ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 року м. Дніпро Справа № 908/1961/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач),

суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.

секретар судового засідання: Манець О.В.

представники сторін:

від позивача: Плецька Ю.В., посвідчення №720 від 26.12.2008 р., адвокат

від відповідача: Ференець О.Є., посвідчення №300 від 30.07.2003 р., адвокат

від третьої особи-1:не з`явився

від третьої особи-2:не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК"

на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 р.

(суддя Мірошниченко М.В., м. Запоріжжя, повний текст складено 10.04.2023 р.)

у справі

за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК"

( м. Запоріжжя )

до відповідача:

Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушугумський медичний центр"

( Запорізька область, Запорізький район, смт. Кушугум )

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору

на стороні Позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДРІМНЕТ"

( м. Запоріжжя )

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору

на стороні позивача:

Товариство з обмеженою відповідальністю

"Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО"

( м. Запоріжжя )

про стягнення 558 110,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушугумський медичний центр" заборгованості, про стягнення заборгованості, в розмірі 558 110,17 грн..

Позов обґрунтовано порушенням Відповідачем зобов`язань за договором № 467 від 30.12.2021 р. про постачання електричної енергії споживачу, укладеного між ТОВ "ВЕК "ПАЛІВЕНЕРГО" та Відповідачем, щодо оплати електричної енергії, спожитої протягом січня - березня 2022 року. Позивач вказує, що за цей період Відповідачем спожито електричної енергії, на суму 958 110,17 грн., оплачено на суму 400 000,00 грн., залишок заборгованості складає 558 110,17 грн. За договором відступлення права вимоги № 06 від 22.07.2022 р. ТОВ "ВЕК "ПАЛІВЕНЕРГО" відступило Позивачу право вимоги сплати грошових коштів, у сумі 558 110,17 грн. за договором № 467 від 30.12.2021 р. про постачання електричної енергії споживачу. На вимогу Позивача Відповідач не оплатив заборгованість, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 15, 512 - 514, 516, 526, 530, 610, 629, 692 ЦК України, ст. ст. 174, 193, 222 ГК України.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 р. в позові відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК", в якій просить рішення суду від 29.03.2023 р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, Скаржник вказує на те, що оскаржуване рішення суду не відповідає критеріям, визначеним ст. 236 ГПК України, є необгрунтованими та ухваленими не на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, без надання оцінки усім аргументам учасників справи, зокрема Відповідача.

При цьому, Скаржник зазначає, що в результаті перемовин із Новим кредитором у зобов`язаннях - Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНТЕР КОЗАК», пропозиція якого була найбільше економічно вигідна для Товариства, ТОВ «ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО» відступило саме Позивачу право вимоги заборгованості ТОВ «КУШУГУМСЬКИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР» у розмірі 558 110,17 грн. за Договором про постачання електричної енергії споживачу № 467 від 30.12.2021 р., що було оформлено договором відступлення права вимоги № 06 від 22.07.2022 р.. На виконання умов договору відступлення права вимоги новим кредитором ( Позивачем ) було перераховано первісному кредитору оплату за відступлення права вимоги у розмірі 234 866,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11 від 02.08.2022 р. та Актом звірки взаємних розрахунків між ТОВ «ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО» та ТОВ «ІНТЕР КОЗАК» за 2022 рік. Крім цього на виконання умов договору відступлення права вимоги Первісним кредитором були передані Новому кредитору ( Позивачу ) усі оригінали документів, зокрема договір № 467 від 30.12.2021 р., акти виконаних робіт, первинні бухгалтерські документи: акти-рахунки купівлі - продажу електричної енергії № 467/430 від 31.01.2022 р., № 467/1311 від 28.02.2022 р., № 467/1695 від 31.03.2022 р..

Водночас, на думку Скаржника, судом не було надано належної правової оцінки письмовим поясненням свідка - ОСОБА_1 , який обіймав посаду директора ТОВ «ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО» з 05.07.2022 року по 15.08.2022 року, має безпосереднє відношення до укладання спірного договору відступлення права вимоги № 6 від 22.07.2022 р., оскільки саме він обирав цесіонарія, безпосередньо підписував договір відступлення права вимоги, передавав Позивачу оригінали первісних документів за договором № 467 від 30.12.2021 р. про постачання електричної енергії споживачу та повідомляв боржника ( Відповідача по справі ) про факт заміну кредитора у зобов`язаннях, а також здійснював безпосередню взаємодією та комунікацію із ТОВ «КУШУГУМСЬКИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР», підписував в липні 2022 року із останнім акт звірки взаєморозрахунків, що підтверджується заявою свідка від 20.02.2023 року, нотаріально посвідченою приватним нотаріусом ЗМНО ОСОБА_3 за реєстр. № 541.

Скаржник наголошує на тому, що що колишнім директором ОСОБА_2 в травні-червні 2022 року вчинялись незаконні дії щодо перереєстрації транспортних засобів Товариства на користь третіх осіб, в т.ч. підробка документів, що мало наслідком штучне виведення активів ТОВ «ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО», зменшення статутного капіталу, завдання Товариству збитків в особливо великому розмірі. Вказані обставини свідчать про незаконність дій колишнього директора ОСОБА_2 , в т.ч. ставлять під сумнів укладені ним в травні-червні 2022 року договори, до яких відноситься і договір відступлення права вимоги, який нібито укладався між ТОВ «ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО» та ТОВ «ДРІМНЕТ».

