Справа № 909/685/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2023 м. Івано-Франківськ
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Ткаченко І. В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 909/685/23 за позовом Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськагропроект" 42 342 грн 65 коп. заборгованості за поставлену теплову енергію.

ДМП "ІФТКЕ" звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з ТОВ "Івано-Франківськагропроект" 42 342 грн 65 коп. заборгованості за договором про постачання теплової енергії № 622 від 23 жовтня 2020 р., з яких 30 866 грн 89 коп. - основний борг, 9 723 грн 70 коп. - інфляційні втрати та 1 752 грн 06 коп. - 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення своїх договірних зобов`язань відповідач не оплатив поставлену позивачем теплову енергію.

24 липня 2023 р., суд відкрив провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, згідно з якою відповідачу належало подати відзив на позов у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

15 серпня 2023 р., ТОВ "Івано-Франківськагропроект" направило суду відзив на позовну заяву, із змісту якого вбачається, що відповідач щодо позову заперечує, при цьому зазначив, що нарахування оплати за теплопостачання є неправомірним, оскільки відповідач фактично був відключений від системи теплопостачання, не споживав теплову енергію та вчиняв всі дії передбачені Порядком відключення споживачів від системи централізованого опалення та постачання гарячої води. При цьому відповідач вказав на те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання відповідачем рахунків фактур та актів виконаних робіт, які б свідчили про отримання відповідачем послуг з постачання теплової енергії.

28 серпня 2023 р., від ДМП "ІФТКЕ" надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій позивач зазначив, що самостійно вчинювані дії відповідачем у квітні - вересні 2021 р. по демонтажу системи опалення та встановлення електричного опалення без попереднього отримання дозволу на відключення прямо суперечать вимогам Закону України "Про житлово-комунальні послуги" та Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води та не є підставою для його звільнення від сплати за теплопостачання. Щодо отримання відповідачем рахунків фактур та актів виконаних робіт ДМП "ІФТКЕ" зазначило, що позивачем протягом дії договору надавались рахунки-фактури через його контролерів. При цьому позивач вказав на те, що умовами договору не було передбачено його обов`язку щодо направлення рахунків-фактур поштовим зв`язком, тоді як пунктом 5.9 Договору саме на відповідача покладено обов`язок щодо звірки розрахунків не рідше одного разу на квартал та погодження актів виконаних робіт (надання послуг) щомісяця.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд

в с т а н о в и в:

23 жовтня 2020 р., на підставі рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 943 від 10 вересня 2020 р. "Про забезпечення теплом споживачів підключених до мереж від котельні на вул. Індустріальній, 34" та заявки ТОВ "Івано-Франківськагропроект" від 24 вересня 2020 р., ДМП "ІФТКЕ" (далі - теплопостачальна організація) та ТОВ "Івано-Франківськагропроект" (далі - споживач) уклали Договір про постачання теплової енергії № 622 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого теплопостачальна організація зобов`язалась постачати споживачеві теплову енергію у відповідності з умовами договору, а споживач зобов`язався своєчасно проводити оплату за використану енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором.

Енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком № 1 до даного договору на опалення та вентиляцію, гаряче водопостачання, технологічні потреби (п. 2.1 Договору).

Так, в додатку № 1 до Договору визначено величину приєднаного теплового навантаження на опалювальний об`єкт на вул. Незалежності, 67/1 - 0,11261 Гкал/год.

Згідно з п. 2.3 Договору, відпуск теплової енергії здійснюється відповідно до чинних протягом періоду надання послуг. Тариф на послугу з постачання теплової енергії, послугу з постачання гарячої води на момент укладення договору становить:

а) умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії 1 349, 77 грн/Гкал (з ПДВ);

б) умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії (місячна абонентська плата на одиницю теплового навантаження) 41 492,27 грн/Гкал/год (з ПДВ).

