ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" вересня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1950/16(916/4694/15)
Господарський суд Одеської області у складі судді Найфлейш В.Д., за участю секретаря судових засідань Білинській І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №916/1950/16(916/4694/15)

за позовом Акціонерного товариства „Міжнародний Резервний Банк (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 46)

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрбудспецтех (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна,12 а)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Приватного акціонерного товариства „Футбольний клуб „Чорноморець (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна,12 а)

про стягнення 19 269 758,70 дол. США та 153 050 723,01 грн.

в межах справи №916/1950/16

За заявою боржника: Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРБУДСПЕЦТЕХ (Одеська обл., м. Одеса, пр. Гагаріна, буд.12-А; ідентифікаційний код 32145683)

про визнання банкрутом

Представники сторін:

Представник кредитора - Бірюкова Олександра Андріївна (поза межами приміщення суду) - від Національного банку України, самопредставництво

Представник кредитора - РАЗУМОВ МАКСИМ АНАТОЛІЙОВИЧ (поза межами приміщення суду) - від АТ "Міжнародний резервний банк", довіреність

Представник кредитора - Кобелєв О.О. (зал) - від ТОВ "Агробізнесгруп", ТОВ „Мечта, ТОВ "Торгово-будівельне агенство "Нові Технології", ТОВ "Нова-Хвиля" ( ДОВІРЕНІСТЬ), від ТОВ "Техсаніт", ТОВ "Євро Центр" (ордер)

Представник кредитора - Колосюк Володимир Анатолійович (поза межами приміщення суду) - від ТОВ "ФК "Геліос", довіреність

Арбітражний керуючий - Колмикова Т.О. (зал) - посвідчення

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.11.2015р. (суддя Гуляк Г.І.) порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство "Футбольний клуб "Чорноморець" (65039 м. Одеса, проспект Гагаріна, б.12 А, ).

16.02.2016р. до суду надійшло клопотання від відповідача про призначення експертизи щодо розрахунку заборгованості за кредитною лінією, розміру процентів, пені, яке протокольною ухвалою суду від 27.06.2023р. відхилено з посиланням на те, що позивачем змінено предмет позову та проведення експертизи з цього питання не є доцільним.

Ухвалою суду від 28.07.2016р. призначено справу №916/4694/15 до колегіального розгляду.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 22.09.2016р. замінено у справі назву відповідача з ТОВ „Блек Сі Ріелті Груп на ТОВ „Укрбудспецтех, тощо.

Ухвалою суду від 14.11.2019р. прийнято до розгляду заяву АТ Сбербанк від 23.10.2019р. за вх.№2-5172/19 про зміну предмету позову, відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ Укрбудспецтех від 13.11.2019р. за вх.№23545/19 про передачу справи за підсудністю, передано справу №916/4694/15 на розгляд судді, в провадженні якого перебуває справа №916/1950/16 про банкрутство ТОВ Укрбудспецтех.

12.12.2019р. від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду судових рішень у справі №916/4693/15, яке протокольною ухвалою суду від 27.06.2023р. відхилено з посиланням на те, що Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду 18.09.2020р. винесено Постанову.

Також, 12.12.2019р. від ТОВ Укрбудспецтех надійшов відзив, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

18.12.2019р. позивачем надано відповідь на відзив, в якій просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.12.2019р. прийнято справу №916/1950/16 суддею Лепехою Г.А. до провадження.

Ухвалою суду від 26.12.2019р. прийнято справу №916/4694/15 до свого провадження, об`єднано в одне провадження справи №916/4694/15 та №916/1950/16, які розглядаються господарським судом Одеської області.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.10.2021р. задоволено заяву (від 01.03.2021р. вх. №282/21) акціонерного товариства "Сбербанк" про відвід судді Лепехи Г.А. від розгляду справи № 916/1950/16 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРБУДСПЕЦТЕХ.

Автоматичним розподілом справ між суддями справу № 916/1950/16 передано до розгляду судді Найфлейш В.Д.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.10.2021р., серед іншого, прийнято справу 916/1950/16(916/4694/15) до свого провадження, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з викликом сторін в межах справи №916/1950/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРБУДСПЕЦТЕХ.

16.11.2021р. від ТОВ Укрбудспецтех надійшов відзив на позовну заяву із урахуванням заяви про зміну предмету позову, в якій просить суд відмовити в задоволенні позову з посиланням на Постанову Верховного Суду по справі №916/4693/15.

06.12.2021р. від АТ Сбербанк надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до ухвалення Господарським судом Одеської області постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури з посиланням на неможливість остаточно визначити предмет спору у справі, розмір позовних вимог та об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до вирішення остаточного рішення щодо провадження у справі про банкрутство в частині грошових вимог АТ «Сбербанк». Вказане клопотання протокольною ухвалою суду від 27.06.2023р. відхилено, оскільки ухвалою попереднього засідання суду від 11.12.2017р. вже розглянуто конкурсні вимоги АТ «Сбербанк», а у відповідності до ч. 8 ст. 45 Кодексу України до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, тому відсутні підстави для зупинення провадження у справі до ухвалення постанови.

