СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/1484/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.

судді Стойка О.В., Істоміна О.А.

розглянувши у письмовому

провадженні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія

КАДМ», м. Харків

на рішення

господарського суду Харківської області

ухвалене 22.06.2023 (повний текст підписано 22.06.2023)

у справі №922/1484/23 (суддя Шарко Л.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал

РентУкраїна», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія

КАДМ», м. Харків

про стягнення 229987,89грн.

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобал Рент Україна», м. Київ (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія КАДМ», м. Харків (далі - Відповідач) з вимогами про стягнення 229987,89грн., з яких: 90880,00грн. вартості неповернутого обладнання, 86200,00грн. заборгованості по орендній платі, 32017,76грн. неустойки, 20970,13 грн пені.

2. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 24.04.2023 відкрито провадження у справі №922/1484/23 та визначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

3. Рішенням Господарського суду Харківської області від 22.06.2023 (повний текст підписано 22.06.2023) у справі №922/1484/23 позовні вимоги були задоволені повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ КАДМ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Рент Україна" 90880,00грн. вартості неповернутого обладнання, 86200,00грн. заборгованості по орендній платі, 32017,76грн. неустойки, 20970,13грн. пені та витрати по сплаті судового збору у сумі 3449,83грн.

4. Рішення суду першої інстанції обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту не виконання орендарем зазначених у договорі оренди зобов`язань щодо сплати вартості оренди та своєчасного повернення орендованого обладнання відповідно до умов договору. Означене зумовило висновок суду про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог у заявленому розмірі.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія КАДМ», м. Харків, не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Харківської області від 22.06.2023 у справі №922/1484/23, звернулось з апеляційною скаргою до Східного апеляційного господарського суду, в якій просить означене рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсягу.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає:

6.1. Рішення суду було винесено без виклику сторін. Про його наявність Відповідач випадково дізнався з сайту «Судова влада». Текст рішення суду Відповідачем не отримано. З матеріалами судової справи Відповідач не ознайомлений.

6.2. Позивач неодноразово звертався до суду з заявами про видачу судового наказу, Відповідач, своєю чергою, наголошував про існування підстав для визнання обставин, за якими договір оренди об`єктивно не може бути виконаним, оскільки підприємство зареєстровано у зоні безпосереднії бойових дій, обладнання знаходилось на території, яка була окупована.

6.3. Для підтвердження наявності форс-мажорних обставин Відповідач звернувся до ТПП з приводу отримання відповідного сертифікату та зазначив, оскільки оформлення сертифікату потребує часу він додатково подасть до суду сертифікат ТПП після його отримання. Також, посилаючись на правову позицію Верховного Суду у постанові від 01.06.2021 року у справі №910/9258/20 та у постанові від 09.11.2021 року у справі №913/20/21 наголосив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона повинна довести, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного випадку виконання зобов`язання.

6.4. Директор підприємства з перших днів війни вступив до лав ЗСУ. Оформлення керівництва підприємства необхідно було проводити за місцем реєстрації підприєства.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія КАДМ» поза межами встановленого апеляційним судом строку (встановлено в ухвалі суду про відкриття апеляційного провадження до 15.08.2023 включно), 28.08.2023 надано до суду апеляційної інстанції відзив на позовну заяву/письмові пояснення.

8. Позивачем заперечень проти апеляційної скарги подано не було.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

9. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.05.2023 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги визначено суддю Попкова Д.О., тоді як іншими членами судової колегії є Стойка О.В., Істоміна О.А.

10. Ухвалою від 31.07.2023 вказана судова колегія, поновивши за клопотанням Скаржника строк на апеляційне оскарження, відкрила апеляційне провадження у справі №922/1484/23, тоді як ухвалою від 21.08.2023, після проведення підготовчих дій, призначила розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія КАДМ» в порядку письмового провадження в світлі приписів ч.10 ст.270 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а судова колегія не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з повідомленням учасників справи.

