 1830,5 м2, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. М. Кривоноса, 10 передано Підгороднянській сільській раді, Байковецькій сільській раді та Великогаївській сільській раді (частка майна у власності по 1/3);

4) районний будинок культури, площею 1064,1 м2, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Шкільна, 4 передано Великоберезовицькій селищній раді (частка майна у власності - ціла);

5) будівлю стоматології, площею 588,2 м2, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, бульв. Т. Шевченка, 45 передано Байковецькій сільській раді, Великогаївській сільській раді, Великоберезовицькій селищній раді, Підгороднянській сільській раді (частка майна по 1/4);

6) адміністративний корпус, площею 923,5 м2, кисневу, площею 13,3 м2, стаціонарний корпус, площею 2447,1 м2, нову поліклініку з даховою котельнею, площею 2068,6 м2, гаражі, площею 54,2 м2та овочесховище, площею 36,2 м2, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 9 передано Великоберезовицькій селищній раді, Підгороднянській сільській раді, Великогаївській сільській раді, Байковецькій сільській раді, Білецькій сільській раді та Великобірківській селищній раді (частка майна у власності по 1/6);

7) лікарню, площею 664,4 м2, кухню, площею 70,2 м2 та господарський корпус, площею, 170,2 м2, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., Тернопільський район, с. Мишковичі, вул. Надрічна, 23 передано Великоберезовицькій селищній раді (частка майна у власності - ціла).

В преамбулі рішення Тернопільської районної ради № 747 від 17.11.2020 зазначено, що його прийнято на підставі пункту 20 частини 1 статті 43, статті 60, пункту 10 розділу V Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи рішення Великоберезовицької селищної ради № 856 від 09.11.2020, Великобірківської селищної ради № 228 від 24.09.2020, Великогаївської сільської ради № 1260 від 13.11.2020, Байковецької сільської ради № 1283 від 17.11.2020, Білецької сільської ради № 78 від 12.03.2019, Підгороднянської сільської ради № 780 від 22.09.2020 та з врахуванням висновків постійної комісії з питань соціально-економічного розвитку, фінансів і бюджету та міжбюджетних відносин.

Рішенням Тернопільської районної ради № 751 від 17.11.2020 затверджено передавальні акти нерухомого комунального майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, Тернопільського району (а.с. 185-190, т. 2).

Водночас, 18.12.2020 Тернопільська міська рада прийняла рішення за № 8/2/133 «Про звернення Тернопільської міської ради щодо передачі у комунальну власність об`єктів спільної власності територіальних громад Тернопільського району, які знаходяться на території Тернопільської міської територіальної громади», згідно з яким вирішено звернутися до Тернопільської районної ради щодо безоплатної передачі з спільної власності територіальних громад Тернопільського району до комунальної власності Тернопільської міської територіальної громади майна, перелік якого визначений в додатку (а.с. 180, т. 2).

Відповідно до додатку до рішення Тернопільської міської ради за № 8/2/133 від 18.12.2020 до об`єктів спільної власності територіальних громад Тернопільського району, які знаходяться на території Тернопільської міської територіальної громади належить:

1) адміністративна будівля, площею 285,2 м2, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Полковника Д. Нечая, 27;

2) нежиле приміщення, площею 137,6 м2, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Бродівська, 17;

3) нежитлова будівля, адмінбудинок, площею 1830,5 м2, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. М. Кривоноса, 10;

4) Районний будинок культури, площею 1064,1 м2, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Шкільна, 4;

5) будівля стоматології, площею 588,2 м2, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, бульв. Т. Шевченка, 45;

6) адміністративний корпус, площею 923,5 м2, киснева, площею 13,3 м2, стаціонарний корпус, площею 2447,1 м2, нова поліклініка з даховою котельнею, площею 2068,6 м2, гаражі, площею 54,2 м2 та овочесховище, площею 36,2 м2, що знаходяться за адресою: м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 9(а.с. 180, т. 2 на звороті).

