СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/2162/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача - Басарт Л.А. (в залі суду) - довіреність 138 від 05.12.2022, свідоцтво 11 від 15.12.2003.

відповідача - Баранова В.І. (поза межами приміщення суду) - довіреність від 18.08.2023.

третьої особи - Будник Б.А. (поза межами приміщення суду) - довіреність 37 від 26.10.2022; свідоцтво КВ № 000148 від 10.04.2018

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (вх.№1308Х/3) та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз Трейдинг" (вх.1445Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 08.06.2023

у справі №922/2162/22 (суддя Шарко Л.В., повний текст рішення підписано 20.06.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу", м.Харків

до Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", м. Харків

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимоги на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз Трейдінг", м. Київ

про визнання права

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз", в якій (з урахуванням зміненої позовної заяви, яка була прийнята судом) просив суд визнати право Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" по типовому договору №09420VFFQ8ST016 розподілу природного газу в період тимчасової окупації об`єктів газоспоживання Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області в березні 2022 та в квітні 2022 не сплачувати за об`єм (обсяг) природного газу та не підтверджувати об`єм (обсяг) природного газу.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2162/22 позовні вимоги задоволено повністю. Визнано право ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" по типовому договору №09420VFFQ8SТ016 розподілу природного газу в період тимчасової окупації об`єктів газоспоживання Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області в березні 2022 року та в квітні 2022 року не сплачувати за об`єм (обсяг) природного газу та не підтверджувати об`єм (обсяг) природного газу. Присуджено до стягнення з АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" на користь ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" судовий збір у сумі 2.481,00 грн.

Відповідач з вказаним рішенням місцевого господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову - відмовити. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, з порушенням норм матеріального і процесуального права. Відповідач зазначає, що у даній справі позивач обрав спосіб захисту порушеного права у вигляді визнання права не сплачувати за об`єм газу та не підтверджувати його. Проте, заявлені позивачем вимоги не стосуються захисту права цивільного, задоволення таких вимог не призведе до вирішення розбіжностей щодо надання послуг між даними операторами ГРМ та споживачем, а тому не є ефективним способом захистом прав позивача, чого не врахував суд першої інстанції.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2023 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Стойка О.В., Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою АТ «ОГЗ «Харківгаз»; встановлено строк для учасників справи для подання відзиву на апеляційні скарги до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 ГПК України. Запропоновано учасникам справи надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України; зупинено дію рішення Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2162/22; витребувано матеріали справи №922/2162/22 з Господарського суду Харківської області.

ТОВ "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз Трейдинг" з вказаним рішенням місцевого господарського суду також не погодилося, звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову - відмовити повністю та стягнути з позивача 3.721,50 грн понесених судових витрат. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими. Третя особа по справі зазначає, що зі змісту позовної заявленої позивачем вимоги, вбачається що механізм її виконання відсутній, що додатково підтверджує неефективність обраного способу захисту та зумовлює відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. Тож, висновки суду першої інстанції про належність та ефективність обраного позивачем способу захисту є необгрунтованими. Крім того, вирішуючи справу щодо розподілу природного газу, суд в межах такої справи фактично вирішив спір між ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" та ТОВ "Нафтогаз Тейдинг" щодо постачання природного газу у березні-квітні 2022 за договором постачання природного газу від 01.06.2021 №7318-НГТ-32, встановивши право ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" на перерахунок обсягів спожитого газу.

