РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.09.2023Справа № 910/10778/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Ломаки В.С., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт"

до Приватного акціонерного товариства "Отіс"

про стягнення 351 852,87 грн.,

Без виклику (повідомлення) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Отіс" (далі - відповідач) про стягнення грошових коштів у загальному розмірі 351 852,87 грн.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилався на те, що 04.04.2019 року між ним та відповідачем був укладений договір субпідряду на виконання монтажних та пусконалагоджувальних робіт ліфтового обладнання № 20080 С (далі - Договір), за умовами якого позивач зобов`язався за дорученням відповідача виконати, а Приватне акціонерне товариство "Отіс" - оплатити погоджені сторонами роботи у строк та на умовах, визначених Договором. Проте в порушення умов вищевказаного правочину відповідач покладені на нього обов`язки з оплати проведених позивачем робіт виконував неналежним чином, внаслідок чого за Приватним акціонерним товариством "Отіс" утворилась заборгованість у розмірі 297 072,00 грн., а також виникли підстави для нарахування та стягнення 9 205,16 грн. 3 % річних та 45 575,71 грн. інфляційних втрат.

Крім того, у позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" вказало, що попередній (орієнтовний) розмір його витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги у цій справі складає 1 000 доларів США, а докази на підтвердження такого розміру будуть надані позивачем протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.07.2023 року вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" строк та спосіб усунення її недоліків.

20.07.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" від 17.07.2023 року про усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою господарського суду міста Києва від 24.07.2023 року відкрито провадження у справі № 910/10778/23, вирішено здійснювати її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, а також встановлено відповідачу строк до 08.08.2023 року для подання заяви із обґрунтуванням своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

11.08.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача від 07.08.2023 року № 1-ОП (направлена на адресу суду засобами поштового зв`язку 07.08.2023 року) про перехід до розгляду справи № 910/10778/23 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 15.08.2023 року господарський суд міста Києва залишив без задоволення вищенаведену заяву відповідача від 07.08.2023 року № 1-ОП.

15.08.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив відповідача від 11.08.2023 року № 2-ОП на позовну заяву, в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що у вересні 2020 року позивач не складав та не передавав Приватному акціонерному товариству "Отіс" актів та довідок. Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що позивачем у вересні 2020 року не було в повному обсязі виконано передбачені Договором роботи та не дотримано умов цього правочину, а Приватним акціонерним товариством "Отіс" такі роботи прийняті не були. Відповідач звернув увагу на те, що у паспортах на відповідні ліфти відсутні записи про проведення первинного технічного огляду; декларації про проведення кінцевої перевірки, про що позивач був повідомлений листом від 05.06.2023 року № 36-юр. Разом із тим, Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" не провело відповідно до Технічного регламенту кінцеву перевірку та не запросило відповідача для її проведення, а сертифікат кінцевої перевірки не оформлений в порядку, передбаченому Технічним регламентом та не долучений до кожного паспорту ліфтів, що свідчить про порушення позивачем умов Договору.

Відповідач також зазначив, що наразі замовник, на об`єктах якого проводилися роботи за Договором, не підписав акти виконаних робіт та не прийняв роботи у відповідача (підрядника), про що останній повідомив Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" листом від 24.05.2022 року № 30-юр.

Крім того, акти виконаних робіт за травень 2022 року та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2022 року не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в частині змісту та обсягу відповідної господарської операції та не відображають і не підтверджують факт виконання робіт у 2019-2020 роках, тоді як між сторонами відсутні домовленості про виконання спірних робіт за Договором у 2022 році. За таких обставин, направлені позивачем на адресу Приватного акціонерного товариства "Отіс" акти виконаних робіт за травень 2022 року та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2022 року не є та не могли бути підставою для проведення відповідачем оплати за Договором.

Слід зазначити, що у відзиві на позовну заяву Приватне акціонерне товариство "Отіс" вказало, що попередній (орієнтовний) розмір його витрат на оплату послуг професійної правничої допомоги у цій справі в суді першої інстанції складає 60 000,00 грн., а докази на підтвердження такого розміру будуть надані відповідачем протягом 5 днів після ухвалення рішення суду.