Скаржник вважає, що посилання Боржником ( ТОВ «КУШУГУМСЬКИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР» ) на наявність договору відступлення права вимоги, нібито укладеного із ТОВ «ДРІМНЕТ» 24.06.2022 р., є лише способом ухилення від виконання зобов`язань за основним договором про постачання електричної енергії споживачу № 467 від 30.12.2021 р.. На фіктивність договору відступлення права вимоги, нібито укладеного 24.06.2022 р. між ТОВ «ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО» та ТОВ «ДРІМНЕТ», додатково вказує та обставина, що ТОВ «ДРІМНЕТ» володіє 70 статутного капіталу ТОВ «КУШУГУМСЬКИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР», тобто Боржник і Новий кредитор у зобов`язаннях є пов`язаними особами.

Крім цього, як зазначає в письмових поясненнях третя особа, при візуальному огляді підпису директора, зробленого від імені ТОВ «ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО» на договорі про відступлення права вимоги від 24.06.2022 р. та додатковій угоді від 03.05.2022 р. до Договору про постачання електричної енергії споживачу № 467, він не схожий на дійсний підпис ОСОБА_2 .. Первісний кредитор звернув увагу суду на те, що даний підпис є підробленим, але це питання лежить в площині доведення даного факту належними та допустимим доказами як то висновками судового експерта. За таких обставин. Позивачем було заявлено клопотання про призначення судової-почеркознавчої експертизи. Незважаючи на те, що існували всі підстави для призначення почеркознавчої експертизи документів, судом першої інстанції було безпідставно відмовлено в задоволені даного клопотання, з посиланням на те, що «наявних у справі матеріалів достатньо для вирішення спору по суті». Доведення даних обставин шляхом подачі самостійного позову про визнання нікчемним договору про відступлення права вимоги від 24.06.2022 р. не є належним способом захисту порушеного права Позивача.

У відповіді на відзив, Скаржник вказує на те, що Позивач самостійно не міг зробити відповідний експертний висновок, оскільки не мав достатньо для такого роду експертних вільних та умовно-вільних зразків підпису колишнього керівника третьої особи - ТОВ ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО». У зв`язку із зазначеним Апелянт вважає, що суд першої інстанції самоусунувся від реалізації принципу сприяння сторонам у зборів доказів, що мало наслідком порушення норм господарсько-процесуального законодавства.

Додатково, Скаржник звертає увагу, що посилання в якості аргументів ТОВ «Кушугумський медичний центр» лише на факт укладання з ТОВ «Дрімнет» договору відступлення права вимоги від 22.06.2022 р. не є достатньою підставою для висновку як про його укладання так і про настання за цим договором реальних наслідків.

Скаржник наголошує, що правова позиція ТОВ «Кушугумський медичний центр» про наявність єдиного договору відступлення права вимоги, нібито укладеного із ТОВ «Дрімнет» 24.06.2022 р., є лише способом ухилення від виконання зобов`язань за основним договором про настання електричної енергії споживачу № 467 від 30.12.2021 р..

Від Позивача до суду надійшло клопотання, в якому він просить витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "КУШУГУМСЬКИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР" оригінал договору про відступлення права вимоги від 24.06.2022 р. та додаткової угоди від 03.05.2022 р. до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 30.12.2021 р. № 467;витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕК "ПАЛІВЕНЕРГО" вільні зразки підпису колишнього директора ТОВ "ВЕК "ПАЛІВЕНЕРГО" - ОСОБА_2 в кількості не менше 15 екземплярів;призначити по справі № 908/1961/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "КУШУГУМСЬКИЙ МЕДИЧНИЙ ЦЕНТР" про стягнення заборгованості в розмірі 558 110,17 грн. судову почеркознавчу експертизу.На вирішення експертизи поставити наступні питання: Чи виконано підпис у графі "ОСОБА_2" розділу 4 Договору про відступлення права вимоги від 24.06.2022 р., та графі " ОСОБА_2" розділу, що містить підписи сторін Додаткової угоди від 03.05.2022 р. до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 30.12.2021 р. № 467, ОСОБА_2 ? Проведення експертизи доручити експертам Запорізького відділення Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

В обгрунтування свого клопотання, Скаржник посилається на те, що одним із його ключових аргументів є сумніви щодо укладання Договору від 24.06.2022 р. між первісним кредитором - ТОВ «ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО» та ТОВ «ДРІМНЕТ». Апелянт вважає, що під час розгляду даної справи обов`язковими мали бути встановлені обставини підробки підпису колишнього директора ТОВ «ПАЛІВЕНЕРГО» ОСОБА_2 , як на додатковій угоді від 03.05.2022 р. до Договору про постачання електричної енергії споживачу від 30.12.2021 р. № 467, так і на Договорі про відступлення права вимоги від 24.06.2022 р.. Зазначена в апеляційній скарзі незаконність дій колишнього директора ОСОБА_2 , ставить під сумнів укладені ним в травні-червні 2022 року договори, до яких відноситься і договір відступлення права вимоги, який нібито укладався між ТОВ «ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО» та ТОВ «ДРІМНЕТ».

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушугумський медичний центр" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Зокрема, Товариство посилається на те, що в наданих господарському суду письмових запереченнях та поясненнях Відповідач, зі свого боку, неодноразово зазначав, що встановлений ст. 204 ЦК України принцип презумпції правомірності правочину вимагає від Позивача, який оспорює дійсність договору відступлення права вимоги від 22.06.2022 р., або довести наявність прямо встановленої законом недійсності такого правочину (нікчемний правочин), або надати судове рішення, яким цен правочин визнано недійсним (оспорюваний правочин). Договір відступлення права вимоги від 24.06.2022 р. між ТОВ «ВЕК «ПАЛІВЕНЕРГО» ( Первісний кредитор ), ТОВ «Дрімнет» ( Новий кредитор ) та ТОВ «Кушугумськии медичний центр» ( Боржник ) в судовому порядку недійсним не визнано. Позову з такою вимогою до суду не пред`явлено.