Позивач, ТОВ "Котельні лікарняного комплексу", у відзиві на апеляційну скаргу відповідача просить рішення Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2162/22 залишити без змін, як таке, що прийняте у відповідності до норм чинного законодавства. При цьому, позивач зазначив, що спосіб захисту прямо та опосередковано передбачений договором та Кодексом газорозподільних систем, який надає право через суд встановити достовірність даних оператора ГРМ та визначити право споживача не підтверджувати факт надання або ненадання послуг на конкретних об`єктах як спосіб врегулювання розбіжностей між оператором ГРМ та споживачем. Це не є встановлення факту або використання доказів, а є способом врегулювання розбіжностей. Обраний спосіб захисту буде відповідати його інтересам та дозволить уникнути ситуацій по розподілу та споживанню обсягів природного газу, коли будуть спричинені збитки шляхом стягнення грошових коштів за обсяг газу, який не споживався ним в період тимчасової окупації. Судом першої інстанції також враховано, що у позивача як споживача не було доступу до об`єктів газоспоживання на території Дворічанської селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області, а Оператор ГРМ в порушення умов пп. 2 п. 7.1 договору не виконав обов`язку та не надав доказів виконання розподілу газу на окуповану територію до межі балансової належності. В свою чергу, споживач не міг реалізувати свої права, передбачені пп.1 п. 7.3 договору. Про форс мажорні обставини та військову агресію обом сторонами договору стало відомо 24.02.2022 і саме з цього моменту, на думку позивача, відповідач як оператор ГРМ міг та повинен був припинити газопостачання на тимчасово окуповані території, повинен був вжити всі можливі заходи для припинення роботи газорозподільчої системи, проте оператор ГРМ без будь-яких підстав вказав цифри споживання газу на Інформаційній платформі для постачальника газу, а копії актів за березень та квітень 2022 надав лише у серпні.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2023 сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Істоміна О.А., судді Стойка О.В., Попков Д.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 у справі №922/2162/22 поновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз Трейдинг"; встановлено строк до 10.08.2023 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 Господарського процесуального кодексу України; запропонувати учасникам справи до 10.08.2023 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 об`єднано апеляційні скарги АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" та ТОВ "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз Трейдинг" в одне апеляційне провадження для їх сумісного розгляду; призначено справу №922/2162/22 до розгляду на 25.09.2023.

Відповідач ТОВ "Харківгаз" надав відзив на апеляційну скаргу третьої особи ТОВ "Нафтогаз Тейдинг", в якому погодився з доводами наведеними в ній, просив апеляційну скрагу ТОВ "Нафтогаз Трейдинг" задовольнити, а рішення Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2162/22 скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Нафтогаз Трейдинг", позивач ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" заперечував проти її доводів, просив залишити її без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2162/22 - без змін.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник третьої особи також підтримав доводи своєї апеляційної скарги.

Представник позивача проти вимог обох апеляційних скарг заперечував.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч.1ст.273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м.Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційних скарг в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

В рішенні суду першої інстанції встановлені наступні обставини.

01.01.2016 року між ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" (позивач по справі) та АТ "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (відповідач по справі) було укладено типовий договір №09420VFFQ8SТ016 розподілу природного газу, відповідно до умов якого сторони погодили, що цей типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з розподільної системи.

Іншими умовами договору передбачено наступне:

- умови цього договору однакові для усіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України "Про ринок природного газу" та Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року №2494 (п.1.2.);

- цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчуються його бажанням укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви - приєднання за формою наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою наведеною у додатку 3 до цього договору, та / або сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (п.1.3.);

- оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послуги з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 2.1.);

- облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.5.1);

- визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві - приєднання, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором (абз.1 п. 5.2.);

- після визначення загального об`єму розподіленого споживачу (спожитого ним природного газу) приведеного до стандартних умов, оператор ГРМ в установленому порядку здійснює переведення величини об`єму природного газу в обсяг розподіленої (спожитої) енергії, що має визначитись за трьома одиницями виміру в квт-год, в-гкал, в-мдж (п. 5.6.);

Дані про об`єм (м.куб) та обсяг (кВт, Гкал, МДж) розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за розрахунковий період (місяць) зазначаються оператором ГРМ в основному кабінеті споживача та /або в рахунках про сплату послуги за цим договором. Оператор ГРМ зобов`язується в установленому порядку передавати інформацію про загальний об`єм та обсяг розподіленого споживачу (спожитого ним) природного газу за відповідний період оператору ГРМ для можливості його використання суб`єктами ринку природного газу, у тому числі постачальником споживача. Споживач (крім побутових) зобов`язується довести інформацію про загальний об`єм розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період своєму постачальнику. Визначені за умовами цього договору об`єми та обсяги природного та спожитого природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ.

- оплата вартості послуги оператора природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п. 6.1.);

- Оператор ГРМ зобов`язується забезпечити можливість цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи та передачу належних споживачу об`ємів (обсягів) природного газу з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини його тиску за умови дотримання споживачем вимог цього договору (п. 7.1.);

- споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (п. 7.4.);

- сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорні обставини) (п. 10.1.);

- під форс мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (п. 10.2.);

- сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом 14-ти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства. Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку (п. п. 10.3., 10.4.).

Також, між сторонами було підписано до додаток 2 до договору, а саме заяву - приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживачів, що не є побутовими) №09420VFFQ8SТ016 від 01.01.2016.

