РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2023Справа № 910/8769/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., за участі секретаря судового засідання Зайченко О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали господарської справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Крюківський Вагонобудівний Завод" (39621, м. Кременчук, вул. І. Приходька, 139)

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" (02096, м. Київ, вул. Привокзальна, 3)

про стягнення 913 697,38 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Шмельов М.М.

від відповідача: не з`явився

У судовому засіданні 20.09.2023, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Крюківський Вагонобудівний Завод" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" про стягнення 913 697,38 грн.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ "Крюківський Вагонобудівний Завод" зазначає про наявність підстав для нарахування штрафних санкцій у зв`язку з невчасною оплатою відповідачем наданих позивачем послуг за актом № 1 наданих послуг з проведення поточного ремонту ПР-3 електропоїзду ЕКр1-001, його вузлів та агрегатів від 31.10.2022 згідно з договором № 7622/010 013/с/11-УЗШК від 31.01.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Крюківський Вагонобудівний Завод" залишено без руху, встановлено позивачу шестиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення відповідних недоліків.

20.06.2023 через загальний відділ діловодства суду (направлена засобами поштового зв`язку 13.06.2023) від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8769/23, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 26.07.2023.

12.07.2023 загальним відділом діловодства суду зареєстрований відзив відповідача позовну заяву, відповідно до якого відповідач зазначає, що останнім оплачено послуги, надані позивачем, згідно з актом № 1 від 31.10.2022 у повному обсязі. А оскільки позивачем не надано належних доказів направлення на адресу відповідача рахунку-фактури № КВ-10028 від 31.10.2022, у відповідності до вимог п. 3.8. договору, то відповідно відповідач не допустив порушення порядку оплати.

Також 12.07.2023 року Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" подано до суду зустрічну позовну заяву про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Крюківський Вагонобудівний Завод" штрафних санкції у розмірі 7 093 506,69 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" із доданими додатками повернуто без розгляду.

20.07.2023 загальним відділом діловодства суду зареєстрована відповідь на відзив, відповідно до якої позивач зазначив, що у період 26-28 жовтня 2022 року, що не заперечується відповідачем, на території ПАТ «Крюківський Вагонобудівний Завод» відповідно до умов договору № 7622/010 013/с/11-УЗШК про надання послуг з проведення поточного ремонту двох електропоїздів ЕКр1 від 31.01.2022 було проведено комісійне приймання електропоїзду ЕКР1-001. За результатами приймання електропоїзду рахунок-фактуру № КВ-10028 від 31.10.2022 у складі інших товарно-супровідних документів, передбачених умовами п. 3.2., 2.8. договору було нарочно передано особисто уповноваженому представнику - заступнику директора філії Леоненку О.М., який є підписантом самого договору та договірних документів до нього, в тому числі акта приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого відповідачу і було виставлено відповідний рахунок на оплату. Також позивач зазначає, що податкова накладна, виписана 31.10.2022 по виставленому рахунку, була належним чином зареєстрована у відповідному реєстрі, про що також було відомо відповідачу. З огляду на наведене позивач зазначає, що ним правомірно нараховані штрафні санкції за порушення грошового зобов`язання за договром з боку відповідача.

18.07.2023 загальним відділом діловодства суду зареєстрована заява представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, яке було задоволено судом.

25.07.2023 на електрону адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення підготовчого засідання.

У підготовчому засіданні 26.07.2023 судом проголошено протокольну ухвалу про задоволення клопотання представника відповідача та відкладення підготовчого засідання на 06.09.2023.

28.07.2023 загальним відділом діловодства суду зареєстроване заперечення на відповідь на відзив, у якому відповідач вказує що у матеріалах справи відсутні докази направлення на адресу відповідача рахунку-фактури № КВ-10028 від 31.10.2022 офіційним листом, як це визначено умовами п. 3.8. договору, а відтак вимоги викладені в позовній заяві є необґрунтованими та недоведеними.

У підготовчому засіданні 06.09.2023 судом було проголошено протокольну ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті у судовому засіданні 20.09.2023.

18.09.2023 представник позивача через електрону адресу суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи виписки по рахунку позивача про надходження коштів від відповідача.

19.09.2023 представник відповідача через електрону адресу суду подав клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість її розгляду до вирішення Північним апеляційним господарським судом апеляційної скарги, поданої відповідачем на ухвалу суду від 18.07.2023 у справі № 910/8769/23.