Ухвалою суду від 07.12.2021р. продовжено строк підготовчого провадження з розгляду позовної заяви по справі № 916/19501/16(916/916/4694/15) на 30 днів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 18.01.2022р. по справі про банкрутство №916/1950/16 заяву Акціонерного товариства «Міжнародний Резервний Банк» задоволено, замінено Акціонерне товариство «Сбербанк» на правонаступника Акціонерне товариство «Міжнародний Резервний Банк».

16.05.2022р. АТ «МР Банк» надано заяву про долучення судової практики Великої Палати Верховного Суду у справі №910/17048/17, в якій задоволено вимоги Банку щодо нарахування процентів за користування кредитом після строку кредитування.

15.08.2022р. від АТ МР Банк до суду надійшла заява про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду судовою палатою для розгляду справ Великою Палатою Верховного Суду справи №910/4518/16, яке протокольною ухвалою суду від 27.06.2023р. відхилено з посиланням на те, що Великою Палатою Верховного Суду 05.04.2023р. винесено Постанову.

18.05.2023р. від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства „Футбольний клуб „Чорноморець надійшли письмові пояснення на позовну заяву, в якій просить суд відмовити в задоволенні позову.

Також, протокольною ухвалою суду від 27.06.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представники сторін повідомлені належним чином про дату та час судового засідання.

У судовому засіданні 19.09.2023р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

15.07.2011р. між ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії та Приватним акціонерним товариством "Футбольний клуб "Чорноморець" було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО зі змінами та доповненнями, за умовами якого Позичальнику надано кредит у сумі 41586388,00 доларів США, останній день дії кредитної лінії 30.06.2018р.

Відповідно до п. 6.2. договору нарахування процентів повністю і остаточно припиняється в день фактичного повернення кредиту в повному обсязі. День повернення кредиту не враховується при нарахуванні процентів.

Також, 15.07.2011р. укладено договір поруки, відповідно до якого ТОВ Бізнес-центр Шевченківський зобов`язалося у повному обсязі відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед ПАТ Дочірній банк Сбербанку Росії, що виникають з кредитного договору від 15.07.2011р. № 14-В/11/44/ЮО.

Договором №2 про внесення змін до договору поруки від 15.07.2011р. замінено сторону поручителя на ТОВ Блек Сі Ріелті Груп.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.06.2015р. за вих. № 5828/5/28-2 позивачем на підставі п. 8.3 кредитного договору на адресу ПрАТ „Футбольний клуб „Чорноморець було направлено повідомлення-вимогу про дострокове повернення повної суми заборгованості за кредитним договором.

14.07.2015р. позивачем направлено поручителю повідомлення-вимогу №6583/5/28-2 щодо повернення повної суми заборгованості за кредитним договором.

У заяві про зміну предмету позову АТ Сбербанк зазначено, що Приватним акціонерним товариством "Футбольний клуб "Чорноморець" було частково погашено заборгованість у розмірі 15846972,03 дол. США, що еквівалентно 456036000,00грн.

Таким чином, позивачем нараховано заборгованість перед банком за період з 01.08.2016р. по 08.10.2019р. на загальну суму 19269758,70 дол. США та 153050723,01грн., що складається з:

- Процентів за користування кредитною лінією за період з 01.08.2016р. по 08.10.2019р. 19269758,70 дол. США;

- Пені за 6 місяців за прострочення сплати загальної заборгованості, 12 місяців від дати розрахунку, за користування кредитною лінією 133788583,94грн.;

- Пені за 6 місяців за прострочення сплати процентів від кожної суми прострочення, 12 місяців від дати розрахунку за кредитною лінією 19262139,07грн.

У Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023р. по справі №910/4518/16 з цього приводу зазначено наступне.

115. Зазначене не означає, що сторони не можуть домовитися про те, що в разі прострочення повернення кредиту позичальник сплачує кредитору проценти саме як міру відповідальності, зокрема в тому ж розмірі, в якому він сплачував проценти як плату за наданий кредит, або в іншому розмірі. Водночас така домовленість за правовою природою є домовленістю про сплату процентів річних у визначеному договором розмірі на підставі статті 625 ЦК України, і цей розмір може зменшити суд (пункт 107 цієї постанови).

128. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за користування кредитом). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

136. Вказане вище унеможливлює тлумачення нарахованих АТ МР Банк та АТ Укрексімбанк процентів за користування кредитом поза межами строку кредитування як міри відповідальності на підставі статті 625 ЦК України та, як наслідок унеможливлює визнання АТ МР Банк та АТ Укрексімбанк кредиторами боржника в частині заявлених процентів, нарахованих поза межами строку кредитування.

Посилання Позивача, що проценти нараховуються не лише в межах строку кредитування, а й після спливу такого строку, в тому числі внаслідок надіслання вимоги Банком про дострокове повернення кредитних коштів до моменту повного фактичного повернення кредитних коштів, а також посилання на судову практику Великої Палати Верховного Суду у справі №910/17048/17, в якій задоволено вимоги Банку щодо нарахування процентів за користування кредитом після строку кредитування, судом відхиляється з посиланням на те, що Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 05.04.2023р. по справі №910/4518/16 уточнила висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №910/17048/17 від 18.01.2022р.: Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, зокрема, навів висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в пункті 123 постанови від 18.01.2022 у справі № 910/17048/17, про те, що з огляду на умови кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом припиняється у день фактичного повернення кредиту незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів. З огляду на мотивувальну частину цієї постанови Велика Палата Верховного Суду уточнює вказаний вище висновок таким. У разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за користування кредитом (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

Окрім цього, питання щодо нарахування процентів за договором про відкриття кредитної лінії № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р. було розглянуто Верховним Судом за наслідками розгляду справи №916/4693/15: За змістом пунктів 1.4., 8.1. кредитного договору останнім днем дії кредитної лінії та останнім днем повернення кредиту є 30.06.2018.

За умовами укладеного між сторонами у справі кредитного договору проценти за користування кредитом Позичальник зобов`язаний сплачувати щомісяця не пізніше трьох робочих днів, наступних за днем закінчення періоду, який починається з того числа місяця, в якому був укладений цей договір та закінчується в день, що передує такому числу наступного (відповідного) місяця (пункти 6.3., 6.4. кредитного договору). Проценти, нараховані за період, в якому відповідно до пункту 1.4. цього договору Позичальник зобов`язаний повністю повернути кредит Банку, повинні бути сплачені не пізніше дня, передбаченого для повернення кредиту.

Отже за умовами кредитного договору сплату відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами упродовж строку кредитування (до 30.06.2018).

Разом з цим у пункті 8.3. кредитного договору сторони передбачили право Банку в односторонньому порядку вимагати дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, зокрема, у разі невиконання чи неналежного виконання Позичальником будь-якого із своїх зобов`язань, передбачених цим договором.

Як зазначалося вище у зв`язку з невиконанням Позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором з додатковими угодами та договорами про внесення змін до нього щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ними позивач скористався наданим йому частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України та пунктом 8.3. кредитного договору правом вимоги дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором та 23.06.2015 надіслав на адресу відповідача повідомлення-вимогу № 5828/5/28-2 від 23.06.2015. У зазначеному повідомленні-вимозі позивач вимагав погасити заборгованість у повному обсязі не пізніше 10 робочих днів з дня відправлення цієї вимоги-повідомлення.

Об`єднана палата Касаційного господарського суду зазначає, що пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав. При цьому у разі пред`явлення до позичальника вимоги в порядку частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України право кредитора нараховувати передбачені кредитним договором відсотки за користування кредитом припиняється, а кредитор втрачає право нараховувати відсотки після настання терміну повернення, який зазначений ним у відповідному повідомленні/претензії на адресу боржника, оскільки такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови виконання основного зобов`язання з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, змінив порядок і строк його виконання, припинив подальше кредитування позичальника, змінив строк дії кредитної лінії та термін повернення кредиту.

Отже з урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду, вказівки якої є обов`язковими для суду відповідно до ч.1 ст. 316 ГПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.4. кредитного договору, кредитна лінія відкрита строком до 30.06.2018 р.

Пунктом 1.2. кредитного договору, зі змінами, було встановлено графік погашення кредиту (ліміт кредитної лінії на певну календарну дату).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно.

Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення.

Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством. У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за частиною першою ст. 1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу.

Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання.

Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч.1 ст. 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Отже, у спірних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки щодо застосування ч. 1 ст. 1050 та ст. 625 Цивільного кодексу України у їх взаємозв`язку викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Враховуючи вищевикладене, що АТ МР Банк скористалося своїм правом дострокової вимоги виконання зобов`язань за кредитом, що підтверджується вимогою як до боржника, так і до поручителя, АТ МР Банк втратило можливість нарахування та одержання процентів, неустойки по Кредитному договору № 14-В/11/44/ЮО від 15.07.2011р. (зі змінами та доповненнями), а нарахування процентів за користування кредитом поза межами кредитування не допускається, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи здійснені судом висновки про відмову у задоволенні позовних вимог, суд зазначає, що судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовної заяви з урахуванням заяви про зміну предмету позову Акціонерного товариства „Міжнародний Резервний Банк (01034, м. Київ, вул. Володимирська, 46) до Товариства з обмеженою відповідальністю „Укрбудспецтех (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна,12 а), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватного акціонерного товариства „Футбольний клуб „Чорноморець (65039, м. Одеса, пр-т Гагаріна,12 а) про стягнення 19 269 758,70 дол. США та 153 050 723,01 грн. відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://od.arbitr.gov.ua

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання його повного тексту і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повний текст рішення складено та підписано 02.10.2023р. у зв`язку з перебуванням судді Найфлейша В.Д. у щорічній відпустці.

Суддя В.Д. Найфлейш