Звертаючись з позовом до Господарського суду Харківської області позивач зазначав таке.

Позивач є теплопостачальним підприємством і займається виробництвом, транспортування та постачанням теплової енергії, у т.ч. на території Куп`янського району Харківської області та має у власності та в оренді газові топкові та котельні з обладнанням, що є об`єктами господарювання по договору. Позивач в результаті військової агресії РФ з моменту тимчасової окупації Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області (з 24.02.2022 року) всупереч пунктом 7.2. та 7.3. договору не мало доступу до газорозподільної системи, не мало доступу до об`єктів газопостачання (котелень та топкових) не передавало показання приладів обліку, не мало зв`язку із своїми працівниками на цих об`єктах.

Відповідачем у вересні 2022 року було надано позивачу копії актів, а саме: акту приймання - передачі природного газу №ХА00049491 від 31.03.2022 за березень 2022 року у якому об`єм розподіленого газу та виробничо - технічних втрат по договору складає 56480,05 куб.м; акту приймання - передачі природного газу №ХА00050932 від 30.04.2022 за квітень 2022 року у якому об`єм розподіленого газу та виробничо - технічних втрат по договору складає 7176,33 куб.м.

Проте, на думку позивача, надані відповідачем акти не підтверджені документально звітами з приладів обліку газу, оскільки останній як споживач не мав змоги їх надати, та не надавав, за вказаний відповідачем у актах за березень 2022 року та квітень 2022 року розподілений газ не був спожитий споживачем із-за тимчасової окупації Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району, Харківської області в результаті військової агресії Російської федерації проти України.

Також, позивач зазначає, що у останнього, як у споживача не було доступу до наступних адрес газоспоживання (5 об`єктів) на території Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району, Харківської області: смт. Великий Бурлук: мікрорайон буд.11, корп.А; вул.Шевченка, буд.4, корп.А; вул.Виноградна, буд.2, корп.А; вул.Центральна, буд.55; вул.Осіянська, буд.23, оскільки останні території з 24.02.2022 були під окупацією.

У зв`язку із чим, за твердженнями позивача, відповідач не виконав вимоги пунктів 1.1., 7.2., 7.3. договору розподілу природного газу по забезпеченню цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи та наданню послуги з розподілу природного газу не виконав, тому позивач вважає, що відповідачем у період з березня - квітні 2022 року не надано послуги з розподілу природного газу на вказаних тимчасово окупованих територіях.

За твердженнями позивача, про форс-мажорні обставини та військову агресію сторонам договору стало відомо 24.02.2022, як і всій Україні, тому саме з цього моменту позивач вважає, що відповідач як оператор ГРМ міг та повинен був припинити газопостачання на тимчасово окупованих територіях, та вжити усіх заходів для припинення роботи газорозподільної системи, проте, відповідачем вищевказані дії вчинені не були, та не припинено розподіл газу.

Також позивач зазначає, що останній отримав від ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" копії актів приймання-передачі відповідно до договору від 01.06.2021 №7318-НГТ-32 імпортованого природного газу, що ввезений на митну територію України, та встановлено завищений обсяг газу на тимчасово окупованих територіях, а саме в Великобурлуцькій селищній територіальній громаді, а саме: акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2022 в період березня 2022 в обсязі 387,33807 тис.куб.м вартістю 6411992,54 грн. ( з ПДВ), акт приймання-передачі природного газу від 30.04.2022 в період квітня 2022 в обсязі 85,08658 тис.куб.м вартістю 1407255,12 грн. (з ПДВ).

Позивач проаналізувавши надалі обсяг газу, що дійсно був спожитий в м. Харків, в Валках, в Богодухові, було виявлено, що обсяг газу завищений за рахунок газу на тимчасово окупованих територіях, а саме в смт. Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області, зокрема: у розмірі 56480,05 куб.м природного газу по смт. Великий Бурлук в березні 2022 завищено розмір заборгованості згідно встановлених тарифів та коефіцієнтів на суму 934970,56 грн. з ПДВ; у розмірі 7176,33 куб.м природного газу по смт. Великий Бурлук в квітні 2022 завищено розмір заборгованості згідно встановлених тарифів та коефіцієнтів на 118690,00 грн. з ПДВ.