У судовому засіданні 20.09.2023 представник позивача просив долучити до матеріалів справи докази на підтвердження здійснення розрахунків відповідачем.

Судом досліджено вказане клопотання й проголошено прокольну ухвалу про задоволення останнього.

Судом досліджено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, заслухано думку представника позивача й проголошено прокольну ухвалу про відмову у задоволенні, з підстав не доведеності та необґрунтованості. Так, зокрема, суд зазначає, що відповідачем не доведено факт неможливості слухання справи по суті, оскільки станом на 20.09.2023 відсутні докази відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача на ухвалу суду від 19.07.2023 у справі № 910/8769/23.

Судом заслухано пояснення представника позивача, який позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити у повному обсязі, з підстав наведених у позові.

Відповідач у судове засідання, призначене на 20.09.2023, явку уповноважених представників не забезпечив.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на зазначене та з урахуванням того, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути дану справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

31.01.2022 року між Публічним акціонерним товариством "Крюківський Вагонобудівний Завод" (надалі виконавець/позивач) та Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" (надалі - замовник/відповідач) укладено договір № 7622/010 013/с/11-УЗШК про надання послуг з проведення поточного ремонту двох електропоїздів ЕКр1 (надалі - договір). Відповідно до преамбули це договір укладений згідно з рішення тендерного комітету філії «Українська залізнична швидкісна компанія» Акціонерного товариства "Українська залізниця" від 30.12.2021 № 145/21.

У розділі 1 договору визначено предмет договору, зокрема:

Відповідно до умов цього договору, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання власними силами, засобами та матеріалами надати послугу з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 (далі ПР-3) двох електропоїздів ЕКр1 виробництва ПАТ «КВБЗ» (далі - електропоїздів) відповідно до умов даного договору та чинної нормативно-технічної документації АТ «Укрзалізниця» (Додаток № 4) в обсягах, передбачених переліком робіт з проведення поточного ремонту в об`ємі ПР-3 електропоїздів ЕКр1 (Додаток №3) (п.1.1).

Найменування послуг: Поточні ремонти (ПР-3) електропоїздів ЕКр-1 (п.1.2.).

Місце надання послуг з проведення ПР-3 електропоїздів ЕКр1 - територія виконавця (п. 1.4).

Норма часу виконання ПР-3 одного з дев`ятивагонного складу електропоїзда серії ЕКр1 складає 50 робочих днів (1.5.).

Виконавець зобов`язується надати у строк встановлений згідно з Графіку подачі на поточний ремонт та здачі з поточного ремонту електропоїздів серії ЕКр1 для слідування до Технічної пасажирської станції Дарниця (Додаток № 5) (далі - Графік) послуги з ПР-3 електропоїздів, а замовник - прийняти ці послуги та оплатити їх (п. 1.7).

Порядок здачі та прийняття електропоїздів з поточного ремонту визначено сторонами у розділі 2 договору.

Так у п. 2.6. договору визначено, що після виконання всіх робіт передбачених Додатком № 3 виконавець в добовий термін повідомляє замовника про готовність електропоїзда до виходу з ремонту, а замовник в свою чергу протягом 3-х робочих днів направляє своїх представників для проведення обкатки та приймання електропоїздів з ремонту.

Обкатка та прийняття електропоїзда з ремонту здійснюється за участю представників замовника та виконавця за результатами якого сторони підписують акт приймання з поточного ремонту електропоїзда, його вузлів та агрегатів (п. 2.7. договору).

За умовами п. 2.8. договору дата підписання обома сторонами акту наданих послуг з проведення поточного ремонту ПР-3 електропоїзда ЕКр1 його вузлів та агрегатів, є датою закінчення проведення ПР-3 електропоїздів та є підставою для нарахування податкових зобов`язань виконавцем.

Відповідно до п. 3.7. договору виконавець протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання обома сторонами Акту наданих послуг з проведення поточного ремонту ПР-3 електропоїзда ЕКр1 надає замовнику рахунок на оплату за фактично надані послуги з ПР-3 на кожний електропоїзд окремо.

Згідно з п. 3.8. договору розрахунок за фактично надані послуги з ПР-3 електропоїзда здійснюється замовником протягом 30-ти календарних днів на підставі виставлених рахунків виконавця, які направляються виконавцем офіційними листами, але не раніше дати реєстрації податкової накладної.

Даний договір відповідно до п.11.1 в редакції додаткової угоди № 1 від 25.10.2022 набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 28.02.2023, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договром.