24.08.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла відповідь позивача від 21.08.2023 року на відзив на позовну заяву, в якій останній вказав, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт", як монтажником, були виконані усі передбачені Договором обов`язки, що підтверджується наявними у матеріалах справи актами приймання шести ліфтів від 08.09.2020 року та від 06.08.2020 року, згідно з якими ліфти прийняті власником і особою, яка відповідає за організацію робіт з технічного обслуговування і ремонту ліфта (тобто відповідачем). Крім того, підпис інспектора Держпраці на акті приймання ліфту та штамп з обліковим номером ліфта доводять виконання позивачем усіх зобов`язань за Договором та дотримання усіх вимог законодавства щодо підготовки ліфтів до введення в експлуатацію. Також позивач звернув увагу на відсутність у матеріалах справи доказів, які свідчать про не проведення кінцевої перевірки, а відтак обставина, на яку відповідач посилався у якості підстави неможливості оплати за Договором, є недоведеною. Разом із тим, відсутність своєчасно висловлених зауважень до виконаних робіт свідчить про їх прийняття, а не проведення замовником остаточного розрахунку не звільняє генерального підрядника від обов`язку щодо їх оплати.

31.08.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 29.08.2023 року № 3-ОП на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких останній, зокрема, вказав про недоведеність позивачем факту складання та передачі відповідачу акту і довідки про вартість виконаних підрядних робіт по формі № КБ-2в та № КБ-3 протягом п`яти робочих днів після закінчення виконання спірних робіт у вересні 2020 року, а отже такі роботи Товариством з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" у вересні 2020 року не закінчені виконанням.

Інших заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило.

Частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

04.04.2019 року між Приватним акціонерним товариством "Отіс" (генпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" (субпідрядник) укладено Договір, за умовами якого відповідач доручив, а позивач зобов`язався виконати наступні роботи: монтаж ліфта, налагодження ліфта, улаштування освітлення у шахті (обладнання входить у вартість ліфта), виконання диспетчеризації ліфта (обладнання входить у вартість ліфта), фарбування ліфтової шахти та приямку, монтаж підмостків, демонтаж підмостків, виготовлення та встановлення обрамлення (фарбований метал в колір дверей шахти), сплата рахунків на експертне обстеження та первинний технічний огляд, вивезення та утилізація відходів під час монтажу для ліфтів № 1 (Зав. № D2NB5040) в/п 630 кг на 7 зупинок, № 2 (Зав. № D2NB5041) в/п 630 кг на 7 зупинок, № 3 (Зав. № D2NB5042) в/п 630 кг на 7 зупинок, технічні характеристики яких визначені у додатку № 1, відповідно до переліку робіт, погодженого сторонами у додатку № 2, на об`єкті генерального підрядника за адресою: місто Бровари, територія ІІ житлового району в районі вул. Анатолія Луценка та вул. Маяковського; для ліфтів № 4 (Зав. № D2NB5043) в/п 630 кг на 7 зупинок, № 5 (Зав. № D2NB5044) в/п 630 кг на 7 зупинок, № 6 (Зав. № D2NB5045) в/п 630 кг на 7 зупинок, технічні характеристики яких визначені у додатку № 1, відповідно до переліку робіт, погодженого сторонами у додатку № 2, на об`єкті генерального підрядника за адресою: місто Бровари, в р-ні вул. А. Луценка та вул. Маяковського.

Означений правочин, а також додатки № 1 та № 2 до нього, підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками вказаних суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 1.2 Договору строк виконання робіт: 5 (п`ять) тижнів, який розпочинається з наступного дня після отримання субпідрядником передоплати та підписання акту готовності будівельної частини до монтажу ліфтового обладнання.

За змістом пункту 2.1 цієї угоди загальна вартість робіт за Договором складає 822 960,00 грн., включаючи ПДВ 137 160,00 грн. Загальна вартість робіт включає всі та будь-які витрати субпідрядника, необхідні для виконання робіт за цим Договором.

Згідно з пунктом 2.2 Договору субпідрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів після закінчення робіт надає генпідряднику акт та довідку про вартість виконаних підрядних робіт по формі № КБ-2в, № КБ-3. Субпідрядник має право надавати акти виконаних робіт щодо кожної змонтованої одиниці обладнання окремо.