Товариство також вказує на те, що господарський суд, цілком слушно, на думку Відповідача, відмовив Позивачеві у задоволенні клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи з метою встановлення оригінальності підпису директора Первісного кредитора на договорі від 22.06.2022 р. та додатковій угоді від 03.05.2022 р., оскільки сумніви у справжності підпису в договорі, висловлені Позивачем ( особою, яка до цього договору не має жодного відношення ) та колишнім керівником Первісного кредитора ( який постав до виконання своїх повноважень пізніше, тож, так само не має стосунку до правочину, до того ж. натепер вже звільнився) - є виключно нічим не обгрунтованими припущеннями, тим часом коли сам підписант справжність власного підпису не оспорює.

Крім того, Товариство зазначає про те, що Позивач не довів ані факту порушення норм матеріального права, допущеного господарським судом під час розгляду справи, ані наявності процесуальних порушень під час дослідження та оцінки доказів. Цілком очевидно, що у даному спорі Позивач не має належного статусу кредитора стосовно Відповідача, тож, у задоволенні позову було відмовлено правильно. Крім того, у спірному зобов`язанні, виконання якого від Відповідача вимагав Позивач, на момент звернення до суду ще й не настав строк оплати, про що Первісний кредитор, повторно відступаючи право вимоги, чомусь не попередив Позивача, не передавши йому, всупереч приписам ст. 517 ЦК України, всіх документів та інформації, які стосуються цієї вимоги.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю «Дрімнет» надійшли письмові пояснення на апеляційну скаргу, в якому Товариство не погоджується з доводами апеляційної скарги, вважає її безпідставною і необґрунтованою.

Так, Товариство вказує на те, що 24.06.2022 р. між ТОВ «Дрімнет» ( Новий кредитор ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вільна енергетична компанія «Палівенерго» ( Первісний кредитор ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кушугумський медичний центр» ( Боржник ) - було укладено Договір відступлення права вимоги, згідно з яким ТОВ «Дрімнет» набув право, замість ТОВ «ВЕК «Палівенерго», вимагати від ТОВ «КМЦ» погашення заборгованості останнього за договором № 467 про постачання електричної енергії від 30.12.2021 р. в сумі 558 110,17 грн.. На момент укладення вказаного договору відступлення права вимоги строки виконання Боржником грошових зобов`язань в сумі 558 110,17 грн не настали, адже були розстрочені додатковою угодою від 03.05.2022 р. до договору № 467: 300 000 грн. - до 31.12.2022 р.; 258 110.17 грн. - до 31.03.2023 р.. Договір відступлення права вимоги був підписаний сторонами при повному розумінні його предмета і господарської мені, та відповідав інтересам всіх учасників.

Товариство наголошує, що економічною підставою укладення вказаного договору відступлення права вимоги стала наявність у ТОВ «ВЕК «Палівенерго» перед ТОВ «Дрімнет» простроченої заборгованості за двома договорами про надання телекомунікаційних послуг в загальній сумі 1 065 000,00 грн., а саме: за договором № 02/02-20 від 02.01.2020 р. - 120 000,00 грн.; за договором № 17/02122021 від 02.12.2021 р. - 945 000,00 грн.. Таким чином, в результаті укладення договору відступлення права вимоги між ТОВ «Дрімнет» та ТГОВ «ВЕК «Палівенерго» утворилися зустрічні однорідні (грошові) зобов`язання.

Враховуючи, що ТОВ «Дрімнет» здійснює діяльність на умовах спрощеної системи оподаткування (є платником єдиного податку третьої групи), тож, згідно з податковим законодавством, має отримувати за надані послуги оплату виключно в грошовій формі (що трактується податковим органом як заборона па припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог), - передбачалося, що зустрічні однорідні вимоги в сумі 558 110,17 грн. між ТОВ «ВЕК «Палівенерго» та ТОВ «Дрімнет» будуть погашені шляхом перерахування грошових коштів в однаковій сумі одне одному протягом операційного дня. Однак, після звільнення на початку липня 2022 року з посади директора ТОВ «ВЕК «Палівенерго» пана ОСОБА_2 та призначення на шо посаду нового директора, пана ОСОБА_1 , партнерські стосунки між ТОВ «Дрімнет» та ТОВ «ВЕК «Палівенерго» повністю припинилися. Тому домовленості щодо зустрічного перерахування коштів з метою припинення взаємних зобов`язань, за відсутності довіри одне до одного, залишилися нереалізованими. За таких обставин ТОВ «Дрімнет» змушено було звернутися до Господарського суду Запорізької області із двома позовами до ТОВ «ВЕК «Палівенерго» щодо стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги, маючи на увазі виконати власні зобов`язання перед вказаною особою в сумі 558 110,17 грн. після фактичного виконання судового рішення, за рахунок коштів, отриманих від Боржника. Один з двох заявлених позовів наразі повністю задоволений рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.07.2023 р. у справі № 908/1126/23, за другим відкрито провадження у справі № 908/1125/23.

Стосовно розрахунків між ТОВ «Дрімнет» та ТОВ «КМЦ» за договором відступлення права вимоги, Третя особа зазначає, що станом на цей час в рахунок погашення заборгованості за договором № 467 про постачання електричної енергії від 30.12.2021 р., згідно з договором відступлення права вимоги від 24.06.2022 р. Боржником на користь ТОВ «Дрімнет» оплачено: платіжною інструкцією № 922 від 30.01.2023 р. - 50 000,00 грн; платіжною інструкцією № 814 від 17.03.2023 р. - 50 000.00 грн; платіжною інструкцією № 24 від 21.04.2023 р. - 50 000,00 грн.; платіжною інструкцією № 47 від 10.05.2023 р. - 50 000,00 грн.; платіжною інструкцією № 83 від 12.06.2023 р. - 58 110,17 грн.; платіжною інструкцією № 143 від 14.07.2023 р. - 50 000,00 грн.. Всього, таким чином, погашено 308 110,17 грн, залишок заборгованості складає 250 000,00 грн.. Між ТОВ «Дрімнет» та ТОВ «КМЦ» наразі проводяться активні перемовини щодо завершення розрахунків, однак для медичної установи, що знаходиться у безпосередній близкості до лінії фронту, це становить значну проблему, і ТОВ «Дрімнет» цього цілком свідомий.