Як вбачається із матеріалів справи сторонами затверджено Графік подачі на поточний ремонт та здачі з поточного ремонту електропоїздів серії ЕКр1 для слідування до Технічної пасажирської станції Дарниця (додаток № 5 до договору в редакції додатково угоди № 1 від 25.10.2022) відповідно до якого, зокрема здача електропоїзда серії ЕКр1-001 з ремонту та введення його в експлуатацію - жовтень 2022.

За доводами позивача, виконавцем належним чином надані послуги з ремонту електропоїзда серії ЕКр1-001, про що сторонами складено відповідний Акт № 1 від 31.10.2022. також позивач зазначає, що ним було виставлено рахунок для оплати № КВ-10028 від 31.10.2022 на суму 31 462 884,00 грн, строком оплати по якому - 29.11.2022, однак відповідачем в порушення взятих на себе зобов`язань невчасно проведено оплату. Зокрема, відповідачем 15.12.2022 було здійснено часткову оплату у сумі 10 000 000,00 грн.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, позивач направив на адресу відповідача претензію (вимогу) № 49-55-31/453 від 28.12.2022 про сплату заборгованості у розмірі 21 462 884,00 грн та пені у розмірі 782 423,64 грн.

У відповідь на вказану претензію позивача, відповідачем направлено лист від 13.02.2023, у якому повідомлено про оплату послуг за договром згідно акту № 1 від 31.10.2022 частково 15.12.2022 у сумі 10 000 000,00 грн та 03.01.2023 у сумі 21 462 884,00 грн, а також зазначено про неправомірність нарахування штрафних санкцій.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача в судовому порядку нарахованих у порядку п. 6.3. договору пені у розмірі 913 697,38 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За приписами ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають, зокрема, з договору.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами договір № 7622/010 013/с/11-УЗШК від 31.01.2022 є договором про надання послуг, який підпадає під правове регулювання норм ст. ст. 901-907 Цивільного кодексу України.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивачем надані послуги з ремонту електропоїзда серії ЕКр1-001, про що сторонами складено Акт № 1 від 31.10.2022 наданих послуг з проведення поточного ремонту ПР-3 електропоїзду ЕКр1-001, його вузлів та агрегатів та Акт № 1 приймання з поточного ремонту ПР-3 електропоїзду ЕКр1-001, його вузлів та агрегатів від 31.10.2022.

З матеріалів справи вбачається, що вищевказані Акти були підписані з боку відповідача без будь-яких зауважень та заперечень.

Також матеріалами справи підтверджено факт виставлення позивачем рахунку-фактури № КВ-10028 від 31.10.2022 та зареєстровано 11.11.2022 відповідну податкову накладну № 48 від 31.10.2022.

Як вказує позивач, що у період 26-28 жовтня 2022 року, що не заперечується відповідачем, на території ПАТ «Крюківський Вагонобудівний Завод» відповідно до умов договору № 7622/010 013/с/11-УЗШК про надання послуг з проведення поточного ремонту двох електропоїздів ЕКр1 від 31.01.2022 було проведено комісійне приймання електропоїзду ЕКР1-001. За результатами приймання електропоїзду рахунок-фактуру № КВ-10028 від 31.10.2022 у складі інших товарно-супровідних документів, передбачених умовами п. 3.2., 2.8. договору було нарочно передано особисто уповноваженому представнику - заступнику директора філії Леоненку О.М., який є підписантом самого договору та договірних документів до нього, в тому числі акта приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого відповідачу і було виставлено відповідний рахунок на оплату.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідно до умов договору п. 3.8. розрахунок за фактично надані послуги з ПР-3 електропоїзда здійснюється замовником протягом 30-ти календарних днів на підставі виставлених рахунків виконавця, які направляються виконавцем офіційними листами, але не раніше дати реєстрації податкової накладної.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За доводами позивача, що також підтверджується поясненнями відповідача, останнім здійснено оплату за послуги з ремонту електропоїзда серії ЕКр1-001 згідно з рахунком-фактурою № КВ-10028 від 31.10.2022 двома платіжками 15.12.2022 у сумі 10 000 000,00 грн та 03.01.2023у сумі 21 462 884,00 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 6.3. договору сторонами узгоджено, що за прострочення строків оплати за виконання ремонту електропоїздів, передбачених п. 3.8. цього договору, замовник сплачує виконавцю пеню у розмірі 0,1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період, за який нараховується пеня.