03.06.2022 листом №41 позивач сповістив відповідача та ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" щодо узгодження обсягів природного газу у період воєнного стану та підписання актів приймання-передачі постачання та наданих послуг з розподілу, у якому просив вжити заходів для проведення звіряння обсягів спожитого газу з із споживачем, та направити для підписання скориговані акти за лютий - квітень 2022 року з обсягом спожитого та розподіленого природного газу на підконтрольних територіях з розшифрування по населеним пунктам.

22.06.2022 листом №610-Сл-7368-0622 відповідач повідомив про обізнаність щодо наявності відкритого листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022, проте зазначення самого факту форс-мажорних обставин, які виникли внаслідок військової агресії російської федерації проти України, без документального підтвердження не достатньо. Після отримання доступу товариства до тимчасово окупованих територій, усі випадки безпосереднього впливу форс-мажорних обставин на об`єкти споживача будуть зафіксовані разом із органами місцевого самоврядування, а також буде проведено перерахунок вартості річної замовленої потужності за період ненадання послуг розподілу природного газу відповідно до вимог пункту 9 глави 6 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, у разі його документального підтвердження працівниками товариства.

20.06.2022 листом №125/3/1-2435 щодо коригування обсягів, ТОВ "ГК "Нафтогаз Трейдинг" повідомило позивача, що для вирішення питання щодо коригування обсягів природного газу, використаних у лютому - квітні 2022 року, позивачу потрібно звернутись до Оператора ГРМ.

04.07.2022 позивач листом №52 звернувся до відповідача в якому вказав, що споживачі теплової енергії на території Великобурлуцької селищної територіальної громади не здійснили розрахунки за спожиту теплову енергію навіть за лютий 2022 року зокрема із-за окупації. У зв`язку з чим, у позивача немає джерела коштів для розрахунку та повторно просив оформити належним чином обсяг споживання та розподілу природного газу за лютий - квітень 2022 року окремо на підконтрольних територіях; направити (надати) для підписання скориговані акти за лютий - квітень 2022 року.

20.07.2022 листом №610-Сл-8745-0722 відповідач повідомив позивача, про те, що АТ "Харківгаз", як оператор газорозподільної системи, здійснює нарахування вартості послуг розподілу природного газу позивачу у відповідності до розділу VI Кодексу ГРМ. Також відповідач зазначив, що позивач не зобов`язаний оплачувати вартість послуги з розподілу природного газу за договором протягом періоду відсутності цілодобового доступу підприємства до газорозподільної системи АТ "Харківгаз" (у зв`язку з наданням оператором газорозподільної системи ТОВ "Оператор газотранспортної системи України" до АТ "Харківгаз" повідомлення про виникнення аварійних ситуацій та загрози безпеки постачання природного газу, та/або з настанням аварійних ситуацій, внаслідок дії яких відбулося пошкодження чи руйнування газорозподільної системи АТ "Харківгаз" та /або з припиненням (обмеженням) подання природного газу до газорозподільної інфраструктури товариства). Також зазначено, що АТ "Харківгаз" здійснило перерахунок вартості річної замовленої потужності по відповідним об`єктам позивача та направлено на електронну адресу відповідні коригуючі акти наданих послуг за весь період ненадання послуг розподілу природного газу. У зв`язку із чим, оплату послуг повинні здійснювати відповідно до умов договору та кодексу ГРМ. Крім того, що згідно заяви ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" від 22.05.2022 Слідчим відділом УСБУ у Харківській області порушено кримінальне провадження №0001437 згідно з ч.1 ст.438 Кримінального кодексу України.

За твердженням позивача, вищевказані дії відповідача щодо покладення на позивача обсягу газу, які не спожиті позивачем, порушують законні права та інтереси останнього, що стало причиною звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Також позивач звернувся до Торгово-промислової палати України на предмет встановлення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), а саме обов`язку (зобов`язання) підтвердити обсяг споживання газу з лютого 2022 року по квітень 2022 у термін з 24.02.2022 за договором постачання природного газу №7318-НГТ-32 від 01.06.2021 укладеним з ТОВ "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз Трейдінг", за результатами чого отримав Сертифікат ТПП України №3100-23-0517 від 06.02.2023 на підтвердження форс-мажорних обставин по договору постачання газу.

У вказаному сертифікаті ТПП України встановлена неможливість виконання обов`язку ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" підтвердити обсяг споживання газу з лютого по квітень 2022 року по форс-мажорним обставинам. Споживання газу безпосередньо пов`язане з розподілом газу та є складовою частиною балансування газу. Також, вказано, що періодом дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) є: - дата настання: 24 лютого 2022 року; - дата закінчення: тривають на 06 лютого 2023 року.

Приймаючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем спосіб захисту є таким, що відповідає діючому законодавству та договору, надає позивачу право на перерахунок обсягів спожитого газу на тих об`єктах, що знаходились в окупації, за період тимчасової окупації. Позовні вимоги позивача у даній справі полягають у визнанні права позивача по конкретному договору не здійснювати ті дії за конкретний період часу у визначеному місці, що передбачені умовами договору, як обов`язки позивача як споживача послуги по договору розподілу газу, а саме здійснювати оплату та підтверджувати об`єм (обсяг) розподіленого природного газу. Спосіб захисту обраний позивачем передбачений договором (пункти 1.1., 5.2., 5.6., 6.8., 7.2., 7.3., 10.1, 11.4. та Кодексом газорозподільних систем (що є нормативним актом), який надає право через суд встановити достовірність даних оператора ГРМ та визначити право Споживача не підтверджувати факт надання або ненадання послуг на конкретних об`єктах як спосіб врегулювання розбіжностей між оператором ГРМ та Споживачем. заборгованість у позивача перед відповідачем відсутня, оскільки з оператором розрахунок відбувається за фактично отриманий обсяг газу, що є спірним, враховуючи наявність окупації на певних територіях, а не за запланований, тому перед постачальником газу наявна заборгованість, втім суд не вбачає в діях позивача суперечливої поведінки. Крім того, суд констатував те, що у період з 24.02.2022 по квітень 2022 позивач не міг підтвердити обсяг споживання газу на об`єктах, що знаходились в окупації по форс-мажорним обставинам.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, визначає Закон України "Про ринок природного газу".

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС).

Отже, з моменту укладення між споживачем та оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу.

Головною причиною виникнення спору та підставою подання позову стала тимчасова окупація об`єктів газоспоживання.

Звертаючись до суду позивач ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" зазначив, що даний позов заявлений з метою врегулювання розбіжностей згідно умов договору про розподіл природного газу, а саме у відповідності до пунктів 1.1, 5.6., 7.2., 7.3., 10.1, 11.4 (зокрема, щодо настання форс-мажорних обставин) та положень Кодексу газорозподільних систем.

Так, 28.02.2022 Торгово-промислова палата України листом №2024/02.-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, а саме зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

В свою чергу, сторона не звільняється від надання доказів у підтвердження настання таких обставин, у даному випадку, обставин що об`єктивно унеможливлюють використання споживачем свого права користуватися послугами розподілу природного газу (у зв`язку із пошкодженням газорозподільної інфраструктури, тощо).

Водночас колегія суддів зазначає, що предметом позову у даній справі є визнання право Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" по типовому договору №09420VFFQ8ST016 розподілу природного газу в період тимчасової окупації об`єктів газоспоживання Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району Харківської області в березні 2022 та в квітні 2022 не сплачувати за об`єм (обсяг) природного газу та не підтверджувати об`єм (обсяг) природного газу.

У частині першій статті 15 ЦК визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до частини другої статті 20 ГК кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб`єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов`язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

З наведених норм права вбачається, що держава забезпечує захист порушених або оспорюваних прав суб`єктів господарювання. Такі права захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Якщо суд дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право позивача підлягає захисту обраним ним способом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особа, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша і друга статті 5 ГПК).

Як правило, суб`єкт порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права (пункт 5.6 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 у справі №925/1265/16).

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі №905/1926/16 та від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц.

Отже, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту.

Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Верховний Суд відзначає, що предметом позову не може бути встановлення обставин.

У справі, яка розглядається, позивач обрав спосіб захисту порушеного права у вигляді визнання не наданою послуги по забезпеченню цілодобового доступу до газорозподільної системи та розподілу газу по типовому договору, а також визнання права не сплачувати за об`єм природного газу та не підтверджувати його.

Тобто, ініціювання позивачем цього позову зводиться до того, що за результатами розгляду спору останній намагається досягти встановлення обставин відсутності у споживача обов`язку підтверджувати обсяги газу в період тимчасової окупації (здійснене позивачем формулювання цієї вимоги лише формально відповідає способу захисту, визначеному положенням пункту 1 частини другої статті 16 ЦК, адже позивач у такий спосіб намагається не підтвердити існування у нього певного позитивного права яке оспорюється відповідачем, а заборонити третім особам реалізовувати свої права по відношенню до ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" щодо стягнення плати за газ/за розподіл газу, у спосіб встановлення господарським судом певних обставин щодо належного/неналежного виконання позивачем/відповідачем договору розподілу природного газу).