В листі № 1600/01 від 28.12.2020 Тернопільська міська рада просила Тернопільську районну раду скасувати рішення № 747 від 17.11.2020 та передати у встановленому законодавством порядку Тернопільській міській територіальній громаді в особі Тернопільської міської ради зазначене майно спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Тернопільського району, яке знаходиться у м. Тернополі.

Незгода Тернопільської міської ради з прийнятим Тернопільською районною радою рішенням за 747 від 17.11.2020 щодо передачі у власність окремим сільським та селищним радам Тернопільського району майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, визначеного в додатку 1 до спірного рішення, що знаходиться в межах міста Тернополя, та неможливість в позасудовому порядку врегулювати спірне питання, слугували підставою для звернення Тернопільської міської ради до суду з даним позовом.

Розглядаючи даний спір та приймаючи постанову у даній справі, суд апеляційної інстанції виходив з наступного:

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів ч.ч. 1, 3 ст. 140 Конституції України місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно з ч. 1 статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч. 8 ст. 60 Закону «Про місцеве самоврядування» (далі Закон) право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з абз. 2 п. 10 розділу V Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме прийняття спірного рішення) майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад (абз. 3 п. 10 розділу V «Прикінцевих та перехідних положень» вказаного Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За своїм змістом норма абз. 3 п. 10 розділу V «Прикінцевих та перехідних положень» Закону має імперативний характер, позаяк у співвідношенні з ч.8 ст. 60 цього Закону встановлює дві виняткові підстави обов`язкового відчуження районною чи обласною радою об`єктів права спільної власності територіальних громад на користь конкретної місцевої територіальної громади району чи області незалежно від наявності згоди інших територіальних громад району чи області на вилучення вказаних об`єктів, а саме:

1) окремі об`єкти права спільної власності територіальних громад знаходяться на території місцевої територіальної громади (сільської, селищної, міської, об`єднаної) (територіальний аспект);

2) зазначені об`єкти задовольняють колективні потреби виключно тієї територіальної громади, на території якої вони знаходяться (виключний інтерес).

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.09.2022 у справі № 926/3156/21 та від 15.02.2022 у справі № 904/4109/21.

Верховний Суд у своїй постанові від 25.05.2023, скасовуючи рішення та постанову судів першої та апеляційної інстанцій у даній справі, зазначив про неврахування судами попередніх інстанцій висновку Верховного Суду щодо правильного застосування приписів Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у подібних правовідносинах, який викладено у постанові від 07.09.2022 у справі № 926/3156/21 та зводиться до наступного:

"Згідно з частиною восьмою статті 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 10 розділу V Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції, чинній на 07.11.2020) майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні та обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу. За пропозицією сільських, селищних, міських рад районні, обласні ради повинні приймати рішення про передачу до комунальної власності відповідних територіальних громад окремих об`єктів, спільної власності територіальних громад, які знаходяться на їх території і задовольняють колективні потреби виключно цих територіальних громад."

Верховний Суд зазначив, що за своїм змістом норма абзацу 3 пункту 10 розділу V Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" (в редакції, чинній на 07.11.2020) має імперативний характер, позаяк у співвідношенні з частиною восьмою статті 60 цього Закону встановлює дві виняткові підстави обов`язкового відчуження районною чи обласною радою об`єктів права спільної власності територіальних громад на користь конкретної місцевої територіальної громади району чи області незалежно від наявності згоди інших територіальних громад району чи області на вилучення вказаних об`єктів, а саме: 1) окремі об`єкти права спільної власності територіальних громад знаходяться на території місцевої територіальної громади (сільської, селищної, міської, об`єднаної); 2) зазначені об`єкти задовольняють колективні потреби виключно тієї територіальної громади, на території якої вони знаходяться.

У Рішенні Конституційного Суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) надано офіційне тлумачення поняття "охоронюваний законом інтерес" як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовленого загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкованого у суб`єктивному праві простого легітимного дозволу, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушення.