Крім того, Третя особа повідомляє, що на даний час ТОВ «Дрімнет» вже не має прямого вирішального впливу на ТОВ «КМЦ», адже 51% статутного капіталу вказаного підприємства належить Кушугумській селищній раді Запорізького району Запорізької області. Таким чином, припущення позивача щодо фіктивності або протиправності укладеного між вказаними особами та ТОВ «ВЕК «Палівенерго» договору відступлення права вимоги з метою завдати останньому незрозумілої шкоди та отримати вигоду для себе - зрештою також не підтверджуються.

Разом з цим, ТОВ «Дрімнет» просить апеляційний суд розглядати справу за його відсутності.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023 р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 16.05.2023 р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи № 908/1961/22. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальінстю "ІНТЕР КОЗАК" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 р. у справі № 908/1961/22 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

25.05.2023 р. матеріали справи № 908/1961/22 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 29.05.2023 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 р. у справі № 908/1961/22 залишено без руху, надано Апелянту строк для усунення недоліків, а саме, для надання суду доказів сплати судового збору, у розмірі 12 557,47 грн..

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 26.06.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі та призначити апеляційну скаргу до розгляду в судове засідання на 20.07.2023 р..

Від представника Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" - адвоката Борисенкова Віталія Сергійовича, надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 17.07.2023 р. судове засідання у справі № 908/1961/22, призначене на 20.07.2023 р.. вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО", в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду ( зал судового засідання № 511 ) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.07.2023 р. по розгляду апеляційної скарги оголошено перерву на 21.09.2023 р..

Від представника Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" - адвоката Борисенкова Віталія Сергійовича, надійшло клопотання про його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів. Адреса електронної пошти, що буде використана заявником для входу до системи "EasyCon".

Розпорядженням керівника апарату суду від 11.09.2023 р., у зв`язку з припиненням повноважень судді Орєшкіної Е.В., відповідно до ст. 123 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду № 2 від 08.10.2018 р. зі змінами, призначено проведення автоматичної зміни складу колегії суддів.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів: Дарміна М.О., Чус О.В..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2023 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" на рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 р. у справі № 908/1961/22 прийнято до свого провадження. Судове засідання у справі № 908/1961/22, призначене на 21.09.2023 р. вирішено провести з представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО", в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду (зал судового засідання № 511) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеокоференцзв`язку "EasyCon".

21.09.2023 р. секретарем судового засідання Манець О.В. було встановлено неможливість проведення відеоконференції з представником ТОВ "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО". В призначений час заявник не приєднався до відеоконференції та за телефоном повідомив секретаря судового засідання Манець О.В., що не може прийняти участь у цій відеоконференції з власних технічних причин. За таких обставин неможливо провести судове засідання в режимі відеоконференції, про що складений відповідний акт.

Треті особи не скористалися своїм правом участі в судовому засіданні та не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Беручи до уваги, що неявка вказаних учасників провадження у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, апеляційний господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників Третіх осіб.

У судовому засіданні 21.09.2023 р., була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

7. Встановлені судом обставини справи.

30.12.2021 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" ( Постачальник ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кушугумський медичний центр" ( Споживач ) укладено договір № 467 про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до п. 2.1 якого Постачальник за цим договором продає електричну енергію Споживачу, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 5.7 договору оплата рахунка Постачальника за цим договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з дати рахунку або протягом п`яти робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого споживачем.

У п. 3 комерційної пропозиції визначено, що розрахунковим періодом є календарний місяць та встановлюється з 1 числа місяця до такого ж числа наступного місяця.

Оплата електричної енергії здійснюється Споживачем у форми попередньої оплати з остаточним розрахунком, який проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку.

Попередня оплата здійснюється за 2 банківських дня до 25 числа місяця що передує розрахунковому, в розмірі 100% вартості від заявленого обсягу споживання електричної енергії на відповідний розрахунковий період по Црдн.прогн.

Остаточний розрахунок за фактично спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється у строк до 11 числа місяця, наступного за розрахунковим, по фактичній Црдн, яка склалася у розрахунковому місяці.

Якщо протягом місяця середня гранична оптова ринкова ціна ринку доби наперед підвищиться, внаслідок чого розрахована вартість електричної енергії виявиться більшою, ніж сплачена вартість заявленого обсягу електричної енергії, споживач зобов`язаний здійснити доплату вартості замовленої електричної енергії відповідно до розміру підвищення не пізніше ніж до 20 числа розрахункового періоду.

У разі, якщо здійснені платежі за електричну енергію, спожиту в розрахунковому періоді, перевищують вартість фактично спожитої електричної енергії, сума переплати зараховується на погашення існуючої заборгованості споживача з найдавнішим терміном її виникнення, або, при відсутності заборгованості за попередні періоди, як попередня оплата вартості очікуваного обсягу споживання електричної енергії наступного розрахункового періоду.

Пунктом 13.1 договору передбачено, що цей договір укладається на строк, зазначений у комерційній пропозиції, яку обрав Споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) Споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору.

Відповідно до заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього договору, початком постачання є 01.01.2022 р..

Згідно з п. 11 комерційної пропозиції договір діє з 01.01.2022 р. до 31.12.2022 р.. Якщо за один місяць до закінчення терміну дії даного договору жодною зі сторін не буде заявлено про відмову від договору або перегляд його умов, договір вважається подовженим на наступний рік.