Водночас вимога про встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Відповідний правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №905/1926/16.

Захист майнового чи немайнового права, чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.

Звертаючись до суду з вимогою про визнання права не підтверджувати об`єм природного газу, позивач прагне досягти правової визначеності, тобто прагне підтвердження відсутності у ТОВ "Котельні лікарняного комплексу" обов`язку сплачувати за природний газ, розподілений на території Великобурлуцької селищної територіальної громади Куп`янського району, Харківської області у березні та квітні 2022 року.

Однак, заявлені позивачем у цій справі вимоги не можуть бути предметом спору та самостійно розглядатися в окремій справі. Встановлення таких обставин, як правомірність та правильність здійснених відповідачем нарахувань, може бути предметом доказування при вирішенні та розгляді спору про право, зокрема: про стягнення плати за розподіл природного газу чи плати за поставку цього газу; про припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення (у випадку припинення надання послуг), тощо.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 15.07.2022 у справі №918/662/21

Крім того, колегія суддів звертає увагу скаржника на те, що спори щодо перерахунку розміру плати за надання послуг вирішуються у судовому порядку. Така вимога є ефективним способом захисту інтересу боржника в юридичній визначеності у спірних правовідносинах (постанова Верховного Суду від 12.07.2022 у справі №909/433/21).

Згідно з висновком Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеного у постанові від 03.10.2018 у справі №529/613/17-ц, у випадку порушення юридичною особою законодавства під час нарахування плати за централізоване постачання опалення споживач має право оскаржити у суді такі дії та вимагати провести відповідний перерахунок.

Згідно до пункту 10 глави 2 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем За наявності розбіжностей щодо визначених об`ємів (обсягів) природного газу вони підлягають врегулюванню відповідно до умов технічної угоди, а у разі недосягнення згоди - в судовому порядку.

До прийняття рішення судом об`єм (обсяг) надходження природного газу від ГДП (ВБМ) встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ, а на межі балансової належності між суміжними Операторами - встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ, який передає природний газ.

За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов договору розподілу природного газу, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. До вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленого) природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ (пункт 7 глави 3 розділу ІХ Кодексу газорозподільних систем).

Таким чином, підсумовуючи наведене, колегія суддів зазначає, що у спірних правовідносинах врегулювання розбіжностей між споживачем та оператором ГРМ могло бути здійснено, зокрема, у разі пред`явлення споживачем вимоги про зобов`язання здійснити перерахунок розподіленого (спожитого) об`єму природного газу, під час розгляду якого будуть встановлюватись обставини щодо належного виконання сторонами умов зобов`язань за договором розподілу природного газу, і, за наслідками розгляду якого, у разі задоволення позову, у оператора ГРМ виникне примус до виконання певних дій. Натомість обраний позивачем спосіб захисту у справі №922/2162/22 є неналежним, оскільки до вирішення цього питання об`єм (обсяг) спожитого (розподіленого) природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора, отже не тягне за собою відновлення прав позивача, позаяк дані відповідних облікових рахунків у відповідача (оператора) не змінюються, як і не виникає обов`язку здійснити перерахунок.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, що в свою чергу призвело до неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 пункту 2 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Згідно з частиною 1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційних скарг знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, за висновком апеляційного господарського суду вимоги скарг законні та обґрунтовані, тому вони підлягають задоволенню.

З урахуванням наведеного, рішення Господарського суду Харківської області 08.06.2023 року у справі №922/2162/22 підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що маються значення для справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Судові витрати, понесені у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 129, 269, 270, пунктом 2 статті 275, пунктом 4 частини 1 статті 277, статтями 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" задовольнити.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз Трейдинг" задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 08.06.2023 у справі №922/2162/22 скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (61103, вул. Балакірєва, 3, м.Харків, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Харківгаз" (61109, вул. Безлюдівська, 1, м.Харків, ЄДРПОУ 0335900) судові витрати за подання апеляційної скарги 3.721,50 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Котельні лікарняного комплексу" (61103, вул. Балакірєва, 3, м.Харків, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна Компанія "Нафтогаз Трейдінг" (04116, вул.Шолуденка, 1, м.Київ, ) судові витрати за подання апеляційної скарги 3.721,50 грн.

Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.09.2023

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка