номер провадження справи 26/52/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2023 Справа № 908/1390/19(908/312/22)

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Юлдашев Олексій Олексійович, розглянувши матеріали заяви

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ", (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, кв.49)

до відповідачів: 1/ Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" (вул. Чумаченка, 8, офіс 3, м. Запоріжжя, 69059, )

2/ ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: 1/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13", (вул. Предславинська, 34Б, м. Київ, 03150); 2/ громадянин ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , якого повідомляти за адресою АДРЕСА_2 )

про визнання недійсними правочинів

в межах справи № 908/1390/19

про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС", (69059, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 8, офіс 3)

Кредитори - 1/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13", (вул. Предславинська, 34Б, м. Київ, 03150)

2/ Головне управління ДПС у Запорізькій області, код ЄДРПОУ ВП 44118663 (пр. Соборний, 166, м. Запоріжжя, 69107)

3/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ", (вул. Старонаводницька, 13, кв. 49, м. Київ, 01015)

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):
ПозивачОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)
Відповідач-1ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою суду від 10.02.2022 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" та ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів, для розгляду в межах справи № 908/1390/19 про банкрутство відповідача-1, відкрито провадження з розгляду позовної заяви. Залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів: 1/ Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегатрейд 13"; 2/ громадянина ОСОБА_2 .

Витребувано у ТОВ "Мегаполіс ДКС":

- оригінал договору купівлі-продажу № 516 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є торгівельно-адміністративна будівля (літ. «А»), загальною площею 3760,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- оригінал договору купівлі-продажу № 517 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є група приміщень 172 (літ. «А»), загальною площею 453,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- оригінал договору купівлі-продажу № 518 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є група приміщень 173 (в літ. «А»), загальною площею 118,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- оригінал договору купівлі-продажу № 519 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є частка нежилих приміщень загальною площею 165,9 кв.м., що становить 18/100 частин від нежилих приміщень №№1, 2, 3 (групи приміщень № 170) (в літ. А), загальною площею 945,9 кв.м., що знаходиться за адресою:м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Витребувано у ОСОБА_1 :

- оригінал договору купівлі-продажу № 516 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є торгівельно-адміністративна будівля (літ. «А»), загальною площею 3760,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- оригінал договору купівлі-продажу № 517 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є група приміщень 172 (літ. «А»), загальною площею 453,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- оригінал договору купівлі-продажу № 518 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є група приміщень 173 (в літ. «А»), загальною площею 118,7 кв.м., що знаходиться за адресою:м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- оригінал договору купівлі-продажу № 519 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є частка нежилих приміщень загальною площею 165,9 кв.м., що становить 18/100 частин від нежилих приміщень №№1, 2, 3 (групи приміщень № 170) (в літ. А), загальною площею 945,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

- оригінал акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 2352, 2353, виданий 09.08.2021, видавник: ОСОБА_1 та ТОВ "МЕГАТРЕЙД 13";

Витребувано у ТОВ "Мегатрейд 13":

- оригінал акту приймання-передачі нерухомого майна, серія та номер: 2352, 2353, виданий 09.08.2021, видавник: ОСОБА_1 та ТОВ "МЕГАТРЕЙД 13";

- оригінал рішення єдиного учасника, серія та номер: 6/21, виданий 09.08.2021, видавник: ТОВ "МЕГАТРЕЙД 13. Ухвалено розглядати позовну заяву за правилами загального позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених Кодексом України з процедур банкрутства. Підготовче засідання призначено на 03.03.2022р. о 12-00.

Ухвалою від 03.03.2022 підготовче засідання відкладено на 29.03.2022 о 12-00.

Ухвалою суду від 29.03.2022 підготовче засідання відкладено на 28.04.2022 о 12-15.

Ухвалою від 28.04.2022 підготовче засідання відкладено на 02.06.2022 о 10-30.

Ухвалою від 02.06.2022 підготовче засідання відкладено на 28.06.2022 об 11-00.

Ухвалою від 28.06.2022 закрито підготовче провадження у справі №908/1390/19 (908/312/22) з розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" та ОСОБА_1 про визнання недійсними правочинів, та призначено справу до розгляду по суті на 19.07.2022. об 11-00 год.

Ухвалами суду від 19.07.2022, 16.08.2022, 08.09.2022, 29.09.2022, 13.10.2022, 08.11.2022 підготовчі засідання відкладались.