11. Враховуючи викладене в п.п.9, 10 цієї постанови та відсутність визначених ст.ст.38,39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В., Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

12. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається апеляційним судом за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

13. Відносно наданого Скаржником відзиву на позовну заяву (п.7 цієї постанови) колегія апеляційного суду відмічає, що відзив на позовну заяву, передбачений ст.165 Господарського процесуального кодексу України, не може бути поданий після ухвалення рішення по суті позову, адже завершення розгляду справи місцевим судом унеможливлює його врахування. Своєю чергою, на стадії апеляційного перегляду суд може надати власну правову оцінку аргументам поданого до суду першої інстанції відзиву, тоді як подання документу із запереченням проти задоволеного вже позову має опосередковуватися апеляційною скаргою або доповненнями до неї у порядку ст. 266 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки таке доповнення могло бути здійснене лише протягом строку на апеляційне оскарження, який був пропущений на момент подання Відповідачем апеляційної скарги (зареєстрована 25.07.2023) та поновлено ухвалою суду від 31.07.2023, остільки поданий 29.08.2023 відзив не може бути прийнятий у якості доповнення до апеляційної скарги та згідно ст.118 Господарського процесуального кодексу України залишається без розгляду.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

14. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено місцевим судом, 05.07.2021 між ТОВ "ГЛОБАЛ РЕНТ УКРАЇНА" (далі - Позивач/Орендодавець) та ТОВ "КОМПАНІЯ КАДМ" (далі - Відповідач/Орендар) укладено договір оренди №A00118038 (далі - Договір).

15. Відповідно до умов п.п. 1.1., 1.2. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове оплатне користування будівельне та інше обладнання (далі - обладнання), яке є об`єктом власності орендодавця. Орендар використовує отримане за цим договором обладнання у власній господарській діяльності, дотримуючись вимог законодавства України та положень цього договору. Орендар зобов`язується повернути обладнання на визначених цим договорам умовах. Найменування обладнання, що передається в оренду, його комплектація, заставна вартість, ціна оренди, мінімальний строк оренди вказуються у відповідному додатку та акті передачі обладнання у тимчасове користування до цього договору, яке є невід`ємною частиною договору

16. Згідно з п. 2.1. Договору орендна плата за користування обладнанням розраховується на підставі розцінок орендодавця з розрахунку за одну добу і вказується у відповідному додатку до цього договору, який є невід`ємною частиною даного договору. Орендна плата розраховується орендодавцем і підлягає оплаті орендарем з дати підписання сторонами акту прийому-передачі обладнання в оренду та до дати підписання сторонами акту повернення обладнання з тимчасового користування (оренди).

17. Пунктом 2.2. Договору передбачено, що вартість оренди, зазначена у відповідному додатку, дійсна й не підлягає зміні орендодавцем за умови 100% передоплати орендарем вартості оренди за весь період, зазначений сторонами в акті передачі обладнання в тимчасове користування.

18. Відповідно до п. 3.1. та п.п.3.1.1 Договору Орендар проводить передоплату за оренду обладнання у розмірі 100% на підставі відповідного додатку до договору або рахунку, виставленого орендодавцем не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Сторони погодили, що рахунки на оплату, які сформовані орендодавцем та направлені або можуть бути направлені з його електронної пошти орендарю є належною підставою для проведення орендарем оплати за цим договором.

19. Згідно з п. 3.2. Договору розрахунки за цим договором здійснюються Орендарем шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця.

20. Відповідно до п.3.4. Договору у випадку продовження терміну оренди або часу фактичного користування обладнанням, Орендар зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди, при цьому самостійно розрахувавши додаткову вартість оренди та, не пізніше останнього дня обумовленого сторонами терміну оренди, або наступного банківського дня, що слідує за датою закінчення попереднього терміну оренди, перерахувати орендну плату на поточний рахунок орендодавця.

21. Відповідно до п.4.1. Договору початок перебігу строку оренди кожної одиниці обладнання, зазначеного у відповідному додатку до цього договору, за який нараховується орендна плата, відраховується з дати передачі обладнання за актом передачі обладнання в тимчасове користування.

22. У пункті 4.3. Договору сторони погодили, що термін оренди обладнання розраховується як різниця між датою приймання обладнання з оренди й датою передачі обладнання в оренду, за умови 100% повернення обладнання в технічно справному і не забрудненому стані. У випадку часткового повернення обладнання, орендодавець нараховує орендну плату згідно своїх розцінок за неповернуте обладнання або його частину.

23. Згідно з п. 4.4. Договору у разі наміру Орендаря продовжити термін оренди, останній зобов`язаний провести 100% передоплату за користування обладнанням понад раніше обумовленого сторонами терміну оренди.

