ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2023 р. Справа№ 911/1992/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Михальської Ю.Б.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Подорожник-М»

на рішення Господарського суду Київської області

від 30.01.2023 (повний текст рішення складено та підписано 08.02.2023)

у справі №911/1992/22 (суддя - Ейвазова А.Р.)

за позовом Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Подорожник-М»

про стягнення 136 555,06 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Державне підприємство «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Подорожник-М» про стягнення 136 555,06 грн, з яких: 92 406,30 грн штрафу; 44 148,76 грн пені за період з 23.12.2021 по 18.02.2022.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором № 16/11/2021-ЕВ від 16.11.2021 про закупівлю товарів в частині поставки товару у встановлений договором строк

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.01.2023 у справі № 911/1992/22 позов задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Подорожник - М» на користь Державного підприємства «Агентство з ідентифікації і реєстрації тварин» 94208,74грн штрафних санкції, а також 1 711,63 грн в рахунок відшкодування витрат по оплаті позову судовим збором.

Відмовлено у задоволенні позову в частині стягнення 42 346,32грн штрафних санкцій.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач належними доказами довів порушення договірних зобов`язань, водночас позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на неправильно вказаний позивачем розмір штрафних санкцій.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Подорожник-М» звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2023 у справі №911/1992/22 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1992/22.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Північного апеляційного господарського суду відкрито апеляційне провадження у справі №911/1992/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Подорожник-М» на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2023 у справі №911/1992/22. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу та заяву по суті справи.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.09.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №911/1992/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Подорожник-М» на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2023 у справі №911/1992/22 колегією суддів у складі: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення було передчасним, а тому підлягає скасуванню.

Відповідач зазначає, що він був позбавлений можливості виконати умови договору з причин, що від нього не залежали, оскільки він є офіційним представником виробника, який розташований в Казахстані, і у зв`язку з введеними у вказаній країні обмежень пов`язаних з карантином та збройними сутичками, що унеможливило своєчасну поставку товару.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти доводів відповідача заперечив, просив залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач вказує, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявності форс мажорних чи інших обставин, які б звільняли відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.

Крім того, у заяві по суті спору позивач послався на наявність судових спорів між тими ж сторонами, однак в яких державне підприємство є відповідачем, а товариство позивачем, і у вказаних спорах товариство стягує з державного підприємства штрафні санкції за порушення зобов`язання, однак в даному спорі відповідач, діючи недобросовісно, намагається уникнути відповідальності за порушення зобов`язання.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не здійснювались.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

16.11.2021 між ДП «АІРТ» (покупець) та ТОВ «Подорожник-М» (постачальник) укладено договір №16/11/2021-ЕВ про закупівлю товарів (далі договір, а.с.28-33).

За умовами відповідного договору постачальник зобов`язується поставити та передати покупцю у власність бирки вушні (бирки вушні без маркування з електронним ідентифікатором для ідентифікації овець та кіз (жовтого кольору - для овець, світло-зеленого кольору для кіз)), код ДК 021:2015-03340000-6 (далі товар) в строки та на умовах даного договору, а покупець прийняти товар та оплати його вартість на умовах договору.

Як визначено п.1.3 договору, товар за договором поставляється покупцю партіями, оформленими на підставі замовлення покупця, а перелік товару визначається специфікацією, що є невід`ємною частиною договору, у якій зазначається: найменування (асортимент), кількість та вартість товару.

Очікувана ціна договору становить 785400грн, а ціна за одиницю товару, що проставляється за договором, та вартість товару визначається у специфікації (додаток 1 до договору) (п.3.1, 3.2 договору). Оплата вартості кожної партії товару може здійснюватися на умовах 100% оплати протягом 30 календарних днів з дати поставки товару на підставі отриманого рахунку-фактури постачальника (п.4.1 договору).

Як визначено п.5.1 договору, строк поставки (передачі) товару протягом 30 календарних днів з дати отримання постачальником замовлення на партію товару від покупця, яке може передаватись поштою, електронною поштою, засобами телефонного та факсимільного зв`язку тощо.

Сторони домовились, що:

- поставка товару відбувається на умовах DDP згідно Офіційний правил тлумачення торговельних термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року), приймання товару здійснюється відповідно до супроводжувальних документів постачальника;

- адреса та місце поставки товару визначається замовником у замовленні;

- датою поставки товару вважається дата підписання видаткової накладної на приймання товару уповноваженими представниками обох сторін;

- право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати поставки товару згідно умов, визначених пп.5.2, 5.3, 5.5 договору (п.п.5.2, 5.3, 5.5, 5.6 договору).

Договором передбачена відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань. Зокрема, відповідно до п.10.3.1 договору за несвоєчасну поставку товару постачальник сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості товару, за яким допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Також, договором передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором, у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладення договору та виникли поза волею сторін (катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо) (п.11.1 договору).

Відповідно до п.17.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонам, скріплення його відбитками печаток сторін (за наявності) та діє 12 місяців, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором в частині розрахунків

Специфікацією, яка є додатком 1 до відповідного договору (а.с.34), сторони визначили асортимент товару, що постачається, кількість та його ціну; загальна вартість товару за договором складає 785 400грн. Додатком №2 до такого договору сторонами узгоджена форма та зміст замовлення (а.с.35), а додатком №3 технічні вимоги до товару.