На виконання договору № 467 від 30.12.2021 р. між Постачальником та Споживачем підписані акти-рахунки купівлі-продажу електричної енергії: № 467/430 від 31.01.2022 р. на суму 549 188,30 грн. з ПДВ ( за січень 2022 року ); № 467/1311 від 28.02.2022 р. на суму 212 179,82 грн. з ПДВ ( за лютий 2022 року ); № 467/1695 від 31.03.2022 р. на суму 196 742,05 грн. з ПДВ ( за березень 2022 року ).

У зв`язку з несплатою цих актів-рахунків Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" звернулося до Відповідача з претензією вих. № 613/1 від 25.04.2022 р. про сплату заборгованості за поставлену електричну енергію в розмірі 958 110,17 грн. у строк до 05.05.2022 р.. Претензію надіслано відповідачу 28.04.2022 р. що підтверджується описом вкладення від 28.04.2022 р., та отримано відповідачем 03.05.2022 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 05.05.2022 р. № 284.

Відповідач частково оплатив вартість спожитої електричної енергії на суму 400 000,00 грн. платіжним дорученням № 545 від 03.05.2022 р. з призначенням платежу за січень 2022 року.

03.05.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кушугумський медичний центр" укладено Додаткову угоду до Договору № 467 від 30.12.2021 р. про постачання електричної енергії споживачу, в якій підтверджено, що станом на 02.05.2022 р. заборгованість Споживача перед Постачальникам за спожиту електричну енергію за договором складає 958 110,17 грн..

Сторони погодили, що невиконання Споживачем умов договору в частині своєчасного розрахунку виникло з об`єктивних причин, а саме: через збройну агресію росії, оголошення воєнного стану, ведення бойових дій на території Запорізької області, зростання заборгованості населення за надані споживачем послуги.

Сторони на основі взаємних поступок узгодили розстрочення заборгованості, зазначеної в п. 1 цієї угоди, згідно наступного графіку: сплата грошових коштів у сумі 400 000,00 грн. - у строк до 05.05.2022 р.; сплата грошових коштів у сумі 300 000,00 грн. - у строк до 31.12.2022 р.; сплата залишку боргу в сумі 258 110,17 грн. - у строк до 31.03.2023 р..

Постачальник відмовляється від нарахування та стягнення зі Споживача штрафних санкцій та будь-яких інших компенсацій, передбачених договором та/або чинним законодавством (в т.ч. процентів за користування грошовими коштами, інфляційної складової заборгованості тощо), за період прострочення розрахунків за договором, що передує укладання цієї угоди.

Угода набирає чинності з моменту та за умови погашення Споживачем частини заборгованості в розмірі 400 000,00 грн. у строк до 05.05.2022 р..

Відповідач оплатив вартість спожитої електричної енергії на суму 400 000,00 грн. платіжним дорученням № 545 від 03.05.2022 р..

Отже, додаткова угода від 03.05.2022 р. до договору № 467 від 30.12.2021 р. про постачання електричної енергії споживачу набула чинності.

Станом на 14.06.2022 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" та Відповідач підписали акт звірки взаємних розрахунків за пероід з 01.01.2022 р. по 14.06.2022 р. за договором №467 від 30.12.2021 р., в якому підтвердили наявність заборгованості Відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" в розмірі 558 110,17 грн..

24.06.2022 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" як Первісним кредитором, Товариством з обмеженою відповідальністю «ДРІМНЕТ» як Новим кредитором та Відповідачем як Боржником укладено Договір щодо відступлення права вимоги за договором про постачання та розподіл електричної енергії споживачу № 467 від 30.12.2021 р..

У розділі 1 даного договору закріплено, що сума грошового зобов`язання, право вимоги за яким є предметом цього договору, складає 558 110,17 грн..

Існування зобов`язання, право вимоги за яким є предметом цього договору, підтверджене основним договором ( включаючи додатки та додаткові угоди до нього ), а також актами-рахунками купівлі-продажу електричної енергії, підписаними боржником та первісним кредитором. Новий кредитор підписанням цього договору підтвердив, що засвідчені копії вказаних документів передані йому первісним кредитором.

За цим договором Новий кредитор повністю одержує право ( замість Первісного кредитора ) вимагати від Боржника належного виконання зобов`язань за основним договором з урахуванням умов, передбачених додатковою угодою до нього від 03.05.2022 р..

Після відступлення прав вимоги Первісним кредитором Новому кредитору Первісний кредитор позбавляється права пред`являти до Боржника претензії та грошові вимоги, які виникли за основним договором.

Боржник підписанням цього договору підтвердив наявність та дійсність права вимоги у зазначеному вище обсязі, а також той факт, що він належним чином повідомлений про перехід права вимоги до нового кредитора.

У розділі 3 цього договору встановлено, що сума відступлених прав вимоги становить 558 110,17 грн. без ПДВ. Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань а цим договором.

22.07.2022 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" ( Первісний кредитор ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" ( Новий кредитор ) укладено Договір про відступлення права вимоги № 6, за умовами п.п. 1, 1.2 якого Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності з договором № 467 від 30.12.2021 р. ( надалі іменується «Основний договір» ), укладеного між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кушугумський медичний центр" ( надалі іменується «Боржник»). За цим договором Новий кредитор набуває право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошових коштів у розмірі 558 110,17 грн..

У п. п. 2.1, 3.3 цього договору зазначено, що право вимоги, яке відступається за цим договором, оцінене сторонами в сумі 334 866,10 грн. Новий кредитор зобов`язаний сплатити визначене п. 2.1 договору зобов`язання в сумі 334 866,10 грн. на користь Первісного кредитора у строк до 22.07.2023 р..

