ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

"28" вересня 2023 р. Справа№ 910/17544/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Сотнікова С.В.

Пантелієнка В.О.

розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 року

у справі № 910/17544/20 ( Кирилюк Т.Ю. )

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Всходні інвест"

до Приватного акціонерного товариства "Енергополь-Україна"

про визнання недійсним рішення наглядової ради

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ТОВ "Всходні Інвест" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "Енергополь-Україна" (відповідач) про визнання недійсним рішення наглядової ради, оформленого протоколом від 23.06.2020 року.

В обґрунтування свого позову ТОВ "Всходні Інвест" посилається на те, що рішення наглядової ради відповідача, оформлене протоколом від 23.06.2020 року, порушує корпоративні права позивача як акціонера ПрАТ "Енергополь-Україна", оскільки прийняте за відсутності кворуму, без участі представників позивача - Миколи Зембри та Мачея Станчука , які не були повідомлені про засідання наглядової ради 23.06.2020 року.

За наслідками розгляду заявлених позовних вимог рішенням господарського суду міста Києва від 29.06.2021 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 16.02.2022 постанову Північного апеляційного господарського суду від 25.11.2021 та рішення Господарського суду міста Києва від 29.06.2021 у справі № 910/17544/20 скасовано. Справу №910/17544/20 передано до Господарського суду міста Києва на новий розгляд.

За результатами нового розгляду справи рішенням господарського суду міста Києва від 23.08.2022 позов задоволено, визнано недійсним рішення Наглядової ради ПрАТ "Енергополь-Україна", оформлене протоколом засідання наглядової ради ПрАТ "Енергополь-Україна" від 23.06.2020, підписаного головою спостережної ради Левчуком Ю.О. та секретарем наглядової ради Клименком О.В. , справжність підписів яких засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 24.06.2020 та зареєстровано в реєстрі за №№1319, 1320. Стягнуто з ПрАТ "Енергополь-Україна" на користь ТОВ "Всходні інвест" 2 102,00 грн. судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 апеляційну скаргу ПрАТ "Енергополь-Україна" на рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі №910/17544/20 залишено без задоволення. Рішення господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі № 910/17544/20 залишено без змін. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покладено на апелянта.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ОСОБА_1 звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в порядку ст.ст. 254, 272 ГПК України, в якій просить зупинити дію постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 року у справі №910/17544/20 та за наслідками розгляду апеляційної скарги скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 у складі головуючого судді Остапенка О.М., судді: Сотніков С.В., Пантелієнко В.О. відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення господарського суду міста Києва від 23.08.2022 року у справі №910/17544/20, оскільки судом було розглянуто наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншого учасника провадження у справі (відповідача) і повторний апеляційний перегляд рішення суду буде суперечити принципу остаточності рішення, тобто неприпустимості повторного вирішення спору, що вже вирішений, що є складовою принципу правової певності - одного з головних аспектів верховенства права, передбаченого п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в той час як інші доводи скаржника є підставою для касаційного оскарження прийнятої постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.09.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 року у справі №910/17544/20 скасовано, справу направлено до Північного апеляційного господарського суду для вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 у справі №910/17544/20.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.09.2023 вказану справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Сотніков С.В., Пантелієнко В.О.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 , судова колегія зазначає, що в силу статті 1 Конституції України Україна є правовою державою. Як будь-яка правова держава, Україна гарантує захист прав і законних інтересів людини і громадянина в суді шляхом здійснення правосуддя.

Обов`язок держави забезпечувати право кожної людини на доступ до ефективних та справедливих послуг у сфері юстиції та правосуддя закріплені як основоположні принципи у Конституції України, національному законодавстві та її міжнародних зобов`язаннях, у тому числі міжнародних договорах, стороною яких є Україна.

Статтею 6 Конвенції закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього суду; вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

При цьому "право на суд" та право на "доступ до суду" не є абсолютними. Права можуть бути обмежені, але лише у такий спосіб та до такої міри, що не порушують зміст цих прав (Philis v Greece (Філіс), § 59; De Geouffre de la Pradelle v France (Де Жуфр де ла Прадель проти Франції), § 28, і Stanev v Bulgaria (Станєв проти Болгарії) [ВП], § 229).

Стаття 129 Конституції України встановлює основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 № 11-рп/2007).

Отже, конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи в касаційному порядку, яке має бути реалізоване, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження.

Реалізація конституційного права, зокрема, на апеляційне оскарження судового рішення ставиться в залежність від положень відповідних процесуальних норм - норм ГПК України.

Конституційні гарантії захисту прав та інтересів в апеляційній інстанції конкретизовано в главі 1 розділу І, главі 1 розділу ІV ГПК України, де врегульовано порядок і підстави для апеляційного оскарження судових рішень у господарському судочинстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою скаржник зазначає, що рішення місцевого господарського суду стосується прав, інтересів та обов`язків особи ( ОСОБА_1 ), яка не була залучена до участі у справі, а отже підлягає скасуванню в порядку приписів ч. 3 ст. 277 ГПК України.

За твердженням апелянта, в межах розгляду справи №910/17544/20 фактично вирішено питання щодо належного управління Товариством і метою подання апеляційної скарги є відновлення ОСОБА_1 його суб`єктивного права на участь в управлінні ПрАТ "Енергополь-Україна", адже наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов`язкові для виконання рішення. Так, судовими рішеннями у даній справі вирішено спір щодо визнання недійсним рішення Наглядової ради відповідача з метою захисту корпоративних прав позивачів, порушених у зв`язку з недотриманням порядку скликання та проведення Зборів, зокрема, прийняття рішення за відсутністю передбаченого законом кворуму.