За змістом пунктів 2.4 та 2.5 Договору, тарифи за теплову енергію є динамічні і можуть змінюватися теплопостачальною організацією в односторонньому порядку без попереднього узгодження із споживачем, залежно від прийнятих актів органами місцевого самоврядування, законодавчої та виконавчої влади, рівня заробітної плати на підприємствах відповідно до актів законодавства, Генеральної, галузевої угод, ставок орендної плати, інших обов`язкових платежів і зборів, цін і тарифів на паливно-енергетичні матеріальні ресурси та інших складових витрат. Зміни тарифів будуть зазначені в рахунку-фактурі за період, в якому вони відбулися.

Згідно підпунктів 3.2.2, 3.2.4 п. 3.2 Договору, споживач зобов`язався виконувати умови та порядок оплат спожитої енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором та дотримуватись умов та порядку припинення і обмеження подачі Енергії, які передбачені цим договором, Правилами, Правилами експлуатації та іншими нормативними актами.

Відповідно до п. 5.6 Договору, розрахунки за енергію, що споживається проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

В п. 5.8 Договору визначено, що оплата послуг здійснюється споживачем на підставі виставлених виробником рахунків-фактур та в розмірі суми, вказаної в цих рахунках, з платежів поточного розрахункового періоду - в 5-денний термін після дати одержання рахунку-фактури.

Споживач зобов`язується здійснювати звірку розрахунків (у грошовому еквіваленті) та погоджувати акти прийому-передачі теплової енергії не рідше одного разу в квартал. Погоджувати акти виконаних робіт (наданих послуг) щомісяця та один екземпляр повертати теплопостачальній організації (п. 5.9 Договору).

За змістом п. 9.1 Договору, цей договір діє до 31 грудня 2021 року і вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. Даний договір поширюється на відносини, що виникли між сторонами з 23 жовтня 2020 року.

Згідно із пунктами 9.3 та 9.4 Договору, договір може бути розірваний в односторонньому порядку однією із сторін у випадку невиконання договору, попередньо повідомивши про це іншу сторону не пізніше, як за місяць. Припинення дії договору не звільняє споживача від обов`язку повної оплати за використану енергію.

07 жовтня 2021 р., на підставі звернень ТОВ "Івано-Франківськагропроект", Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради прийнято рішення № 1371, відповідно до якого надано дозвіл на від`єднання відповідача від мережі центрального теплопостачання.

29 жовтня 2021 р., ДМП "ІФТКЕ" та ТОВ "Івано-Франківськагропроект" підписали акт, відповідно до якого від системи (мереж) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води відключено будинок, розміщений за адресою: вул. Незалежності 67/1.

24 листопада 2021 р., позивач направив відповідачу для підпису Додаткову угоду до Договору та повідомив товариство, що станом на 01 листопада 2021 р. заборгованість по Договору становить 31 210 грн 27 коп.

Відповідно до п. 1 підписаної сторонами Додаткової угоди до Договору, сторони дійшли взаємної згоди з 01 листопада 2021 р. припинити дію Договору про постачання теплової енергії № 622 від 23 жовтня 2020 р.

В п. 2 Додаткової угоди визначено, що припинення дії Договору не звільняє споживача від обов`язку повної оплати за використану теплову енергію.

На виконання взятих на себе договірних зобов`язань, позивач в період з червня по жовтень 2021 р. надав відповідачу послуги по теплопостачанню на загальну суму 30 866 грн 89 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками-фактур від 05 липня 2021 р., від 04 серпня 2021 р., від 07 вересня 2021 р., від 05 жовтня 2021 р., від 09 листопада 2021 р., від 11 січня 2022 р., а також відповідними реєстрами рахунків та актів виконаних робіт. Однак, відповідач надані позивачем в згаданий період послуги не оплатив.

26 вересня 2022 р. та 22 червня 2023 р., ДМП "ІФТКЕ" направило ТОВ "Івано-Франківськагропроект" претензії про оплату заборгованості, проте дані претензії залишені відповідачем без виконання.

Отже, предметом даного спору є вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги по теплопостачанню.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Як визначено у ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 № 1198, користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією, крім підприємств, що виробляють та використовують теплову енергію для цілей власного виробництва. Договори укладаються відповідно до типових договорів. Форми типових договорів затверджуються центральним органом виконавчої влади у сфері теплопостачання.