Якщо до моменту закінчення обумовленого сторонами терміну оренди орендар не здійснив оплату наступної оренди, обладнання повинно бути повернуте орендарем протягом двох днів з моменту закінчення терміну оренди або з моменту отримання вимоги від орендодавця про повернення обладнання.

У випадку не повернення обладнання у зв`язку із закінчення терміну оренди в дводенний строк, орендодавець має право: самостійно забрати обладнання за адресою його розташування, при цьому орендар зобов`язаний відшкодувати вартість проїзду транспорту в обидві сторони, розбирання (демонтаж) обладнання, і т.п. на підставі наданого рахунку орендодавця; або відмовитись від прийняття обладнання, про що зобов`язаний письмово сповістити орендаря. Орендар у такому випадку зобов`язаний відшкодувати орендодавцеві вартість обладнання протягом 7 днів з моменту закінчення терміну оренди та/або отримання письмового повідомлення про відмову від прийняття обладнання.

24. У відповідності до п.п. 5.1., 5.2. Договору Орендодавець передає Орендарю обладнання згідно відповідного додатку, на своєму складі в технічно справному робочому стані. Орендар (його уповноважений представник) зобов`язаний у присутності орендодавця в момент передачі пересвідчитись у справності обладнання, яке передається йому в оренду, а також особливостях його роботи, та застосування, і після цього підписати акт передачі обладнання в тимчасове користування.

25. Також, п.п. 10.10., 10.7. Договору сторону погодили, що документи, які відправлені електронною поштою, в тому числі рахунки на оплату, сформовані орендодавцем та направлені з його електронної пошти орендарю, мають для сторін цього договору повну юридичну силу до моменту обміну оригіналами, породжують права та обов`язки для сторін, можуть бути подані в судові інстанції та інші державні органи в якості належних доказів і не можуть заперечуватись сторонами за цим договором.

А у разі здійснення орендарем часткової оплати, а також вчинення інших дій, які свідчать про схвалення факту отримання обладнання в тимчасове користування/отримання послуг оренди обладнання, як то підписання акту передачі обладнання в тимчасове користування, направлення письмового звернення, листа, телеграми, зокрема на електронну адресу Орендодавця, тощо, орендар в подальшому не може посилатись на неотримання послуг/обладнання з мотивів відсутності належних повноважень представника на отримання такого обладнання і орендар зобов`язується сплатити орендну плату за користування таким обладнанням на умовах даного договору. Орендодавець має право пред`явити вимогу здійснити повну оплату орендної плати за весь строк оренди.

26. Згідно додатку до Договору, акту передачі обладнання у тимчасове користування, орендодавцем було передано в оренду обладнання, а саме: риштування рамні у складі 1 компл. вартістю 715900,00 грн, з вартістю оренди обладнання 1300,00 грн/доба на строк 30 діб з 10.08.2021 по 09.09.2021 згідно акту передачі обладнання у тимчасове користування від 10.08.2021 та на підставі виставленого орендодавцем рахунку №2309 від 05.08.2021 орендарем було внесено гарантійний платіж в загальному розмірі 25000,00 грн (платіжні інструкції №№704, 706 від 13.08.2021). Конкретна адреса місця знаходження та/або використання обладання за змістом вказаного акту сторонами не визначена.

27. Пунктом 3. та п.п. 3.3.1. Договору встановлено, що гарантійний платіж означає платіж по забезпеченню виконання орендарем зобов`язань за цим договором, та сплачується орендодавцеві, не пізніше дати передачі обладнання в оренду. Розмір гарантійного платежу зазначається у відповідному додатку і повертається орендарю на умовах, визначених цим договором. Гарантійний платіж знаходиться у Орендодавця без нарахування будь-яких відсотків. Гарантійний платіж орендодавець самостійно використовує у випадку несплати орендної плати, та/або компенсує за рахунок гарантійного платежу будь-які збитки, заподіяні з вини орендаря, та/або зараховує у якості штрафної санкції.

28. Відповідно до п.5.6. Договору повернення обладнання здійснюється у зв`язку із закінченням терміну оренди або за письмовою вимогою орендодавця у випадках передбачених даним договором. Повернення обладнання засвідчується сторонами шляхом підписання акту повернення обладнання з тимчасового користування (далі - акт повернення).