Відповідно до замовлення №1 від 23.11.2021 вих.№1865/8-03, яке підписано обома сторонами (а.с. 39), на умовах відповідного договору позивач замовив відповідачу бирки вушні без маркування з електронним ідентифікатором для ідентифікації (жовтого кольору для овець) у кількості 20 000грн, загальною вартістю 714 000грн. Строк поставки товару згідно замовлення 22.12.2021, місце поставки: 08304, м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 33.

На виконання відповідного замовлення відповідачем передано позивачу бирки вушні без маркування з електронним ідентифікатором для ідентифікації (жовтого кольору для овець) згідно видаткових накладних:

- №10 від 25.01.2022 1500 пар на загальну суму 53550грн (а.с.44);

- №16 від 18.02.2022- 18500 пар на загальну суму 660 450грн (а.с.41)

Для оплати переданого товару відповідачем виставлено позивачу рахунки № 12 від 25.01.2022 (а.с.43), №19 від 18.02.2022 (а.с.40).

Відповідно до замовлення №2 від 23.11.2021 вих.№1866/8-03, яке підписано обома сторонами (а.с. 46), на умовах відповідного договору позивач замовив відповідачу бирки вушні без маркування з електронним ідентифікатором для ідентифікації (світло-зеленого кольору для кіз) у кількості 2 000грн, загальною вартістю 71 400грн. Строк поставки товару згідно замовлення 22.12.2021, місце поставки: 08304, м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 33.

На виконання відповідного замовлення відповідачем передано позивачу бирки вушні без маркування з електронним ідентифікатором для ідентифікації (світло-зеленого кольору для кіз) згідно видаткових накладних:

- №11 від 25.01.2022 150пар на загальну суму 5355грн (а.с.48);

- №18 від 18.02.2022 - 1850пар на загальну суму 66045грн (а.с.50).

Для оплати переданого товару відповідачем виставлено позивачу рахунки №13 від 25.01.2022 (а.с.47), №21 від 18.02.2022 (а.с.49).

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Листом від 07.02.2022 №184/8-11 позивач вимагав від відповідача сплати штрафних санкцій, у т.ч. за договором, вимоги на підставі якого заявлені у даній справі (а.с.62-64), посилаючись на порушення відповідачем строків поставки. У підтвердження направлення відповідного листа надано повідомлення про вручення поштового відправлення №760 (а.с.65).

01.06.2022 претензією за вих.№623/08-11 позивач вимагав від відповідача сплати штрафних санкцій за порушення строків поставки, у т.ч. за договором №16/11/2021-ЕВ від 16.11.2021, на підтвердження вручення якої відповідачу позивачем до поданої позовної заяви долучено повідомлення про вручення поштового відправлення №744 (а.с.57-60, 61).

10.01.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією №29/8-11 від 10.01.2022 щодо порушення строків поставки та вимагав сплати пені у розмірі 15 708грн (а.с.53-55), на підтвердження вручення якої відповідачу надав повідомлення про вручення поштового відправлення №103 (а.с.53-55,56).

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку сплатити штрафні санкції у вигляді штрафу та пені, нараховані позивачем відповідно до договору у зв`язку з простроченням поставки.

Відповідач у даній справі не виконав взяті на себе зобов`язання з поставки товару у встановлений строк, оскільки товар за замовленнями №№01, 02 поставлено у повному обсязі лише 18.02.2022, хоча за відповідними замовленнями товар, що погоджено сторонами у відповідних замовленнях, мав бути поставлений у повному обсязі 22.12.2021.

Відповідач допустив порушення строку виконання зобов`язання, оскільки у строк, встановлений договором та замовленнями, товар не передав, а відповідні зобов`язання виконав лише 22.12.2022.

У даній справі відповідач, посилаючись на неможливість виконання відповідного зобов`язання у строк внаслідок зміни термінів поставки товару виробником, який знаходиться на території Республіки Казахстан, затримкою поставки матеріалів для виробництва бирок, що спричинена глобальним дефіцитом, неможливість відвантажити вчасно виготовлений товар внаслідок оголошення надзвичайного стану, жодних доказів наявності відповідних обставин, у т.ч. замовлення ним сировини для виготовлення товару, що мав постачатись позивачу, укладення контрактів з постачальником на території Республіки Казахстан для виконання умов договору, не надав.

При цьому, колегія суддів наголошує, що відповідач посилається на указ від 15.03.2020 президента Республіки Казахстан, однак вказаний наказ та введені ним обмеження вже існували на момент укладення договору між сторонами, а тому відповідач мав його врахувати на момент укладення договору, що в свою чергу свідчить, що його наявність не може бути підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання.

В свою чергу листи від 17.01.2022 та 08.02.2022 свідчать про недотримання зобов`язання контрагентами відповідача, однак частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України чітко визначає, що порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів не звільняє від господарсько-правової відповідальності.