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, споживач теплової енергії зобов`язаний, зокрема, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

За змістом п. 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019, плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частини тарифу (протягом року).

Враховуючи відсутність реалізації споживачем теплової енергії згідно з показниками засобів обліку, керуючись умовами Договору, положеннями Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання", Правил надання послуги з постачання теплової енергії, позивач здійснив нарахування відповідачу плати за теплопостачання виходячи тільки з умовно-постійної частини тарифу протягом цілого року.

Як зазначив позивач, в грудні 2021 р. ДМП "ІФТКЕ" було проведено перерахунок по тарифу та знято відповідачу 343 грн 38 коп. відповідно до рахунку-фактури № 384 від 11 січня 2022 р.

Із наявних в матеріалах справи документів вбачається, що на виконання умов договору позивач у період з червня по жовтень 2021 р. надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 30 866 грн 89 коп., проте останній їх не оплатив.

Посилання ТОВ "Івано-Франківськагропроект" на те, що позивач нарахував оплату за теплопостачання за спірний період неправомірно, оскільки відповідач фактично був відключений від системи теплопостачання та не споживав теплову енергію, суд не бере до уваги з огляду на наступне.

За змістом пунктів 12, 13 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води; розірвати договір про надання комунальної послуги, попередивши про це виконавця відповідної комунальної послуги не менш як за два місяці до дати розірвання договору, за умови допуску виконавця для здійснення технічного припинення надання відповідної послуги. Це право не поширюється на договір про постачання теплової енергії, укладений зі споживачами у багатоквартирному будинку, крім випадку розірвання такого договору колективним споживачем.

Процедуру відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, квартир та нежитлових приміщень багатоквартирних будинків (далі - споживачі) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначає Порядок відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 169 від 26 липня 2019 р.

Згідно з пунктів 1, 10, 12 розділу ІІ цього Порядку, рішення щодо відключення власників (співвласників) будівель, у тому числі житлових будинків, від ЦО та/або ГВП приймається органом місцевого самоврядування відповідно до законодавства за письмовою заявою власника (співвласників) такої будівлі, в тому числі житлового будинку, з урахуванням рішення Комісії.

Відключення будівлі від ЦО та/або ГВП здійснюється виконавцем відповідної комунальної послуги, або оператором зовнішніх інженерних мереж, якщо він не є виконавцем комунальної послуги, або залученим власником (співвласниками) суб`єктом господарювання, які у випадках, передбачених законодавством, мають ліцензію на провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, з обов`язковим переліком робіт із монтажу внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, в присутності виконавця відповідної комунальної послуги після отримання рішення органу місцевого самоврядування, що дозволяє відключення такої будівлі.

Після виконання робіт із відключення будівлі від ЦО та/або ГВП складається акт про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від зовнішніх інженерних мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання)/постачання гарячої води - по одному примірнику для власника/представника співвласників та кожного виконавця відповідної комунальної послуги, а також для оператора зовнішніх інженерних мереж або іншого суб`єкта господарювання (у разі їх залучення відповідно до пункту 10 цього розділу).

Після підписання акта виконавець відповідної комунальної послуги повідомляє власника (співвласників) про перегляд умов або розірвання договору про надання відповідної комунальної послуги.

Натомість самовільне відключення споживача від внутрішньо будинкових систем опалення або здійснення такого відключення з порушенням встановленої законодавством процедури не припиняє статусу такого суб`єкта як споживача відповідних комунальних послуг, не звільняє його від необхідності укладення договору на постачання таких послуг та їх оплати.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2020 р. у справі № 908/1349/19.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів, договір про постачання теплової енергії № 622 від 23 жовтня 2020 р. припинив свою дію з 01 листопада 2021 р., відповідно в період з червня по жовтень 2021 р. послуги по теплопостачанню позивачем відповідачу надавались.

Якщо позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, то відповідач незалежно від споживання цієї послуги, або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги.