За умовами. п. 5.1 договору Первісний кредитор зобов`язаний передати Новому кредитору документи, що підтверджуються право вимоги до Боржника, в момент підписання сторонами цього договору.

Відповідно до п. 4.2 договору Первісний кредитор протягом шести місяців з дати укладання цього договору зобов`язаний передати письмове повідомлення Боржнику про відступлення права вимоги за цим договором новому кредитору.

Повідомлення про відступлення права вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" надіслано Боржнику 30.09.2022 р. та отримано останнім 02.09.2022 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 575.

Оскільки Відповідач не сплатив заборгованість на користь Нового кредитора, Товариство з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" звернулося до господарського суду з позовом у даній справі про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кушугумський медичний центр" заборгованості в розмірі 558 110,17 грн..

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін, виходячи з наступного.

Розглянувши у судовому засіданні 21.09.2023 р. клопотання Відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, колегія суддів апеляційного господарського суду протокольною ухвалою відмовила у його задоволенні з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у суді першої інстанції Позивачем заявлялось клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи.

Господарським судом у задоволенні такого клопотання Позивача відмовлено з тих підстав, що у даній справі відсутні обґрунтовані сумніви в належності директору ТОВ ВЕК "Палівенерго" ОСОБА_2 підпису на договорі про відступлення права вимоги від 24.06.2022 р. та додатковій угоді від 03.05.2022 р. до договору про постачання електричної енергії споживачу № 467 від 30.12.2021 р. ( сам ОСОБА_2 не заперечив належність йому цього підпису), а доводи Позивача щодо неналежності цього підпису ОСОБА_2 є тільки припущеннями. За висновком місцевого господарського суду, обставини, що входять до предмету доказування в даній справі, можуть бути встановлені судом на підставі поданих сторонами доказів.

Ст. 104 ГПК України передбачено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване у судовому рішенні.

Отже, висновок експерта відноситься до засобів доказування нарівні із іншими доказами у справі та не має будь-яких переваг поряд з іншими доказами у справі.

Відповідно до ст.ст. 98, 99 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань. Як видно з зазначених норм права перед судовими експертами не ставляться правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

В той же час, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що клопотання Позивача про призначення почеркознавчої судової експертизи задоволенню не підлягає, оскільки у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для призначення судової експертизи, та, окрім іншого, призначення експертизи є правом, а не обов`язком суду.

Крім того, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

При цьому, сумніви учасника справи щодо ідентичності підписів, які виникли внаслідок візуального порівняння підписів на документах, не є переконливим аргументом для призначення експертизи, адже за умови відсутності заперечень належності підпису самим ОСОБА_2 такі сумніви без додаткового обґрунтування набувають характеру безпідставних припущень.

Колегія суддів, враховуючи дійсні обставини справи, характер спірних правовідносин, дійшла висновку, що для вирішення спору у даній справі у суду відсутня потреба у проведенні судової почеркознавчої експертизи у даній справі.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи та відмовляє у його задоволенні.

Спірні правовідносини між сторонами є господарськими та виникли з договору № 467 від 30.12.2021 р. про постачання електричної енергії споживачу, який за змістом прав та обов`язків сторін є договором поставки, з урахуванням договору відступлення права вимоги № 06 від 22.07.2022 р..

Визначаючи правову природу договору про відступлення права вимоги, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Відповідно до частин першої та другої ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Ст. 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із частиною першою ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини першої ст. 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Право вимоги у зобов`язанні є майновим правом, яке має цивільну оборотоздатність та може вільно відчужуватись з урахуванням обмежень, встановлених нормами глави 47 ЦК України. Відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни ( пункти 56, 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 р. у справі № 906/1174/18 ).

Апеляційний суд зауважує, що відступлення права вимоги (цесія) - це сам факт заміни особи в зобов`язанні, який є правовим результатом відповідного договору. Цесія не є окремим самостійним договором.

Отже, положення ЦК України ( зокрема, про відступлення права вимоги ) повинні застосовуватись саме до відповідного договору ( купівлі-продажу, дарування, міни тощо), правовим результатом якого є цесія. Зокрема, при оцінці правових наслідків відступлення недійсного права вимоги ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 р. у справі № 910/19199/21 провадження № 12-45гс22 ).

У цій справі судом встановлено, що на момент укладення договору відступлення права вимоги № 06 від 22.07.2022 р., на підставі якого Позивач пред`явив позовні вимоги у даній справі, право вимоги спірної заборгованості вже було відступлене Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" Товариству з обмеженою відповідальністю «ДРІМНЕТ» за договором про відступлення права вимоги від 24.06.2022 р..

Учасники справи не надали доказів припинення дії договору про відступлення права вимоги від 24.06.2022 р. або визнання її недійсною, тому умови даної угоди підлягають застосуванню до спірних правовідносин сторін.

При цьому, Третя особа-1 у пояснення щодо позову та відзиву, вважає ТОВ "ДРІМНЕТ" єдиним належним кредитором Відповідача стосовно заборгованості за договором № 467 про постачання електричної енергії від 30.12.2021 р. та просило відмовити в задоволенні позову.