Судове засідання 06.12.2022 з технічних причин не відбулось (відсутність стабільного інтернет з`єднання в залі суду).

Ухвалою від 06.12.2022 зупинено провадження у справі №908/1390/19(908/312/22) до розгляду заяви з кредиторськими вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" до відповідача-1, та набрання законної сили судовим рішенням. Ухвалою суду від 30.03.2023 у справі №908/1390/19 (суддя Черкаський В.І.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" (вх. № 22934/08-08/20 від 23.11.2020) задоволено частково. Визнано кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" у розмірі 95 510 502 грн. 08 коп. основного боргу (4-та черга задоволення), 71 785 856 грн. 20 коп. пені (6 - та черга задоволення). Зобов`язано ліквідатора включити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ" до реєстру вимог кредиторів у відповідності до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. Зобов`язано ліквідатора включити витрати заявника по сплаті судового збору за подання заяви (вх. № 22934/08-08/20 від 23.11.2020) у розмірі 4 204 грн. 00 коп. до реєстру вимог кредиторів відповідно до вимог Кодексу України з процедур банкрутства. В іншій частині заяви відмовлено.

Ухвалою від 12.06.2023 поновлено провадження у справі № 908/1390/19(908/312/22); призначено судове засідання на 04.07.2023 о 10-20.

Ухвалою від 04.07.2023 відкладено судове засідання на 18.07.2023 о 10-00. Судове засідання 18.07.2023 з технічних причин не відбулось (відсутність стабільного інтернет з`єднання в залі суду). Ухвалою від 18.07.2023 відкладено судове засідання на 01.08.2023 о 12-30.

У судове засідання 01.08.2023 з`явились представники позивача та відповідача-1 (в режимі відеоконференції).

Відповідач -2, треті особи у судове засідання не зявилсь, представників не направили про що, повідомлені своєчасно та належним чином.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність належно повідомленого про розгляд справи Відповідача-2 та третіх осіб за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення з метою дотримання розумного строку розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений позов та просив його задовольнити.

Арбітражний керуючий повідомив суд про неможливість надати на огляд суду: оригінал договору купівлі-продажу № 516 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є торгівельно-адміністративна будівля (літ. «А»), загальною площею 3760,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; оригінал договору купівлі-продажу № 517 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є група приміщень 172 (літ. «А»), загальною площею 453,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; оригінал договору купівлі-продажу № 518 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є група приміщень 173 (в літ. «А»), загальною площею 118,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00; оригінал договору купівлі-продажу № 519 від 05.07.2018, укладеного між ТОВ «Мегаполіс ДКС» та ОСОБА_1 , предметом якого є частка нежилих приміщень загальною площею 165,9 кв.м., що становить 18/100 частин від нежилих приміщень №№1, 2, 3 (групи приміщень № 170) (в літ. А), загальною площею 945,9 кв.м., що знаходиться за адресою:м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00. Арбітражний керуючий зазначив, що в матеріалах, які передав йому попередній ліквідатор ТОВ «Мегаполіс ДКС», відсутні вищевказані оригінали Договорів.

У судовому засіданні представник відповідача-1 не заперечив проти позову.

У судовому засіданні 01.08.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За приписами ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Альянс ВВ" як кредитор звернувся з позвом про визнання недійсними низки договорів.

Так, 05.07.2018 між ТОВ "Мегаполіс ДКС" (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено договори купівлі-продажу нерухомого майна, а саме:

- договір купівлі-продажу № 516, предметом якого є торгівельно-адміністративна будівля (літ. «А»), загальною площею 3760.9 кв.м.. що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра 23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

- договір купівлі-продажу № 517, предметом якого є група приміщень 172 (літ. «А»), загальною площею 453,4 кв.м.. шо знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23. приміщення 172, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

- договір купівлі-продажу № 518, предметом якого є група приміщень 173 (в літ. «А»), загальною, площею 118.7 кв.м.. що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23. приміщення 173, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

- договір купівлі-продажу № 519, предметом якого є частка нежилих приміщень загальною площею 165.9 кв.м.. що становить 18/100 частин від нежилих приміщень №№1, 2, 3 (групи приміщень № 170) (в літ. А), загальною площею 945.9 кв.м.. що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував наступне.

За змістом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист її особистого немайнового або майнового права чи інтересу в суді.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства визначено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів за статтею 16 ЦК України, статтею 20 Господарського кодексу України.

В силу положень статей 14, 74 ГПК України тягар доведення порушеного права у спорі про визнання недійсним правочину покладений на заявника цих вимог.

Отже, реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, особа, яка не є його стороною зобов`язана довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний нею договір порушує (зачіпає) її права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.10.2020 у справі N 910/12787/17.

Крім цього, як неодноразово наголошував Верховний Суд України (постанови від 01.06.2016 у справі N 920/1771/14, від 30.11.2016 у справі N 910/31110/15), під час вирішення спору про визнання недійсним оспорюваного правочину необхідно застосовувати загальні положення статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину і має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, що передбачені законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушено, в чому полягає його порушення, оскільки в залежності від цього визначається належний спосіб захисту порушеного права, якщо воно мало місце.

Відповідно до статей 16, 203, 215 цього Кодексу для визнання судом оспорюваних правочинів недійсними необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Тому в кожній справі про визнання правочину недійсною суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним і настання певних юридичних наслідків.

Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (частина 5 статті 203 ЦК України).

Загальні вимоги щодо недійсності правочину встановлені статтею 215 ЦК України.

Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже закон передбачає право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а положення, закріплені у спеціальній нормі (частині третій статті 215 ЦК України), що стосується недійсності правочину, передбачають можливість оскарження правочину зацікавленою особою, яка не є стороною договору.

За загальним правилом законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними, а тому, виходячи з вимог статті 16 ЦК України, статті 4 ГПК України, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів, позивачем у справі про визнання недійсним правочину може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Аналогічні висновки містяться у значній кількості постанов Верховного Суду, ухвалених як у господарських, так і цивільних справах, і по суті є універсальними - тобто не залежать від конкретних обставин справи, а застосовуються у всіх випадках, коли особа, яка не є учасником правочину подає позов про визнання його недійсним (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.02.2021 у справі N 904/2979/20, постанови Верховного Суду від 29.09.2021 у справі N 910/5529/19, від 01.12.2021 у справі N 910/10754/20, від 13.01.2022 у справі N 914/1962/19, від 18.05.2022 у справі N 916/1383/21).

Для вирішення питання про визнання недійсним правочину, оспорюваного заінтересованою особою, правове значення має встановлення впливу наслідків вчинення такого правочину на права та законні інтереси цієї особи. У такому випадку важливим є врахування того, що таке звернення заінтересованої особи до суду з позовом про визнання недійсним договору є направленим на усунення несприятливих наслідків для цієї особи (недопущення їх виникнення у майбутньому), пов`язаних з вчиненням такого правочину (висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі N 910/8357/18, постанові Великої палати Верховного Суду від 29.06.2021 у справі N 910/23097/17).

Як вбачається з матеріалів справи, позов про визнання недійсним договору подала особа, яка не була стороною цього договору - заінтересована особа (кредитор).

Суд звертає увагу на те, що наразі вже сформована усталена судова практика про можливість оскарження правочину вчиненого боржником з метою завдання шкоди кредиторам (фраудаторного правочину) особою (не стороною правочину), чиї майнові інтереси порушує такий правочин, якщо ця особа доведе, що особа, яка уклала договір та відчужила за ним майно, свідомо погіршила свій майновий стан, з метою уникнення відповідальності перед кредитором.

У правовідносинах банкрутства такий інститут врегульовано спеціальними нормами статті 20 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (до 21.10.2019), статті 42 КУзПБ (від 21.10.2019).

Питання застосування статті 42 КУзПБ та статті 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" під час вирішення спорів про визнання недійсними правочинів знайшло своє відображення, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у справі N 904/7905/16 (постанова від 02.06.2021), правову позицію у якій було уточнено Верховним Судом у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у справі N 911/1012/13 (постанова від 28.10.2021), зокрема, щодо дії цих положень спеціального закону у часі та критеріїв застосування норми статті 42 КУзПБ, у тому числі і до заяв, поданих після введення в дію цього Кодексу.

Суд акцентує, що не виключається також визнання договору недійсним, направленого на уникнення звернення стягнення на майно боржника, на підставі загальних засад цивільного законодавства (пункт 6 статті 3 ЦК України) та недопустимості зловживання правом (частина третя статті 13 ЦК України) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі N 369/11268/16-ц, Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.06.2021 у справі N 904/7905/16, від 28.10.2021 N 911/1012/13).

КУзПБ (Закон про банкрутство до 21.10.2019) є частиною цивільного/господарського законодавства, тому до правовідносин, які регулює цей Кодекс як спеціальний нормативно-правовий акт, можуть застосовуватися також норм ЦК України, зокрема щодо загальних підстав для визнання недійсними правочинів за участі боржника (постанова Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.06.2021 у справі N 904/7905/16).

У разі невідповідності фраудаторного правочину загальним принципам цивільного права та його вчинення з виходом за межі цивільних прав суди можуть визначити юридичну кваліфікацію такого правочину із застосуванням загальних положень ЦК України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі N 910/16579/20).

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Тобто цивільний оборот ґрунтується на презумпції добросовісності та чесності учасників цивільних відносин, які вправі розраховувати саме на таку поведінку інших учасників, яка відповідатиме зазначеним критеріям і уявленням про честь та совість.

Частиною третьою статті 13 ЦК України визначено, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Отже правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною, а правочин не може використовуватися учасниками цивільних відносин для уникнення сплати боргу або виконання судового рішення.

Формулювання "зловживання правом" необхідно розуміти як суперечність, оскільки якщо особа користується власним правом, то його дія дозволена, а якщо вона не дозволена, то саме тому відбувається вихід за межі свого права та дію без права. Сутність зловживання правом полягає у вчиненні уповноваженою особою дій, які складають зміст відповідного суб`єктивного цивільного права, недобросовісно, в тому числі всупереч меті такого права.

Зловживання правом і використання приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню проявляється в тому, що:

- особа (особи) "використовувала/використовували право на зло";

- наявні негативні наслідки (різного прояву) для інших осіб (негативні наслідки являють собою певний стан, до якого потрапляють інші суб`єкти, чиї права безпосередньо пов`язані з правами особи, яка ними зловживає; цей стан не задовольняє інших суб`єктів; для здійснення ними своїх прав не вистачає певних фактів та/або умов; настання цих фактів/умов безпосередньо залежить від дій іншої особи; інша особа може перебувати у конкретних правовідносинах з цими особами, які "потерпають" від зловживання нею правом, або не перебувають);

- враховується правовий статус особи/осіб (особа перебуває у правовідносинах і як їх учасник має уявлення не лише про обсяг своїх прав, а і про обсяг прав інших учасників цих правовідносин та порядок їх набуття та здійснення; особа не вперше перебуває у цих правовідносинах або ці правовідносини є тривалими, або вона є учасником й інших аналогічних правовідносин).

Тож учасники цивільних відносин при здійсненні своїх прав зобов`язані діяти добросовісно, утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб; не допускаються дії, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. На цих засадах мають ґрунтуватися і договірні відносини.

Правочини, які укладаються учасниками цивільних відносин, повинні мати певну правову та фактичну мету, яка не має бути очевидно неправомірною та недобросовісною.

Договір, який укладений з метою уникнути виконання наявного зобов`язання зі сплати боргу, є зловживанням правом на укладання договору та розпорядження власністю, оскільки унеможливлює виконання зобов`язання і завдає шкоди кредитору. Такий договір може вважатися фраудаторним та може бути визнаний судом недійсним за позовом особи, право якої порушено, тобто кредитора.

Фраудаторні угоди - це угоди, що завдали шкоди боржнику (як приклад, угода з метою виведення майна). Мета такого правочину в момент його укладання є прихованою, але проявляється через дії або бездіяльність, що вчиняються боржником як до, так і після настання строку виконання зобов`язання цілеспрямовано на ухилення від виконання обов`язку.

Формулювання критеріїв фраудаторності правочину залежить від того, який правочин на шкоду кредитору використовує боржник для уникнення задоволення їх вимог. Зокрема, але не виключно, такими критеріями можуть бути: момент вчинення оплатного відчуження майна або дарування (вчинення правочину в підозрілий період, упродовж 3-х років до порушення провадження у справі про банкрутство, після відкриття провадження судової справи, відмови в забезпеченні позову і до першого судового засіданні у справі); контрагент, з яким боржник вчинив оспорювані договори (родичі боржника, пов`язані або афілійовані юридичні особи); щодо оплатних цивільно-правових договорів важливе значення має ціна (ринкова, неринкова ціна), і цей критерій має враховуватися (див. висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 02.06.2021 у справі N 904/7905/16, від 24.11.2021 у справі N 905/2030/19 (905/2445/19).

Учинення власником майна правочину з розпорядження належним йому майном з метою унеможливити задоволення вимоги іншої особи - стягувача за рахунок майна цього власника може бути кваліфіковане як зловживання правом власності, оскільки власник використовує правомочність розпорядження майном на шкоду майновим інтересам кредитора (висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 07.12.2018 у справі N 910/7547/17).

Обираючи варіант добросовісної поведінки, боржник зобов`язаний піклуватися про те, щоб його юридично значимі вчинки були економічно обґрунтованими. Також поведінка боржника, повинна відповідати критеріям розумності, що передбачає, що кожне зобов`язання, яке правомірно виникло, повинно бути виконано належним чином, а тому кожний кредитор вправі розраховувати, що усі існуючі перед ним зобов`язання за звичайних умов будуть належним чином та своєчасно виконані. Доброчесний боржник повинен мати на меті добросовісно виконати усі свої зобов`язання, а в разі неможливості такого виконання - надати справедливе та своєчасне задоволення (сатисфакцію) прав та правомірних інтересів кредитора (див. висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі N 910/8357/18).

Боржник, який відчужує активи (вчиняє інші дії, пов`язані, із зменшенням його платоспроможності) після виникнення у нього зобов`язання діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 15.07.2021, у справі N 927/531/18 від 29.09.2021 у справі N 456/604/17, від 24.11.2021 у справі N 905/2030/19 (905/2445/19), від 19.07.2022 у справі N 904/6251/20 (904/316/21).

Дії боржника, зокрема але не виключно, щодо безоплатного відчуження майна, відчуження майна за ціною значно нижче ринкової, для цілей не спрямованих на досягнення розумної ділової мети або про прийняття на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, або відмова від власних майнових вимог, якщо вони критично зменшили платоспроможність боржника, можуть свідчити про намір ухилення від розрахунків із контрагентами та спрямовані на завдання шкоди кредиторам.

Отже будь-який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання з погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину - правочину, що вчинений боржником на шкоду кредиторам (див. висновки викладені у постановах Верховного Суду від 28.11.2019 у справі N 910/8357/18, від 03.03.2020 у справі N 910/7976/17, від 03.03.2020 у справі N 904/7905/16, від 03.03.2020 у справі N 916/3600/15, від 26.05.2020 у справі N 922/3796/16, від 04.08.2020 у справі N 04/14-10/5026/2337/2011, від 17.09.2020 у справі N 904/4262/17, від 22.04.2021 у справі N 908/794/19 (905/1646/17), від 02.06.2021 у справі N 904/7905/16).

Використання особою належного їй суб`єктивного права не для задоволення легітимних інтересів, а з метою заподіяння шкоди кредиторам, ухилення від виконання зобов`язань перед кредиторами є очевидним використанням приватно-правового інструментарію всупереч його призначенню ("вживанням права на зло").

Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом, спрямованим на недопущення (уникнення) задоволення вимог такого кредитора.

Судом установлено, що оспорювані договір купівлі-продажу №№ 516-519 від 05.07.2018 р. укладено між Відповідачем 1 (ТОВ "Мегаполіс ДКС") та Відповідачем 2 ( ОСОБА_1 ) після виникнення зобов`язання по сплаті на користь ТОВ "Альянс ВВ" грошових коштів в розмірі 45 844 910 (сорок п`ять мільйонів вісімсот сорок чотири тисячі дев`ятсот десять) грн. 00 коп. на підставі Договору про здійснення розрахунків б/н від 04.08.2014 р., з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковими угодами від 22.12.2014 та 20.02.2015, укладених між ТОВ "Альянс ВВ" та ТОВ"Мегаполіс ДКС".

Суд установив, що згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №№ 297558674, № 297375242, № 297374877, № 297559059 від 01.02.2022 р. було здійснено, перереєстрацію з Відповідача 1 (ТОВ "Мегаполіс ДКС") на Відповідача 2 ( ОСОБА_1 ) обєкти нерухомості № 00, 00, 00, 00 на підставі договорів купівлі-продажу №№ 516, 517, 518, 519 від 05.07.2018 р. відповідно.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань керівником ТОВ "Продторгсервіс 777" () є ОСОБА_1 , а засновником та кінцевим бенефіціарним власником - ОСОБА_5 (директор ТОВ "Мегаполіс ДКС" на момент укладання оспорюваних договорів).

Крім того, судом установлено, що 09.08.2021 р. ОСОБА_1 спірне майно відчужено на користь ТОВ "Мегатрейд 13".

12.04.2021 року ТОВ «Мегатрейд 13» стало правонаступником ТОВ «Кур`єр Україна» (договір від 12.04.2021, заяви ТОВ «Мегатрейд 13» про заміну кредитора від 17.05.2021 року, ухвала Господарського суду Запорізької області від 05.08.2021 р. у справі № 908/1390/19).

Відтак суд установив, що ТОВ "Мегаполіс ДКС" в особі директора ОСОБА_5 було відчужено обєкти нерухомості № 00, 00, 00, 00 на підставі договорів купівлі-продажу №№ 516, 517, 518, 519 від 05.07.2018 р. відповідно від 05.07.2018 р. відповідно, на користь пов`язаної особи, а саме ОСОБА_1 .

Отже, можна зробити висновок, що покупець та продавець є пов`язаними юридичними особами та частково, однією й тією ж особою відповідно до приписів ст. 14.1.159 Податкового кодексу України.

Згідно з п. 1.1. Договору купівлі-продажу № 516 від 05.09.2018: «Продавець передає (передає у власність), а Покупець купує (приймає у власність) належну Продавцю на праві приватної власності торгівельно-адміністративна будівля (літ. «А»), загальною площею 3 760, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та оплачує її вартість за ціною та у порядку, що передбачені цим Договором».

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору купівлі-продажу: «За домовленістю сторін, продаж вказаної торгівельно-адміністративної будівлі вчиняється на суму в розмірі - 175 129 (сто сімдесят п`ять тисяч сто двадцять дев`ять) гривень 00 копійок.

Покупець зобов`язується сплатити вартість торгівельно-адміністративної будівлі, визначеної у п. 2.1. даного Договору, протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту укладання даного Договору, з дотриманням вимог ст. 1087 Цивільного кодексу України та Постанови Правління НБУ № 210 від 06.06.2013 р. Зазначена ціна встановлена за згодою Сторін цього Договору, є остаточною та не підлягає будь-яким змінам».

Пунктом 2.3 Договору передбачено, шо «Згідно Звіту про оцінку майна, ідентифікатор за базою ФДМУ 3256941 _ 19062018 KR001, складеного 19 червня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Центр оцінки» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 242/18 від 23 березня 2018 року), ринкова вартість торгівельно-адміністративної будівлі становить 175 129 (сто сімдесят п`ять тисяч сто двадцять дев`ять) гривень 00 копійок».

Згідно з п. 1.1. Договору купівлі-продажу № 517 від 05.09.2018: «Продавець передає (передає у власність), а Покупець купує (приймає у власність) належну Продавцю на праві приватної власності групу приміщень 172 (літ. «А»), загальною площею 453, 4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, приміщення 172 (сто сімдесят два) та оплачує її вартість за ціною та у порядку, що передбачені цим Договором».

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору купівлі-продажу: «За домовленістю сторін, продаж вказаної торгівельно-адміністративної будівлі вчиняється за суму в розмірі - 348 747 (триста сорок вісім сімсот сорок сім) гривень 00 копійок.

Покупець зобов`язується сплатити вартість групи приміщень, визначеної у п. 2.1. даного Договору, протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту укладання даного Договору, з дотриманням вимог ст. 1087 Цивільного кодексу України та Постанови Правління НБУ № 210 від 06.06.2013 р.. Зазначена ціна встановлена за згодою Сторін цього Договору, є остаточною та не підлягає будь-яким змінам».

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що «Згідно Звіту про оцінку майна, ідентифікатор за базою ФДМУ 3309935_27062018_KR001, складеного 27 червня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Центр оцінки» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 242/18 від 23 березня 2018 року), ринкова вартість групи приміщень становить 348 747 (триста сорок вісім сімсот сорок сім) гривень 00 копійок».

Згідно з п. 1.1. Договору купівлі-продажу № 518 від 05.07.2018 р.: «Продавець передає (передає у власність), а Покупець купує (приймає у власність) належну Продавцю на праві приватної власності групу приміщень 173 (в літ. «А»), загальною площею 118, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, приміщення 173 (сто сімдесят три) та оплачує її вартість за ціною та у порядку, що передбачені цим Договором».

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору купівлі-продажу: «За домовленістю сторін, продаж вказаної торгівельно-адміністративної будівлі вчиняється за суму в розмірі - 153 767 (сто п`ятдесят три сімсот шістдесят сім) гривень 00 копійок.

Покупець зобов`язується сплатити вартість торгівельно-адміністративної будівлі, визначеної у п. 2.1. даного Договору, протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту укладання даного Договору, з дотриманням вимог ст. 1087 Цивільного кодексу України та Постанови Правління НБУ № 210 від 06.06.2013 р. Зазначена ціна встановлена за згодою Сторін цього Договору, є остаточною та не підлягає будь-яким змінам».

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що «Згідно Звіту про оцінку майна, ідентифікатор за базою ФДМУ 3310032_27062018_KR001, складеного 27 червня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Центр оцінки» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 242/18 від 23 березня 2018 року), ринкова вартість групи приміщень становить 153 767 (сто п`ятдесят три сімсот шістдесят сім) гривень 00 копійок».

Згідно з п. 1.1. Договору купівлі-продажу № 519 від 05.07.2018 р.: «Продавець передає (передає у власність), а Покупець купує (приймає у власність) належну Продавцю на праві приватної власності частку нежилих приміщень загальною площею 165,9 кв.м., що становить 18/100 частин від нежилих приміщень №№ 1,2, 3 (групи приміщень № 170) (в літ. А), загальною площею 945, 9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та оплачує її вартість за ціною та у порядку, що передбачені цим Договором».

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2. Договору купівлі-продажу: «За домовленістю сторін, продаж вказаної торгівельно-адміністративної будівлі вчиняється за суму в розмірі - 181 545 (сто вісімдесят одна тисяча п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Покупець зобов`язується сплатити вартість торгівельно-адміністративної будівлі, визначеної у п. 2.1. даного Договору, протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту укладання даного Договору, з дотриманням вимог ст. 1087 Цивільного кодексу України та Постанови Правління НБУ № 210 від 06.06.2013 р.. Зазначена ціна встановлена за згодою Сторін цього Договору, є остаточною та не підлягає будь-яким змінам».

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що «Згідно Звіту про оцінку майна, ідентифікатор за базою ФДМУ 3261740_19062018_KR001, складеного 19 червня 2018 року суб`єктом оціночної діяльності - ТОВ «Консалтингова компанія «Центр оцінки» (Сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 242/18 від 23 березня 2018 року), ринкова вартість групи приміщень становить 181 545 (сто вісімдесят одна тисяча п`ятсот сорок п`ять) гривень 00 копійок.

Судом враховано Висновок судового експерта Стасюк М.Ю. від 20.09.2021 р. згідно якого:

- ринкова вартість торгівельно-адміністративна будівля (літ. «А»), загальною площею 3760.9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра. 23, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 станом і в цінах на 05.07.2018 р. на момент укладання Договору купівлі-продажу № 516 складала 75 824 000, 00 грн (сімдесят п`ять мільйонів вісімсот двадцять чотири тисячі гривень) з урахуванням ПДВ.

- ринкова вартість групи приміщень 172 (літ. «А»), загальною площею 453,4 кв.м., шо знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23. приміщення 172, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 станом і в цінах на 05.07.2018 р. на момент укладання Договору купівлі-продажу № 517 складала 8 610 000, 00 грн (вісім мільйонів шістсот десять тисяч гривень) з урахуванням ПДВ.

- ринкова вартість групи приміщень 173 (в літ. «А»), загальною, площею 118.7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23. приміщення 173, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 станом і в цінах на 05.07.2018 р. на момент укладання Договору купівлі-продажу № 518 складала 2 130 000, 00 грн (два мільйона сто тридцять тисяч гривень) з урахуванням ПДВ.

- ринкова вартість частки нежилих приміщень загальною площею 165.9 кв.м., що становить 18/100 частин від нежилих приміщень №№1, 2, 3 (групи приміщень № 170) (в літ. А), загальною площею 945.9 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00 станом і в цінах на 05.07.2018 р. на момент укладання Договору купівлі-продажу № 519 складала 3 497 000, 00 грн (три мільйона чотириста девяносто сім тисяч гривень) з урахуванням ПДВ.

Отже, судом установлено, що вищевказані об`єкти нерухомості продано за заниженою вартістю.