29. Згідно п. 5.7. та п.п.6.2.10 Договору Орендар повинен повернути обладнання в день і час закінчення строку оренди, зазначеного у відповідному додатку до цього договору та/або в акті передачі, або зазначений у вимозі Орендодавця про повернення обладнання строк, у визначених договором випадках.

30. В силу п. 5.6.2 Договору, у випадку, коли обладнання, яке повертається Орендарем Орендодавцю, прибуло на склад орендодавця без супроводу уповноваженої на підписання відповідних документів особи, як передбачено у п. 5.2. цього Договору, орендодавець має право встановити та засвідчити факт повернення обладнання одноособово, навіть якщо акт повернення не є підписаний відповідною уповноваженою особою Орендаря.

31. З матеріалів справи вбачається, що 06.01.2022 Орендарем було здійснено повернення обладнання не в повному обсязі, про що орендодавцем було складено акту часткового повернення обладнання з тимчасового користування від 06.01.2022 (вартість неповернутого обладнання 90880,00 грн).

32. 13.12.2022 в порядку п.4.4 Договору позивачем на адресу орендаря було направлено повідомлення (вимогу) за договором оренди з вимогою негайно повернути обладнання в повному обсязі та погасити заборгованість по орендній платі (із посиланням на відмову орендодавця від прийняття обладнання в разі невиконання вимоги), однак вимога була залишена без реагування, що стало підставою для зобов`язання Орендаря відшкодувати загальну вартість неповернутого обладнання в розмірі 90880,00 грн, про що було за допомогою програмного комплексу "М.Е. Doc", та засобами поштового зв`язку, було складено та направлено відповідачу акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №673 від 01.10.2022 (рахунок на оплату №851)

33. Пунктом 3.5.1 Договору передбачена можливість надсилання актів виконаних робіт за допомогою програмного комплексу "М.Е.Doc" або поштовим відправленням (у разі відсутності у орендаря можливості отримувати акти виконаних робіт через програмне забезпечення). Орендар зобов`язаний підписати наданий акт та передати підписаний примірник акту орендодавцю протягом 5-ти днів з моменту його отримання або надати вмотивовану відмову від підписання акту.

У разі не надання орендарем орендодавцю відповідного акту або вмотивованої відмови від підписання акту виконаних послуг у встановлений цим договором строк, акт виконаних робіт вважається підписаним та погодженим між сторонами, та підлягає оплаті орендарем без заперечень, а орендодавець має право робити бухгалтерський і податковий облік за своїми даними а також здійснити передбачені законодавством дії по формуванню податкового зобов`язання.

34. Орендодавцем за допомогою програмного комплексу "М.Е.Doc" було складено та відправлено Орендарю акти здачі-приймання робіт (надання послуг) (докази про відправку додаються), на загальну суму 164200,00 грн: №220 від 31.01.2022 на суму 15300,00 грн (рахунок на оплату №293); №374 від 24.02.2022 на суму 7200,00 грн (рахунок на оплату №475); №2220 від 31.01.2021 на суму 23400,00 грн (рахунок на оплату №2308); №2478 від 13.09.2021 на суму 15600,00 грн (рахунок на оплату №2308); №2729 від 30.09.2021 на суму 23400,00 грн (рахунок на оплату №3280); №2953 від 12.10.2021 на суму 15600,00 грн. (рахунок на оплату №3280); №3136 від 31.10.2021 на суму 24700,00 грн. (рахунок на оплату №3499); №3550 від 30.11.2021 на суму 39000,00 грн. (рахунок на оплату №4206); №3963 від 31.12.2021 на суму 40300,00 грн (рахунок на оплату №4712).

35. Орендарем частково було погашено заборгованість за актами здачі-приймання робіт (надання послуг) на загальну суму 78000,00грн.

36. Пунктом 7.3. Договору за несвоєчасне внесення орендної плати у випадку продовження терміну оренди передбачена сплата Орендарем Орендодавцеві пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення без обмеження строку нарахування пені.

37. Враховуючи вищевикладене, Позивач вказує, що Відповідачем, всупереч умовам договору оренди №А00118038 від 05.07.2021 не виконано взяті на себе зобов`язання та порушено строки сплати орендних платежів за користування майном, та повернуто майно не в повному обсязі, у зв`язку з чим станом на дату подання позову заборгованість Орендаря перед Орендодавцем визначена у розмірі: вартість неповернутого майна у сумі 90880,00грн., несплачена орендна плата у сумі 86200,00грн.