Правова позиція подібного змісту викладена у постановах Верховного Суду України від 11 листопада 2015 р. у справі № 6-1192цс15 та від 22 травня 2018 р. у справі № 904/8810/17.

Відтак, позовні вимови ДМП "ІФТКЕ" про стягнення з ТОВ "Івано-Франківськагропроект" 30 866 грн 89 коп. основного боргу слід задовольнити.

Крім того, у зв`язку з простроченням оплати наданих послуг позивач на підставі положень ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу 9 723 грн 70 коп. інфляційних втрат та 1 752 грн 06 коп. 3% річних.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до п. 5.8 Договору граничний строк оплати наданих в червні 2021 р. послуг є 12 липня 2021 р. (11 липня 2021 р. - неділя), наданих в липні 2021 р. послуг - 10 серпня 2021 р., наданих в серпні 2021 р. послуг - 13 вересня 2021 р., наданих у вересні 2021 р. послуг - 12 жовтня 2021 р., наданих в жовтні 2021 р. послуг - 16 листопада 2021 р.

Суд самостійно розрахував 3% річних та інфляційні втрати, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду і встановив, що:

за період з 13 липня по 10 серпня 2021 р. на суму боргу 5 254 грн 86 коп. розмір 3% річних становить 12 грн 53 коп., а розмір інфляційних втрат - 5 грн 25 коп;

за період з 11 серпня по 13 вересня 2021 р. на суму боргу 10 509 грн 72 коп. розмір 3% річних становить 29 грн 37 коп., а розмір інфляційних втрат - - 21 грн 02;

за період з 14 вересня по 12 жовтня 2021 р. на суму боргу 15 764 грн 58 коп. розмір 3% річних становить 37 грн 58 коп., розмір інфляційних втрат - 189 грн 17 коп;

за період з 13 жовтня по 16 листопада 2021 р. на суму боргу 21 019 грн 44 коп. розмір 3% річних становить 60 грн 47 коп., розмір інфляційних втрат - 358 грн 84 коп;

за період з 17 по 30 листопада 2021 р. на суму боргу 31 210 грн 27 коп. розмір 3% річних становить 35 грн 91 коп., розмір інфляційних втрат - 0;

за період з 01 грудня 2021 р. по 30 червня 2023 р. на суму боргу 30 866 грн 89 коп. розмір 3% річних становить 1 463 грн 85 коп., розмір інфляційних втрат - 10 246 грн 76 коп.

Таким чином, за зазначені періоди розмір 3% річних становить 1 639 грн 71 коп., а розмір інфляційних втрат - 10 800 грн 02 коп.

Враховуючи те, що розрахунок інфляційних втрат за відповідні періоди є більшим, ніж визначив позивач та межі позовних вимог, інфляційні втрати слід стягнути у заявленому у позові розмірі.

Відтак, з відповідача на користь позивача у зв`язку із простроченням оплати наданих послуг слід стягнути 1 639 грн 71 коп. 3% річних та 9 723 грн 70 коп. інфляційних втрат.

Згідно з ст. 129 ГПК України, судовий збір суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 241 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити частково;

з товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськагропроект" (вул. Незалежності, буд. 67/1, м. Івано-Франківськ, 76018; ідентифікаційний код 38855050) на користь Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" (вул. Б. Хмельницького, буд. 59-А, м. Івано-Франківськ, 76007; ідентифікаційний код 03346058) стягнути 30 866 (тридцять тисяч вісімсот шістдесят шість) грн 89 коп. основного боргу, 1 639 (одну тисячу шістсот тридцять дев`ять) грн 71 коп. 3% річних, 9 723 (дев`ять тисяч сімсот двадцять три) грн 70 коп. інфляційних втрат та 2 676 (дві тисячі шістсот сімдесят шість) грн 88 коп. судового збору;

в частині позовних вимог Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Івано-Франківськагропроект" 112 грн 35 коп. 3% річних - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору в частині 7 грн 12 коп. - залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя І. В. Ткаченко