Генпідрядник розглядає та підписує надані субпідрядником акти за формою КБ-2в, КБ-3, засвідчує їх печаткою протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання та повертає субпідряднику по 1 (одному) примірнику або надає обґрунтовану відмову від підписання таких актів з переліком зауважень до виконаних робіт у цей же строк. Генпідрядник має право продовжити строк розгляду актів на час приймання робіт замовником (пункт 2.3 Договору).

Пунктом 2.4 Договору передбачено, що роботи за цим Договором оплачуються поетапно, як наведено нижче (при умові надходження коштів від замовника):

- генпідрядник перераховує на рахунок субпідрядника передоплату від загальної вартості робіт (авансування) у розмірі - 30 % від їх загальної вартості протягом 10 (десяти) робочих днів з дати укладення цього Договору (пункт 2.4.1);

- оплата решти вартості виконаних субпідрядником робіт здійснюється протягом 10 (десяти) робочих днів з дати підписання сторонами акту КБ-2в та довідки типової форми КБ-3 (пункт 2.4.2).

Пунктом 3.1.3 Договору на генпідрядника покладено обов`язок проводити оплату за виконані субпідрядником роботи на підставі підписаних сторонами акту КБ-2в та довідки типової форми КБ-3, відповідно до ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 відповідно до умов Договору.

Згідно з пунктом 3.2.4 Договору субпідрядник зобов`язаний надати генпідряднику належним чином оформлені акти:

- обстеження будівельної частини, з виявленими зауваженнями перед виконанням монтажних робіт (надається протягом 10 календарних днів після підписання Договору);

- приймання-передачі обладнання в монтаж;

- готовності будівельної частини (перед початком виконання монтажних робіт);

- передачі ліфта під будівельно-оздоблювальні роботи;

- приймання ліфта під пуско-налагоджувальні роботи після будівельно-оздоблювальних робіт;

- технічної готовності ліфта;

- приймання ліфта в експлуатацію.

Відповідно до пунктів 4.1-4.3 Договору після закінчення робіт на об`єктах у відповідності до умов Договору, субпідрядник складає і передає генпідряднику акт форми 2, в якому вказуються обсяг і види фактично виконаних робіт, а також їх вартість на період складення акту, за вирахуванням авансових платежів, якщо такі були зроблені.

Генпідрядник протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання від субпідрядника акту приймання-передачі робіт оформлює акти або надає мотивовану відмову від приймання робіт в той же строк з вимогою щодо усунення недоліків.

У випадку мотивованої відмови від прийняття робіт з боку генпідрядника, сторонами складається двосторонній акт з перерахуванням необхідних коригуючих заходів і термінів їх виконання.

Згідно з пунктом 9.1 Договору останній набуває сили з моменту його підписання сторонами і діє до 30.04.2021 року, але в будь-якому випадку до повного та належного виконання сторонами зобов`язань за ним.

З матеріалів справи вбачається, що у додатку № 1 до Договору сторони погодили технічні характеристики обладнання ліфта, а в додатку № 2 - перелік робіт за розділами: підготовка об`єкту до монтажу; підготовка ліфтових шахт до монтажу ліфтів; підготовка машинних приміщень (МП) до монтажу; підготовка об`єкту до пусконалагоджувальних робіт на ліфтах; підготовка шахт до пусконалагоджувальних робіт та здачі в експлуатацію; підготовка машинних приміщень (МП) до пусконалагоджувальних робіт та здачі ліфтів в експлуатацію; наладка ліфтів; здача ліфтів в експлуатацію.

У кінцевому розділі додатку № 2 "здача ліфтів в експлуатацію" сторони передбачили виконання позивачем таких робіт: наказ про призначення особи, відповідальної за організацію експлуатації ліфтів; договір на технічне обслуговування і ремонт ліфтів зі спеціалізованою організацією; проведення первинного технічного огляду обладнання (КЕТЦ); отримання висновку на спроможність початку експлуатації ліфта (КЕТЦ); дозвіл на початок експлуатації ліфта (ліфтів); організація та проведення комісії по прийомці ліфтів в експлуатацію за участю інспекції ДНОП; участь у комісії по прийомці ліфтів в експлуатацію; виклик листом Інспектора ДНОП на реєстрацію та участь у комісії по прийомці ліфтів в експлуатацію; оформлення актів прийомки ліфтів.