Також, позивачем у зв`язку із простроченням оплати орендної плати за вказаним договором нараховано та заявлено до стягнення пеню за період з 19.04.2022 по 19.04.2023 у сумі 20970,13грн. та неустойку, що нарахована згідно ч.2 ст. 785 Цивільного Кодексу України у сумі 32017,76грн.

При цьому, з доданого до позовної заяви розрахунку позовних вимог вбачається, що здійснений Орендарем гарантійний платіж у сумі 25000грн. Орендодавцем був зарахований у рахунок зменшення суми нарахованої понад заявленої до стягнення суми пені за прострочення орендної плати.

38. Зважаючи на вказані обставини, спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Господарського та Цивільного кодексів України, що регулюють правовідносини з оренди (найму), а також наслідків порушення зобов`язань.

VІ. Оцінка апеляційного суду:

39. За змістом ст.ст.4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у Позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного Відповідача та належність (адекватність характеру порушення та вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для Позивача, унеможливлює задоволення позову.

40. Сутність апеляційного перегляду полягає у ревізії висновків місцевого суду про задоволення позовних вимог про стягнення вартості неповернутого обладнання, заборгованості з орендної плати, неустойки за прострочення повернення майна з оренди та нарахованої на суму заборгованості з оренди пені в контексті аргументу Скаржника про порушення судом матеріального права через неврахування форс-мажорних обставин, зумовленими перебуванням підприємства Відповідача у зоні безпосередніх бойових дій.

41. Відносно аргументу Скаржника про форс-мажорні обставини, апеляційний суд звертає увагу Відповідача на його власне слушне застереження, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона має довести неможливість через них виконання конкретного зобов`язання:

41.1. Наразі, Відповідачем таких доказів не представлено, адже з наданого до матеріалів справи акту передачі обладнання у тимчасове користування не було визначено конкретної адреси знаходження такого обладнання для оцінки впливу згадуваних Відповідачем обставин у контексті положень ч.ч.4 та 6 ст.762 Цивільного кодексу України;

41.2. Обставини вступу директора до лав ЗСУ, які не підтверджені доказово (Відповідача довідка військової частини надана щодо співзасновника - учасника Товариства ОСОБА_1 , тоді як директором упродовж усього періоду спірних правовідносин є інший учасник Товариства ОСОБА_2), не впливають на обов`язки юридичної особи Відповідача;

41.3. Заявлені вимоги щодо стягнення коштів орендної плати, та вартості майна опосередковують спосіб захисту, визначений ст.625 Цивільного кодексу України, норми якої є спеціальними по відношенню до ст.617 цього Кодексу, адже форс-мажор (за умов належного доведення) може бути підставою для звільнення від відповідальності, але не від самого виконання певного обов`язку.

42. Викладені у п. 41 цієї постанови міркування зумовлюють відхилення доводів апеляційної скарги, адже обставини обізаності Скаржника про судовий розгляд справи враховані під час поновлення строку на апеляційне оскарження, тоді як здійснені судом першої інстанції заходи з повідомлення сторін та розгляд справи у спрощеному провадженні без виклику сторін, унемождивлює кваліфікацію цієї обставини як достатньої для скасування рішення та відхилення позовних вимог без доведених заперечень проти наявності приналежного Позивачеві захищуваного суб`єктивного права та його порушення Відповідачем.

43. Втім, це само по собі згідно ч.4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України не заперечує можливості виходу апеляційного суду за межі апеляційної скарги, зокрема, з причин неправильного застосування місцевим судом норма матеріального права.

Своєю чергою, колегія апеляційного суду вбачає підстави для такого виходу з огляду на наступне:

43.1. Положення застосованої судом першої інстанції ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачають встановлення розміру належної до сплати орендної плати, у стягненні якої полягає частина заявлених позовних вимог, договором найму.

Наразі, згідно п.2.1. Договору оренди №АО0118038 від 05.07.2021 такий розмір визначається сторонами у додатку до Договору, який є його невід`ємною частиною і відносно переданого за актом обладнання вартістю 715900грн. становить 1300грн. за добу.