Відтак суд вважає, що дії Відповідача 1 призвели до того, що він став неспроможним погасити свою заборгованість перед позивачем та іншими кредиторами у справі про банкрутство ТОВ "Мегаполіс ДКС", через недостатність в останнього майна.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що:

- договір купівлі-продажу № 516 від 05.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» та громадянкою України ОСОБА_1 , предметом якого є торгівельно-адміністративна будівля (літ. «А»), загальною площею 3760,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- договір купівлі-продажу № 517 від 05.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» та громадянкою України ОСОБА_1 , предметом якого є група приміщень 172 (літ. «А»), загальною площею 453,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, приміщення 172, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- договір купівлі-продажу № 518 від 05.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» та громадянкою України ОСОБА_1 , предметом якого є група приміщень 173 (в літ. «А»), загальною площею 118,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, приміщення 173, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00;

- договір купівлі-продажу № 519 від 05.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» та громадянкою України ОСОБА_1 , предметом якого є частка нежилих приміщень загальною площею 165,9 кв.м., що становить 18/100 частин від нежилих приміщень №№1, 2, 3 (групи приміщень № 170) (в літ. А), загальною площею 945,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00, укладені сторонами для уникнення обов`язку виконання зобов`язання по сплаті на користь ТОВ "Альянс ВВ" грошових коштів у розмірі 45 844 910 (сорок п`ять мільйонів вісімсот сорок чотири тисячі дев`ятсот десять) грн. 00 коп. на підставі Договору про здійснення розрахунків б/н від 04.08.2014 р., з урахуванням змін та доповнень, внесених додатковими угодами від 22.12.2014 та 20.02.2015, укладених між ТОВ "Альянс ВВ" та ТОВ "Мегаполіс ДКС" та приховують справжні наміри учасників правочину, а тому є таким, що підлягає визнанню недійсними, оскільки активи Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС відсутні, а договори купівлі-продажу порушують майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника і, як наслідок, на неможливість виконання судових рішень, оспорюваний правочин є фраудаторним та порушує права позивача.

У зв`язку з чим необхідно застосувати приписи ст. 216 Цивільного кодексу України.

Доводи відповідача-1, які викладенні у відзиві на позовну заяву не взято до уваги суду, оскільки спростовуються матеріалами справи.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Враховуючи вище викладені обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному об`ємі.

У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст. ст. 7, 9 Кодексу України з процедур банкрутств, ст. ст. 46, 74, 80, 129, 130, 231, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 516 від 05.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» та громадянкою України ОСОБА_1 , предметом якого є торгівельно-адміністративна будівля (літ. «А»), загальною площею 3760,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 517 від 05.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» та громадянкою України ОСОБА_1 , предметом якого є група приміщень 172 (літ. «А»), загальною площею 453,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, приміщення 172, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

4. Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 518 від 05.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» та громадянкою України ОСОБА_1 , предметом якого є група приміщень 173 (в літ. «А»), загальною площею 118,7 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, приміщення 173, та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

5. Визнати недійсним договір купівлі-продажу № 519 від 05.07.2018, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегаполіс ДКС» та громадянкою України ОСОБА_1 , предметом якого є частка нежилих приміщень загальною площею 165,9 кв.м., що становить 18/100 частин від нежилих приміщень №№1, 2, 3 (групи приміщень № 170) (в літ. А), загальною площею 945,9 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Григоренка Петра, 23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лукасевич Л.М., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегаполіс ДКС" (вул. Чумаченка, 8, офіс 3, м. Запоріжжя, 69059, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ", (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, кв.49) судовий збір у розмірі 9 924 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

7. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс ВВ", (01015, м. Київ, вул. Старонаводницька, 13, кв.49) судовий збір у розмірі 9 924 (дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) грн. 00 коп.

8. Видати накази.

Враховуючи наявність у суді обмеженої кількості знаків поштової оплати, суд вважає можливим використати альтернативні способи вручення процесуальних документів учасникам справи, а саме: шляхом направлення даного рішення на електронні адреси сторін, за наявності.

Розмістити повний текст рішення на сайті Господарського суду Запорізької області (https://zp.arbitr.gov.ua/sud5009/gromadyanam/advert/).

Звернути увагу учасників справи, що у разі необхідності отримання копії цього процесуального документу у паперовій формі, слід звернутись з відповідною заявою у справі до канцелярії суду.

У зв`язку із введенням із 05 год. 30 хв. 24.02.22 воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.22 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» через військову агресію Російської Федерації проти України … повний текст рішення складено 25.09.2023.

Суддя О.О. Юлдашев

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.