В контексті зазначеного, за приписами процесуального законодавства судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Разом з тим, п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що при розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважає, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов`язки, суд апеляційної інстанції перевіривши матеріали апеляційної скарги на предмет їх відповідності ст. 258, ст.259 ГПК України, та за відсутності підстав для залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги чи для відмови у відкритті апеляційного провадження з інших підстав, відкриває апеляційне провадження за апеляційною скаргою такої особи та має належним чином дослідити і встановити, чи вирішив суд в оскаржуваному рішенні питання про права, інтереси та (або) обов`язки заявника апеляційної скарги. (Аналогічний висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №908/1083/19, від 25.06.2020 у справі №916/1965/13).

Якщо ж при цьому судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд не позбавлений права закрити апеляційне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, в зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження. (Правовий висновок щодо застосування норм права викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 року у справі №62/112 та від 16.01.2020 року у справі №925/1600/16 та в подальшому знайшов своє відображення, в тому числі, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.04.2021 року у справі №910/17428/19, від 21.04.2022 року у справі №34/200).

В той же час, розглянувши клопотання скаржника про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Згідно ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч. 4 ст. 116 ГПК України).

Повний текст оскаржуваного рішення складено 29.08.2022, а відтак останнім днем подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 року, з урахуванням вихідних днів, є 19.09.2022 року.

Проте, скаржник звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на вищевказане рішення місцевого господарського суду лише 23.03.2023 року засобами поштового зв`язку, тобто з пропуском двадцятиденного процесуального строку на апеляційне оскарження.

При цьому, скаржник звернувся з клопотанням про відновлення пропущеного строку для подання апеляційної скарги, яке мотивовано тим, що про існування вказаної справи йому стало відомо лише 20.03.2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно ч. 1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 256 ГПК України в новій редакції учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Приписи чинного законодавства пов`язують можливість відновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Це стосується й тих випадків, коли таке відновлення здійснюється з ініціативи господарського суду, що має зазначити відповідну причину (причини) в судовому рішенні, в якому йдеться про відновлення строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюються за заявою сторони чи прокурора, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами ГПК України.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 261 ГПК України встановлено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки.

Під час розгляду заявленого клопотання, колегія суддів враховує позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 13.07.2016 року у справі №Б29/162-10, відповідно до якої одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Рябих проти Росії").

Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам перш за все належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання в принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційних повноважень судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Пономарьов проти України").

Як вбачається з матеріалів справи, скаржник не був учасником провадження у даній справі №910/17544/20, до участі у справі у будь-якому процесуальному статусі залучений не був, під час винесення оскаржуваного рішення в суді першої інстанції він участі не приймав та жодних повідомлень про судові засідання, як і оскаржуване рішення, на його адресу не направлялось.

Колегія суддів враховує, що подання апеляційної скарги у короткий строк з моменту ознайомлення зі змістом оскаржуваного рішення суду є свідченням того, що скаржник намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк для реалізації свого права на апеляційне оскарження, що в свою чергу, свідчить про сумлінне та добросовісне ставлення до наявних у нього прав і обов`язків, встановлених законом або судом та вчинено усі можливі та залежні від нього дії для вчасного подання апеляційної скарги.

Таким чином, оскільки скаржник в даному випадку може підтвердити своїми фактичними діями власний намір оскаржити судове рішення в найкоротший термін після ознайомлення з рішенням суду, уникаючи надмірного формалізму при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку на подання апеляційної скарги, враховуючи введення в Україні військового стану, а також беручи до уваги зазначені в клопотанні про поновлення строків відомості, з метою забезпечення права ОСОБА_1 на доступ до правосуддя суд вважає, що наведені в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження доводи заслуговують на увагу, а тому враховує вищевказані об`єктивні обставини, повідомлені скаржником у клопотанні, у зв`язку з чим приходить до висновку про наявність в даному конкретному випадку підстав для задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки пропуск строку викликаний поважною причиною в розумінні ГПК України.

Таким чином, подана апеляційна скарга від 23.03.2023, з урахуванням клопотання від 13.04.2023 про усунення її недоліків, відповідає вимогам статей 258, 259 ГПК України, підстав для її повернення та відмови у відкритті апеляційного провадження не встановлено.

Щодо викладеного у прохальній частині апеляційної скарги клопотання про зупинення дії оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023, то судова колегія в даному випадку не вбачає підстав для його задоволення у зв`язку із його безпідставністю та необґрунтованістю.

Керуючись статями 234, 254, 268, 272 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

1.Поновити ОСОБА_1 строк для подання апеляційної скарги.

2.Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 23.08.2022 року у справі №910/17544/20.

3.Розгляд справи №910/17544/20 призначити на 17.10.2023 року. Судове засідання відбудеться о 15 год. 00 хв. за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1, літера А, зал судових засідань № 3.

4.Встановити строк для подання відзиву на апеляційну скаргу до 09.10.2023 року включно.

5.Зобов`язати учасників провадження у справі надати відомості: чи є учасником справи юридичні особи, створені та зареєстровані відповідно до законодавства України, кінцевим бенефіціарним власником, членом або учасником (акціонером), що має частку в статутному капіталі 10 і більше відсотків, якої є російська федерація; громадянин російської федерації, крім того, що проживає на території України на законних підставах, або юридична особа, створена та зареєстрована відповідно до законодавства російської федерації.

6. Викликати для участі в судовому засіданні повноважних представників учасників провадження у справі

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді С.В. Сотніков

В.О. Пантелієнко