У письмових поясненнях до апеляційного суду, ТОВ "ДРІМНЕТ" зазначило, що економічною підставою укладення вказаного договору відступлення права вимоги стала наявність у ТОВ «ВЕК «Палівенерго» перед ТОВ «Дрімнет» простроченої заборгованості за двома договорами про надання телекомунікаційних послуг в загальній сумі 1 065 000,00 грн., а саме: за договором № 02/02-20 від 02.01.2020 р. - 120 000,00 грн.; за договором № 17/02122021 від 02.12.2021 р. - 945 000,00 грн.. Таким чином, в результаті укладення договору відступлення права вимоги між ТОВ «Дрімнет» та ТОВ «ВЕК «Палівенерго» утворилися зустрічні однорідні (грошові) зобов`язання. Враховуючи, що ТОВ «Дрімнет» здійснює діяльність на умовах спрощеної системи оподаткування (є платником єдиного податку третьої групи), тож, згідно з податковим законодавством, має отримувати за надані послуги оплату виключно в грошовій формі (що трактується податковим органом як заборона па припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог), - передбачалося, що зустрічні однорідні вимоги в сумі 558 110,17 грн. між ТОВ «ВЕК «Палівенерго» та ТОВ «Дрімнет» будуть погашені шляхом перерахування грошових коштів в однаковій сумі одне одному протягом операційного дня. Однак, після звільнення на початку липня 2022 року з посади директора ТОВ «ВЕК «Палівенерго» пана ОСОБА_2 та призначення на шо посаду нового директора, пана ОСОБА_1 , партнерські стосунки між ТОВ «Дрімнет» та ТОВ «ВЕК «Палівенерго» повністю припинилися. Тому домовленості щодо зустрічного перерахування коштів з метою припинення взаємних зобов`язань, за відсутності довіри одне до одного, залишилися нереалізованими. За таких обставин ТОВ «Дрімнет» змушено було звернутися до Господарського суду Запорізької області із двома позовами до ТОВ «ВЕК «Палівенерго» щодо стягнення заборгованості за телекомунікаційні послуги, маючи на увазі виконати власні зобов`язання перед вказаною особою в сумі 558 110,17 грн. після фактичного виконання судового рішення, за рахунок коштів, отриманих від Боржника. Один з двох заявлених позовів наразі повністю задоволений рішенням Господарського суду Запорізької області від 11.07.2023 р. у справі № 908/1126/23, за другим відкрито провадження у справі № 908/1125/23. Стосовно розрахунків між ТОВ «Дрімнет» та ТОВ «КМЦ» за договором відступлення права вимоги, Третя особа зазначає, що станом на цей час в рахунок погашення заборгованості за договором № 467 про постачання електричної енергії від 30.12.2021 р., згідно з договором відступлення права вимоги від 24.06.2022 р. Боржником на користь ТОВ «Дрімнет» оплачено: платіжною інструкцією № 922 від 30.01.2023 р. - 50 000,00 грн; платіжною інструкцією № 814 від 17.03.2023 р. - 50 000.00 грн; платіжною інструкцією № 24 від 21.04.2023 р. - 50 000,00 грн.; платіжною інструкцією № 47 від 10.05.2023 р. - 50 000,00 грн.; платіжною інструкцією № 83 від 12.06.2023 р. - 58 110,17 грн.; платіжною інструкцією № 143 від 14.07.2023 р. - 50 000,00 грн.. Всього, таким чином, погашено 308 110,17 грн, залишок заборгованості складає 250 000,00 грн.. Між ТОВ «Дрімнет» та ТОВ «КМЦ» наразі проводяться активні перемовини щодо завершення розрахунків, однак для медичної установи, що знаходиться у безпосередній близкості до лінії фронту, це становить значну проблему, і ТОВ «Дрімнет» цього цілком свідомий.

Отже, як вірно зауважив суд першої інстанції в даному випадку на момент укладання Товариством з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО" з Позивачем договору відступлення права вимоги № 06 від 22.07.2022 р. право вимоги спірної заборгованості вже не належало Товариству з обмеженою відповідальністю "Вільна енергетична компанія "ПАЛІВЕНЕРГО", оскільки було відступлено ним Товариству з обмеженою відповідальністю «ДРІМНЕТ» за договором про відступлення права вимоги від 24.06.2022 р., а відповідно не могло бути передано Позивачу. Крім того, за цим договором Позивачу не було передано додаткову угоду від 03.05.2022 р. до договору № 467 від 30.12.2021 р., яка є невід`ємною частиною договору № 467 від 30.12.2021 та встановлює нові умови виконання зобов`язання за договором № 467 від 30.12.2021 р..

Разом з тим, враховуючи умови додаткової угоди від 03.05.2022 р. до договору № 467 від 30.12.2021 р., вбачається, що станом на день подання позову до суду ( 30.09.2022 р. ) строки сплати другого розстроченого платежу ( 300 000,00 грн. - до 31.12.2022 р. ) та третього розстроченого платежу ( 258 110,17 грн. - до 31.03.2023 р. ) за договором № 467 від 30.12.2021 р. - не настали.

Отже, на день подання позову, Відповідачем не було порушено зобов`язань за договором № 467 від 30.12.2021 р. щодо оплати спожитої еклектичної енергії в розмірі 558 110,17 грн., яка пред`явлена Позивачем до стягнення в даному позові.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що особливістю відступлення права на підставі правочину (договору) є те, що такий правочин одночасно: 1) змінює суб`єктний склад зобов`язання на стороні кредитора; 2) як договір купівлі-продажу регулює відносини між його сторонами, при цьому обов`язком боржника (первісного кредитора) є передача новому кредитору прав в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України), документів, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (стаття 517 ЦК України).

Предметом договору купівлі-продажу можуть бути різні об`єкти - які належать покупцеві і ті, які йому не належать (майбутні об`єкти або товар, якого ще в продавця немає). Це слідує з консенсуальної природи договору купівлі-продажу, головним змістом якого є виконання продавцем свого обов`язку передати предмет договору покупцеві, а для покупця - вимагати його передання. Тобто для договору купівлі-продажу не важливо те, чи має продавець предмет договору, чи існує він і чи він належить продавцеві. Важливо те, що продавець зобов`язується виконати свій обов`язок відносно предмета договору.