У вищезгаданій постанові Верховного Суду наголошено на тому, що висновок судів про недоведення позивачем порушення свого цивільного права на звернення до господарського суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів на спірне майно через недоведеність звернення з відповідною пропозицією до відповідача про передачу спірних об`єктів у комунальну власність міської об`єднаної територіальної громади, не нівелює наявність у позивача законного інтересу по відношенню до спірного майна, який полягає в отриманні за своєю пропозицією за дотримання умов, визначених абзацом 3 пункту 10 розділу V Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», у комунальну власність міської територіальної громади спірного майна, яке знаходиться на його території і, в даному випадку, судами не спростовано, а навпаки зазначено, що спірне майно знаходиться саме в місті, тобто на території міської територіальної громади.

З наведеної правової позиції вбачається що при вирішенні даного спору дослідженню підлягають два аспекти: 1) місцезнаходження спірних об`єктів нерухомого майна, які передані у власність сільським та селищним радам та 2) визначення кола територіальних громад чиї інтереси та колективні потреби задовольняють спірні об`єкти.

З аналізу оспорюваного рішення районної ради за № 747 від 17.11.2020 та додатку за № 1, до нього вбачається, що згідно пунктів 1-6 переліку комунального майна, що передається у власність сільським та селищним радам Тернопільського району були передані спірні об`єкти нерухомого майна, які розташовані на території міста Тернополя. Водночас, Великоберезовицькою селищною радою, Великогаївською сільською радою, Байковецькою сільською радою, Підгороднянською сільською радою, Білецькою сільською радою та Великобірківською селищною радою не підтверджено належними та допустимими доказами, що спірні об`єкти нерухомого майна задовольняють колективні потреби лише мешканців означених сільських та селищних рад, та не задовільняють потреби жителів територіальної громади міста Тернополя.

Зі змісту абз. 3 п. 10 розділу V "Прикінцевих та перехідних положень" Закону також випливає, що передача районною радою об`єктів права спільної власності територіальних громад на користь конкретної місцевої територіальної громади, окрім існування двох вищезазначених підстав (територіальної належності та задоволення колективних потреб громади), здійснюється також за наявності однієї передумови - подання відповідної пропозиції сільських, селищних, міських рад.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що Байковецькою, Білецькою сільськими радами та Великобірківська селищною радою було надано згоду на прийняття у комунальну власність їх територіальних громадам нерухомого майна зі спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, які знаходяться на території вказаних сільських та селищної ради. Водночас, з інформації, розміщеної на сайтах Великоберезовицької селищної ради та Великогаївської і Підгороднянської сільських рад вбачається, що жодних сесій вказаних рад в період який передував прийняттю оспорюваного рішення Тернопільської районної ради не відбувалося, відтак означеними радами не приймалося жодних рішень (а.с. 23-25, 27-43, т. 1). Отож, аналізом наявних в матеріалах справи доказів суд встановив, що від означених сільських та селищних рад не поступали пропозиції та/або звернення до відповідача про передачу у власність відповідних територіальних громад нерухомого майна, яке територіально розміщене в межах міста Тернополя.

Таким чином, з наведеного слідує, що оспорюване рішення прийнято з порушенням абз. 3 п. 10 розділу V «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про місцеве самоврядування», тобто за відсутності двох виняткових підстав обов`язкового відчуження районною радою об`єктів права спільної власності територіальних громад на користь конкретної місцевої територіальної громади та відсутності подання відповідних пропозицій від Великоберезовицької та Великобірківської селищних рад, та Великогаївської, Байковецької, Підгороднянської і Білецької сільських рад.

Докази протилежного відповідачем та третіми особами не надані, а в матеріалах справи відсутні.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Наведена норма визначає об`єктом захисту саме порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано із позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Як зазначалося вище, територіальна громада Тернопільська міська рада має обґрунтовану юридичну заінтересованість, та саме територіальна громада міста Тернополя прагне до користування конкретними матеріальними благами шляхом отримання у комунальну власність розташованого в межах міста спірного майна і для задоволення потреб жителів міста Тернополя.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку (частини 1, 10 статті 59 Закону).