А посилання відповідача на умови Дилерського договору не породжує жодних прав та обов`язків для позивача, оскільки позивач не є стороною вказаного договору.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги про застосування до відповідача відповідальності, встановленої п.10.3.1 договору за порушення строків поставки у вигляді штрафу та пені, є обґрунтованими. Однак, розрахунок відповідних нарахувань, здійснений позивачем суд вважає неправильним.

Так, суд погоджується з доводами відповідача про те, що позивачем невірно визначено дату закінчення строку нарахування пені за прострочення строку поставки товару, враховуючи наступне.

До періоду нарахування пені позивачем фактично включено дні, у які підписано видаткові накладні 25.01.2022 та 18.02.2022 При цьому, у відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач не надав доказів фактичної поставки товару у відповідні дні, що мала відбуватись за адресою місця поставки: м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 33.

Однак, п.5.5 договору сторонами погоджено, що датою поставки вважається дата підписання видаткової накладної на приймання товару уповноваженими представниками сторін і саме з цієї дати у відповідності з п.5.6 договору переходить право власності на товар. За наявності підписаних сторонами видаткових накладних у відповідні дати 25.01.2022 та 18.02.2022 і зазначених умов договору, є необґрунтованими твердження позивача про те, що факти поставка товару у відповідні дати не є доведеними.

За розрахунком суду, розмір пені, яка нарахована за порушення строків поставки у відповідності з п.10.3.1 договору, складає 43 354,09грн і складається з сум нарахованої пені за

- замовленням №1 на вартість простроченої поставки у розмірі:

53 550грн за період з 23.12.2021 по 24.01.2022 1767,15грн (53550:100*0,1*33);

660450грн за період з 23.12.2021 по 17.02.2022 37645,65грн (660450:100*0,1*57);

- замовленням №2 на вартість простроченої поставки у розмір:

5355грн за період з 23.12.2021 по 24.01.2022 176,72грн (5355:100*0,1*33);

66045грн за період з 23.12.2021 по 17.02.2022 3764,57грн (66045:100*0,1*57);

Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягнення 43 364,09грн пені, а у задоволенні позову в іншій частині пені суд відмовляє.

Окрім того, оскільки прострочення поставки товару становило більш ніж 30 днів, позивач має право на нарахування штрафу у розмірі 7%, передбаченого сторонами за взаємною згодою п.10.3.1 договору за відповідне порушення. При цьому, з позовної заяви вбачається, що штраф позивач нараховує лише на частину поставки, яка прострочена, хоча, простроченою є поставка повної партії товару як за замовленням №1, так і за замовленням №2, що є його правом. Так, за замовленнями №№1,2 штраф позивачем нараховано за прострочення поставки частини товару, який переданий 18.02.2022. Поряд з цим, за замовленням №2 при нарахуванні штрафу позивачем вказана вартість поставки, що відбулась 18.02.2022 у розмірі 660 045грн замість 66045грн, що призвело до невірного розрахунку штрафу.

За розрахунком суду, враховуючи частину поставки, яка прострочена, і за прострочення якої здійснено нарахування штрафу позивачем, розмір штрафу, що підлягає стягненню складає 50854,65грн, а саме за:

- замовленням №1 на частину простроченої поставки, що відбулась 18.02.2022, у розмірі 660450грн 46231,50грн (660450:100*7);

- замовленням №2 на частину простроченої поставки, що відбулась 18.02.2022, у розмірі 66045грн - 4623,15грн (66045:100*7).

З урахуванням зазначеного, вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню у розмірі 50854,65грн, а в іншій частині вимог щодо стягнення штрафу суд відмовляє.

За таких обставин, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про задоволення вимог позивача в частині стягнення штрафних санкцій у загальному розмірі 94 208,74грн, з яких 43354,09грн - пеня, 50854,65грн штраф; в частині вимог про стягнення 42346,32грн штрафних санкцій суд відмовляє.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи, обставини справи у їх сукупності, позивач довів, належними та допустимими доказами, що відповідач не забезпечивши своєчасну поставку товару допустив порушення прав позивача, і казані права підлягають захисту шляхом стягнення штрафних санкцій.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Позивачем за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів доведено обґрунтованість позову з урахуванням перерахунку здійсненого судом.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Як визначено ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч.1 ст.662 ЦК України визначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Такий обов`язок продавець має виконати у строк, встановлений договором, що передбачено ч.1 ст.663 ЦК України, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст.530 ЦК України.

В силу ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Так, ч.1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як установлено ч.2 ст.218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення; у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Так, у відповідності з ч.1 ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів дослідила доводи відповідача щодо наявності обставин для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, та встановила, що обставини на які він посилаються щодо обмежень на вивіз товарів з Республіки Казахстан були відомі відповідачу, а інші обставини на які посилається відповідач в силу прямої вказівки в законі не можуть бути підставою для звільнення від господарсько-правової відповідальності.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2023 у справі №911/1992/22 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Подорожник-М» на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2023 у справі №911/1992/22 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Подорожник-М» на рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2023 у справі №911/1992/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 30.01.2023 у справі №911/1992/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Ю.Б. Михальська