УХВАЛА

25 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 925/1577/20(925/298/23)

Верховний Суд у складі суддів Касаційного господарського суду:

Огородніка К.М.- головуючого, Жукова С.В., Картере В.І.

перевіривши касаційну скаргу Приватного підприємства «Іріда»

на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2023

у справі № 925/1577/20(925/298/23)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Колос 14» в особі

арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни

до 1) Приватного підприємства «Автоком центр»

2) ОСОБА_1

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1) Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімп»

2) приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Плесюк Олексій Степанович

3) Приватне підприємство «Іріда»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів: ОСОБА_2

про визнання договору недійсним та застосування наслідків недійсності правочину

В С Т А Н О В И В:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Приватного підприємства «Іріда» з доданими до неї матеріалами (надіслана 01.09.2023, що підтверджується конвертом Укрпошта) на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2023 у справі № 925/1577/20(925/298/23), в якій просить суд скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

20.09.2023 через систему «Електронний суд» від арбітражного керуючого Носань Наталії Сергіївни надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, оскільки ціна позову у справі № 925/1577/20(925/298/23) становить 280000 грн. не перевищує визначену частиною 3 ст. 287 ГПК України межу ціни позову. Крім того, в касаційній скарзі відсутні посилання на значний суспільний інтерес даної справи та зазначення про її виняткове значення для скаржника.

Розглянувши касаційну скаргу Приватного підприємства «Іріда», колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.07.2023 у справі №925/1577/20(925/298/23) відмовлено у задоволенні клопотання представника ПП «Іріда» про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п. 1 ст. 226 ГПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Приватне підприємство «Іріда» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.07.2023 року у справі №925/1577/20(925/298/23) про відмову у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та прийняти нове судове рішення, яким клопотання задовольнити та залишити позовну заяву без розгляду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2023 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства «Іріда» на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.07.2023 року у справі №925/1577/20(925/298/23) на підставі пункту 1 частини першої статті 261 ГПК України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 261 ГПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Відмовляючи Приватному підприємству "Іріда" у відкритті апеляційного провадження на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.07.2023 у справі № 925/1577/20 (925/298/23), апеляційний суд виходив з того, що апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню.

Верховний Суд погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

При відмові у відкритті апеляційного провадження апеляційним судом враховано, що ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду згідно з ч. 1 ст. 255 ГПК України не включено до переліку ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до частини 2 статті 254 ГПК України ухвали суду першої інстанції оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 255 цього Кодексу. Оскарження ухвал суду, які не передбачені статтею 255 цього Кодексу, окремо від рішення не допускається.

Перелік ухвал, які підлягають апеляційному оскарженню окремо від рішення суду, наведений у статті 255 ГПК України, є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню.

Ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду згідно з частини 1 статті 255 ГПК України не включено до переліку ухвал місцевого господарського суду, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення місцевого господарського суду. Приписами Кодексу України з процедур банкрутства оскарження ухвали про відмову у задоволенні клопотання про залишення позовної заяви без розгляду не передбачено.

У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.07.2019 у справі 904/421/19 зроблено висновок, що системне тлумачення статті 255 ГПК України свідчить про те, що законодавець свідомо виокремив випадки, в яких може бути оскаржена або конкретна процесуальна дія, або така конкретна дія і відмова в її вчиненні. Зазначені процесуально-процедурні обмеження права на апеляційне оскарження деяких ухвал місцевого господарського суду окремо від остаточного рішення суду встановлено з метою ефективного здійснення правосуддя і не зменшують для сторін можливості доступу до суду апеляційної інстанції та не ускладнюють їм цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, оскільки сторони не позбавляються права на апеляційне оскарження таких ухвал місцевого господарського суду взагалі, їх право лише відтерміновується до винесення остаточного рішення зі справи.

Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Іріда" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 12.07.2023 у справі № 925/1577/20 (925/298/23) відповідно до наведених положень процесуального законодавства.

Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29.08.2012 №16-рп/2012 зазначив, що Конституція України гарантує здійснення судочинства судами на засадах, визначених у частині 3 статті 129 Конституції, які забезпечують неупередженість здійснення правосуддя судом, законність та об`єктивність винесеного рішення тощо. Ці засади, є конституційними гарантіями права кожного на судовий захист, зокрема, шляхом забезпечення перевірки судових рішень в апеляційному та касаційному порядках, крім випадків, встановлених законом (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2011 №13-рп/2011). Реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 Рішення Конституційного Суду України від 11.12.2007 №11-рп/2007).

Конституційний принцип забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, визначених законом, гарантує право звернення до суду зі скаргою в апеляційному чи касаційному порядку, яке має бути забезпечене, за винятком встановленої законом заборони на таке оскарження, про що роз`яснено Конституційним Судом України у Рішенні від 25.04.2012 №11-рп/2012.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права при розгляді справ судами згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", умови прийнятності касаційної скарги, згідно норм законодавства, можуть бути більш суворими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).

Твердження Приватного підприємства «Іріда» , викладені у касаційній скарзі, не є безумовною підставою для скасування судового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не викликають сумнівів щодо правомірності застосування норм процесуального права, оскільки їх застосування чітко передбачено процесуальним законом.

Згідно з частиною другою статті 293 ГПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Отже закон надає Верховному Суду право використовувати процесуальні фільтри, закріплені в частині другій статті 293 ГПК України, що повністю узгоджується з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, положеннями статті 129 Конституції України, завданнями і принципами господарського судочинства.

Суд зазначає, що право на доступ до суду, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, не є абсолютним і може підлягати обмеженню; такі обмеження допускаються з огляду на те, що за своїм характером право доступу потребує регулювання з боку держави. Суд повинен переконатися, що застосовані обмеження не звужують чи не зменшують залишені особі можливості доступу до суду в такий спосіб або до такої міри, що це вже спотворює саму суть цього права (рішення ЄСПЛ від 12.07.2001 у справі "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини").

З урахуванням наведеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства «Іріда» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2023 у справі № 925/1577/20(925/298/23), з підстав передбачених ч. 2 ст. 293 ГПК України, оскільки правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

На підставі викладеного та керуючись статтями 233, 234, 235, 293, 326 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,-

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства «Іріда» на ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 17.08.2023 у справі № 925/1577/20(925/298/23).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя Огороднік К.М.

Судді Жуков С.В.

Картере В.І.