Колегія суддів звертає увагу апелянта на приписи ч. 2 ст. 19 Основного Закону України, згідно з яким органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У той же час, у ч. 1. ст. 21 ЦК України прямо закріплено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Аналогічні положення містяться і в ч. 10 ст. 59 Закону.

З огляду на встановлені судом обставини справи, враховуючи положення чинного законодавства, колегія суддів встановила, що спірне рішення районної ради прийнято з порушенням абз. 3 п. 10 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону, а тому вимога позивача про його скасування є обґрунтованою, адже таким рішенням порушуються права та законні інтереси Тернопільської міської ради.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене, судова колегія вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.10.2022 та задоволення позовних вимог Тернопільської міської ради в частині визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської районної ради від 17.11.2020 за № 747 «Про передачу до комунальної власності сільських, селищних рад Тернопільського району частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району» в частині передачі до комунальної власності Великоберезовицької селищної ради, Великогаївської сільської ради, Байковецької сільської ради, Білецької сільської ради, Підгороднянської сільської ради, Великобірківської селищної ради майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, управління якими здійснює Тернопільська районна рада, відображеного в додатку № 1 до рішення (п. 1-6) на умовах спільної часткової комунальної власності, а саме щодо об`єктів нерухомого майна,які знаходяться у межах м. Тернополя.

Судові витрати, у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України, за розгляд справи судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 269, 273, 275, 277, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Тернопільської міської ради вих.№205/01 від 09.11.2022 року задоволити.

Рішення Господарського суду Тернопільської області від 06.10.2022 у справі № 921/787/20 скасувати.

Позов Тернопільської міської ради задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Тернопільської районної ради від 17.11.2020 за № 747 «Про передачу до комунальної власності сільських, селищних рад Тернопільського району частки майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району» в частині передачі до комунальної власності Великоберезовицької селищної ради, Великогаївської сільської ради, Байковецької сільської ради, Білецької сільської ради, Підгороднянської сільської ради, Великобірківської селищної ради майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ Тернопільського району, управління якими здійснює Тернопільська районна рада, відображеного в додатку № 1 до рішення (п. 1-6) на умовах спільної часткової комунальної власності, а саме щодо об`єктів нерухомого майна, які знаходяться у межах м. Тернополя:

1) адміністративної будівлі, площею 285,2 м2, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Нечая, 27;

2) нежилого приміщення, площею 137,6 м2, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Бродівська, 17;

3) нежитлової будівлі, адмінбудинку, площею 1830,5 м2, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. М. Кривоноса, 10;

4) районного будинку культури, площею 1064,1 м2, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Шкільна, 4;

5) будівлі стоматології, площею 588,2 м2, що знаходиться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, бульв. Т. Шевченка, 45;

6) адміністративного корпусу, площею 923,5 м2, кисневої, площею 13,3 м2, стаціонарного корпусу, площею 2447,1 м2, нової поліклініки з даховою котельнею, площею 2068,6 м2, гаражів, площею 54,2 м2 та овочесховища, площею 36,2 м2, що знаходяться за адресою: Тернопільська обл., м. Тернопіль, вул. Кн. Острозького, 9.

Судові витрати за розгляд справи покласти на відповідача.

Стягнути з Тернопільської районної ради (46000, м. Тернопіль, м-н Перемоги, 1, ) на користь Тернопільської міської ради (46000, м. Тернопіль, вул. Листопадова 5, ) 11191,50 грн. судового збору за розгляд справи.

Господарському суду Тернопільської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення судом.

Справу повернути в Господарський суд Тернопільської області.

Повний текст постанови складено 29.09.2023.

Головуючий суддя Г.В. Орищин

суддя Н.А. Галушко

суддя М.Б. Желік