Якщо продавець не виконує свій обов`язок, він має відповідати перед покупцем. Тобто для продавця негативні наслідки настають саме у вигляді його відповідальності перед покупцем за невиконання договору. Сам же договір існує як домовленість між сторонами з приводу виконання продавцем обов`язку передати покупцеві предмет договору - відступити право вимоги.

Вади предмету договору, у тому числі його відсутність у продавця, не можуть впливати на дійсність договору. Це правило застосовується до всіх договірних зобов`язань. Наприклад, не впливає на дійсність договору невиконання продавцем свого обов`язку передання товару покупцеві, оскільки цей товар не було продавцю поставлено своєчасно; відсутність у виконавця робіт належного досвіду для виконання роботи, про яку домовились сторони, тощо.

У свою чергу, з норми ст. 514 ЦК України про дійсну вимогу як предмет договору не може слідувати висновок про недійсність договору про відступлення права вимоги. У цій статті йдеться лише про перехід до нового кредитора прав первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Ця норма не встановлює наслідків відчуження недійсної вимоги (зокрема, і у вигляді недійсності договору).

Натомість такі наслідки встановлюються ст. 519 ЦК України - однак не у вигляді недійсності договору про відступлення права вимоги, а у вигляді відповідальності первісного кредитора перед новим (як у випадку невиконання обов`язку продавця перед покупцем).

У розумінні положень ст. 519 ЦК України недійсною є вимога, яка не має правової підстави: зокрема, яка ґрунтується на нікчемному правочині або оспорюваному правочині, що був визнаний судом недійсним до чи після відповідного відступлення; яка не належала первісному кредитору або на момент відступлення вже припинилася. Недійсність вимоги є вадою предмета договору, яка не може вплинути на дійсність самого договору.

Велика Палата Верховного Суду у п. 87 постанови від 08.08.2023 р. у справі № 910/19199/21 зауважила, що норми про правочини та сторони зобов`язання належать до різних інститутів цивільного права. Норми статей 512-514 ЦК України, встановлюючи підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), не визначають вимог до змісту правочину про заміну кредитора. Загалом глава 47 «Поняття зобов`язання. Сторони зобов`язання» ЦК України не регулює договірні відносини (хоча зміна суб`єктного складу зобов`язання може відбуватися на підставі правочину (договору)). Натомість у главі 47 ЦК України для цілей регулювання саме динаміки суб`єктного складу зобов`язання (а не договірних відносин між сторонами зобов`язання) законодавець встановлює правила, спрямовані на запобігання можливому порушенню прав та інтересів як кредиторів, так і боржників при заміні іншої сторони зобов`язання. У статті 519 ЦК України міститься правило щодо розподілу ризиків між первісним та новим кредитором: 1) первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги; 2) первісний кредитор не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Недійсність переданої вимоги, про яку йдеться в ст. 519 ЦК України, не може ототожнюватися із недійсністю правочину в розумінні норм розділу IV «Правочини. Представництво» ЦК України. Законодавець не пов`язує питання дійсності / недійсності правочину про заміну кредитора із дійсністю вимоги, яка передається новому кредитору, і безпосередньо визначає правовий наслідок передачі права вимоги, якого не існує.

Натомість за прямою вказівкою статті 519 ЦК України первісний кредитор відповідає за недійсність вимоги перед новим кредитором. У випадку відступлення недійсної вимоги договір, на підставі якого мало бути здійснене таке відступлення, не виконується первісним кредитором, оскільки розпорядчий ефект не настає з огляду на відсутність у первісного кредитора права, що підлягає передачі.

Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (пункт 132 постанови Великої Палати Верховного Судувід 15.09.2022 у справі № 910/12525/20).

Саме в цьому сенсі слід говорити про відсутність розпорядчого ефекту такого договору: оскільки відповідного права вимоги не було, то передати його покупець не зміг.

Отже, сама лише недійсність вимоги не зумовлює недійсності відповідного договору між первісним кредитором та новим кредитором. Недійсність вимоги зумовлює відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором. У таких випадках передання недійсної вимоги за правовою природою є невиконанням чи неналежним виконанням договору, за яким було відчужено недійсну вимогу. Наприклад, якщо вимога відступлена за договором купівлі-продажу, то передання вимоги, яка вже не існує внаслідок виконання зобов`язання боржником, може свідчити про порушення продавцем обов`язку передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (частина перша статті 662 ЦК України). У таких випадках покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, або вимагати розірвання договору (стаття 651 ЦК України). Крім того, оскільки невиконання покупцем обов`язку з передання товару є істотним порушенням договору, покупець вправі вимагати відшкодування збитків, завданих розірванням договору (частина п`ята статті 653 ЦК України). Отже, недійсність вимоги не зумовлює недійсність відповідного договору, за яким була передана така вимога, а має наслідком відповідальність первісного кредитора перед новим кредитором, врегульовану положеннями ЦК України. ( постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 р. у справі № 910/19199/21 провадження № 12-45гс22 )

Велика Палата Верховного Суду у п. 97 постанови від 08.08.2023 р. у справі № 910/19199/21 звернула увагу, що договір про відступлення права вимоги може бути визнаний недійсним у випадку наявності відповідної правової підстави. Наприклад, якщо такий договір укладено під впливом помилки (частина перша статті 229 ЦК України), обману (частина перша статті 230 ЦК України), насильства (частина перша статті 231 ЦК України) тощо.

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.

Викладені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні Скаржником норм матеріального та процесуального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги Позивача.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" ( Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р. ).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин та з урахуванням меж розгляду апеляційної скарги в порядку ст. 269 ГПК України, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення залишенню без змін.

13. Судові витрати.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, згідно вимог ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕР КОЗАК" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 29.03.2023 р. у справі № 908/1961/22 залишити без змін.

Витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено ст. ст. 286-289 ГПК України.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Чус