43.2. З урахуванням загального обсягу визначеного у вказаних Позивачем актах здачі-приймання робіт грошових зобов`язань у розмірі 164200,00грн., нарахованих Позивачем, та відомостей про здійсненні Відповідачем платежі з визначенням оплачуваних рахунків у загальному розмірі 78000,00грн.грн., вбачається, що сформована у розмірі 86200грн. заборгованість визначається актами: №220 від 31.01.2020 на суму 15300,00грн. (рахунок №293), №374 від 24.02.2022 на суму 7200грн. (рахунок №475), №3136 від 31.10.2021 на суму 24700,00грн. (рахунок№3499), №3550 від 30.11.2021 на суму 39000,00грн. (рахунок №4206) - а.с. 7 (зворотна сторона), адже решта оплачена.

Однак, вартість послуг з оренди у рахунку №475 від 24.02.2022 на суму 7200,00грн. (а.с.13) та у рахунку №293 від 31.01.2022 (а.с. 12 зворотна сторона) в частині суму в розмірі 7500,00грн. визначені з розрахунку 300грн. за добу, яка сторонами відносно залишку неповернутого після складання акту часткового повернення майна від 06.01.2022 (а.с.34) узгоджена не була.

43.3. При цьому, апеляційний суд відмічає, що умови договору не передбачають можливості правомірного збереження розміру орендної плати, який припадає на частину повернутого майна, після такого повернення, тоді як наявні матеріали справи унеможливлюють перевірку обґрунтованості одностороннього визначення Орендодавцем такої суми відносно неповернутого залишку вартістю 90880,00грн. (пропорційність визначення розміру добової ставки оренди у залежності від вартості майна в користуванні, наприклад, вказують, що за таким підрахунком (також прямо не передбачений договором) добова ставка не повинна була перевищувати 165грн.).

43.4. Таким чином, зважаючи на невстановленість умовами договору орендної ставки щодо залишку неповернутого майна на рівні 300грн. на добу, апеляційний суд вважає за можливе застосувати приписи ч.4 ст.632 Цивільного кодексу України та визначити належний до сплати розмір заборгованості за період після 06.01.2022 за рахунком №475 (акт №374 від 24.02.2022) у сумі 3960,00грн. (замість заявлених і стягнутих 7200,00грн.) та за рахунком №293(акт №220 від 31.01.2022) у сумі 11925грн.(замість заявлених і стягнутих 15300,00грн.).

43.5 Отже, загальний обсяг заборгованості з орендної плати, який не був сплачений цільовими платежами з посиланням на конкретні рахунки у розглядуваному періоді міг бути визначений Відповідачеві у сумі 79585,00грн., якщо виходити з відомостей розрахунку заборгованості, доданого до позову (а.с.7 зворотна сторона).

44. Апеляційний суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що окрім врахованих Позивачем часткових оплат у сумі 78000,00грн. Відповідачем був сплачений гарантований платіж у розмірі 25000,00грн., який за умовами п.3.3. Договору визначений таким, що забезпечує виконання зобов`язань Орендаря за Договором.

44.1. За хронологією виникнення у розглядуваних спірних взаємовідносинах першим простроченим зобов`язанням Відповідача були саме орендні платежі, що кореспондується із пріоритетністю використання гарантійного платежу, визначеного у п.3.3.1. Договору.

44.2. Між тим, всупереч принципів добросовісності та розумності (ст.3 Цивільного кодексу України) Відповідач за змістом розрахунку позовних вимог зарахував гарантійний платіж не в рахунок погашення заборгованості, а в рахунок нарахованої на таку заборгованість пеню (що є за змістом п.3.3.1. Договору третім у послідовності пріоритетів використання та гарантійного платежу), чим штучно утворив підстави для протиправного незменшення бази нарахування стягуваної неустойки і завищення обсягу позовних вимог.

44.3. З урахуванням висновку про належний обсяг нарахування розміру зобов`язань з орендної плати(79585,00грн. - п.43.5. цієї постанови) зарахування у рахунок часткового погашення цих зобов`язань сплаченого гарантованого платежу у сумі 25000,00грн. зумовлює висновок про обґрунтованість і доведеність позовних вимог щодо заборгованості з оренди у сумі 54585,00грн. (а не 86000,00грн., як визначив суд першої інстанції), яка і може бути базою для нарахування пені.