Як встановлено судом, позивачем належним чином та у строки, визначені умовами договору, надані послуги з ремонту електропоїзда серії ЕКр1-001, про що свідчать підписаний сторонами акт № 1 від 31.10.2022, а також висталено відповідний рахунок на оплату № КВ-10028 від 31.10.2022.

Відтак, враховуючи умови п. 3.8 договору та наявні в матеріалах справи докази, відповідач зобов`язаний був оплатити надані послуги з ремонту електропоїзда серії ЕКр1-001 у строк до 30.11.2022 включно, а тому першим днем прострочення вважається 01.12.2022.

В той же час матеріалами справи підтверджено, що відповідачем здійснено оплату з порушенням строків, визначених п. 3.8 договору, зокрема здійснено оплату за послуги з ремонту електропоїзда серії ЕКр1-001 згідно з рахунком-фактурою № КВ-10028 від 31.10.2022 двома платіжками 15.12.2022 у сумі 10 000 000,00 грн та 03.01.2023 у сумі 21 462 884,00 грн (виписки по рахунку позивач за 15.12.2022 та за 03.01.2023 долучені позивачем до матеріалів справи).

Здійснивши перерахунок заявленої до стягнення суми пені, у межах визначених позивачем періодів нарахування, судом встановлено, що позивачем не вірно розраховано початок перебігу виникнення прострочення, а відтак за розрахунком суду до стягнення з відповідач підлягає пеня у розмірі 848 275,18 грн, в іншій частині слід відмовити.

Судом критично оцінюються доводи відповідача про не направлення позивачем офіційним листом рахунку-фактури № КВ-10028 від 31.10.2022, що в свою чергу свідчить про не порушення строків виконання грошового зобов`язання, з боку відповідача з огляду на таке.

Так у п. 3.8. договору сторонами визначено, що розрахунок за фактично надані послуги з ПР-3 електропоїзда здійснюється замовником протягом 30-ти календарних днів на підставі виставлених рахунків виконавця, які направляються виконавцем офіційними листами, але не раніше дати реєстрації податкової накладної.

Аналіз вказаного пункту договору дає підставу вважати, що розрахунок відбується протягом 30-ти календарних днів на підставі рахунку, проте умови даного договору жодним чином не визначають про оплату протягом 30-ти днів з моменту отримання такого рахунку замовником та/або направлення такого рахунку.

Крім цього, судом взято до уваги, що у п. 3.7 договору сторонами також погоджено інший порядок отримання рахунків на оплату.

Окрім іншого, відповідачем не заперечується сам факт наявності в останнього рахунку-фактури № КВ-10028 від 31.10.2022, за яким проведено відповідні оплати 15.12.2022 та 03.01.2023 з призначенням платежу: «часткова оплата за проведення поточного ремонту ПР-3 електропоїзда ЕКр1-001 по дог 766/010013/с/11-УШК та рах. № кв-10028 від 31.10.2022».

Суд констатує, що при оцінці дій сторін за критерієм добросовісності слід виходити з такого: чи вчинила кожні зі сторін всі дії, спрямовані на полегшення виконання зобов`язання та на запобігання неможливості виконання; чи проявила кожна зі сторін турботу щодо власності іншої сторони; чи дійсно сторони діяли спільно для досягнення мети зобов`язання; чи надавали сторони одна одній необхідну інформацію щодо виконання зобов`язання.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 Цивільного кодексу України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки) базується на римській максимі - «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Наприклад, у статті 1.-1:103 Принципів, визначень і модельних правил європейського приватного права вказується, що поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.

Відтак, посилання відповідача лише про відсутність офіційних листів про направлення рахунку-фактури № КВ-10028 від 31.10.2022 на адресу останнього, жодним чином не спростовує встановлені судом факти та наведені вище обставини.

Згідно зі ст. 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів віднесено на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами як письмові, речові і електронні докази.

Відповідно до ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищезазначене, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 236 - 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Українська залізнична швидкісна компанія" (02096, м. Київ, вул. Привокзальна, буд. 3; ідентифікаційний код 40123444) на користь Публічного акціонерного товариства "Крюківський Вагонобудівний Завод" (39621, м. Кременчук, вул. І. Приходька, буд. 139; ідентифікаційний код 05763814) пеню у розмірі 848 275 грн 18 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 12 724 грн 13 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 25.09.2023

Суддя Л. Г. Пукшин