44.4. Виходячи із вказаної бази нарахування пені та періоду такого нарахування, вказаного Позивачем, за підрахунками апеляційного суду можливий до висування розмір пені становить 25348,36грн., однак оскільки позовні вимоги щодо пені сформульовані Орендодавцем у сумі 20970,13грн., апеляційний суд не може виходити за межі предмету позову (ч.5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України), а тому погоджується із рішенням суду першої інстанції в цій частині.

45. Позивачем була заявлена, а судом задоволена неустойка у сумі 32017,76грн. за період з 12.01.2023 по 19.04.2023, нарахована на підставі ст.785 Цивільного кодексу України.

45.1. За змістом означеної норми, нарахування такої неустойки є правомірним виключно у разі наявного невиконавчого обов`язку з повернення майна після закінчення строку оренди упродовж усього періоду нарахування.

45.2. Позивач пов`язує припинення орендних відносин з вимогою, викладеного у листі від 13.12.2022(а.с.15), надісланого разом з рахунком№851 від 01.10.2022(а.с.16-17) та отриманого Відповідачем 09.01.2023.

45.3. Між тим, зі змісту цього листа вбачається висування Позивачем альтернативних/ взаємовиключних вимог - про повернення майна або про сплату його вартості у розмірі 90880,00грн., що узгоджується із п.4.4. Договору. Наразі, оскільки повернення майна у 7-ми денний строк не відбулося, у розглядуваному випадку обов`язок з такого повернення у Відповідача трансформувався у грошове зобов`язання з оплати вартості майна, яке не може виступати базою для нарахування неустойки на підставі ст.785 Цивільного кодексу України.

45.4. Вказане неправильне застосування ст.785 Цивільного кодексу України до припиненого через узгоджену сторонами новацію зобов`язання з повернення майна у грошове зобов`язання зумовило безпідставне стягнення місцевим судом неустойки у розмірі 32017,76грн., у задоволені якої має бути відмовлено.

46. Враховуючи викладені в п.п.41-45 цієї постанови міркування, судова колегія дійшла висновку про необхідність скасування переглядуваного рішення Господарського суду Харківської області від 22.06.2023 у справі №922/1484/23 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія КАДМ», м. Харків заборгованості з орендної плати в розмірі 31615,00грн. та 32017,76грн. неустойки і прийняття нового рішення у відповідній частині про відмову у задоволені зазначених сум.

В решті рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

47. Такий результат апеляційного перегляду згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України зумовлює перерозподіл витрат зі сплати судового збору за подання позову та розподіл витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги між сторонами пропорційно визначеного у цій постанові результату вирішення спору.

Апеляційний суд відмічає, що оскільки у перших процесуальних заявах по суті спору у першій та а сторонами не було зазначепеляційній судових інстанціях не було зазанчено розрахунку інших складових судових витрат (ч.3 ст.123 та ч.ч.1, 2 ст.124 Господарського процесуального кодексу України), здійснений апеляційним судом перерозподіл і розподіл витрат зі сплати судового збору опосередковує увесь необхідний розподіл.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія КАДМ», м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 22.06.2023 у справі №922/1484/23 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 22.06.2023 у справі №922/1484/23 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія КАДМ», м. Харків заборгованості з орендної плати в розмірі 31615,00грн. та 32017,76грн. неустойки скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в зазначеній частині.

3. Викласти абзаци 1-2 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Рент Україна», м. Київ задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ КАДМ" (61038, м. Харків, вул. Халтуріна, буд. 6, кімната 8, код ідентифікаційний код 39950893) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Рент Україна" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 18, офіс 7-Б, код ідентифікаційний код 41720141) 90880,00грн. вартості неповернутого обладнання, 54585,00грн. заборгованості по орендній платі, 20970,13грн. пені, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 2496,53 грн. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити».

4. В іншій частині рішення Господарського суду Харківської області від 22.06.2023 у справі №922/1484/23 залишити без змін.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобал Рент Україна" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, 18, офіс 7-Б, код ідентифікаційний код 41720141) на користь з Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ КАДМ" (61038, м. Харків, вул. Халтуріна, буд. 6, кімната 8, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1431,74грн.

6. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 29.09.2023.

Головуючий, суддя-доповідач: Д.О. Попков

Судді: О.В. Стойка

О.А. Істоміна