Судом встановлено, що 24.09.2020 року між уповноваженими представниками сторін був підписаний та скріплений відбитками їх печаток акт передачі паспорта ліфта, яким зафіксовано факт передачі представнику генпідрядника паспортів шести ліфтів, заводські №№ D2NB 5040-5045, змонтованих за адресою: м. Бровари, вул. Луценка, буд. 27.

Крім того, у матеріалах справи наявні копії оформлених та підписаних представниками і скріплених відповідними печатками монтажної організації, генпідрядної організації/замовника, організації (підприємства) - власника ліфта, відповідального за організацію робіт з технічного обслуговування і ремонту ліфта, а також представником Головного управління Держпраці актів приймання ліфта від 08.09.2020 року.

Наведені акти містять інформацію про те, що розглянута представлена документація, проведені огляд, перевірка і випробування ліфтів в обсязі, передбаченому НПАОП 0.00-1.02-08 "Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів". Ліфти із заводськими номерами № D2NB5040, № D2NB5041, № D2NB5042, № D2NB5043, № D2NB5044 та № D2NB5045, висота підйому: 18,7 м, вантажопідйомність - 630 кг, кількість зупинок - 7, рік виготовлення - 2019, установлені за адресою: місто Бровари, вулиця Луценка, житловий будинок № 26.

Оглядом, перевіркою встановлено, що будівельні, монтажні і налагоджувальні роботи виконані відповідно до ДСТУ 7310:2013, робочої технічної документації, установчих креслень і "Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів". Ліфти відповідають паспортним даним і указаним Правилам; знаходяться у справному стані, який допускає їх безпечну експлуатацію; обслуговування ліфтів відповідає "Правилам будови і безпечної експлуатації ліфтів".

Ліфти прийняті власником і особою, яка відповідає за організацію робіт з технічного обслуговування і ремонту ліфтів.

Означені акти підписані вищевказаними повноважними особами (у тому числі представниками сторін) без будь-яких зауважень чи заперечень.

Листом від 19.05.2022 року № 49 позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства "Отіс" з проханням оформити акти виконаних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 на належним чином виконані субпідрядником протягом 2019-2020 років роботи на загальну суму 297 072,00 грн., з урахуванням ПДВ. Крім того, у наведеному листі Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт", враховуючи складність ситуації в Україні, запропонувало відповідачу укласти додаткову угоду до Договору на поетапне погашення заборгованості останнього за виконані субпідрядником роботи, починаючи з травня 2022 року і протягом наступних 18 місяців рівними частинами по 14 837,33 грн. з урахуванням ПДВ.

У відповідь на вищенаведений лист позивача, Приватне акціонерне товариство "Отіс" направило на адресу субпідрядника лист від 24.05.2022 року № 30-юр, в якому зазначило, що незважаючи на проведені на об`єктах замовника роботи по монтажу і наладці ліфтового обладнання за заводськими № D2NB5040, № D2NB5041, № D2NB5042, № D2NB5043, № D2NB5044, № D2NB5045 та неодноразові звернення відповідача на адресу замовника з претензіями щодо підписання ним з Приватним акціонерним товариством "Отіс" актів КБ-2в та довідок за формою КБ-3 і оплати вартості проведених робіт, з боку замовника відповідні акти лишаються не підписаними, а роботи - не прийнятими, що слугує основною перешкодою для підписання між генпідрядником та субпідрядником (сторонами у справі) актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за № 7, № 8, № 9, а також довідки за формою КБ-3, та проведення повного розрахунку вартості монтажних і пусконалагоджувальних робіт ліфтового обладнання за Договором.

Зважаючи на викладене, відповідач вказав про те, що підписання Приватним акціонерним товариством "Отіс" направлених позивачем разом з листом від 19.05.2022 року № 49 актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за № 7, № 8, № 9 та довідки за формою КБ-3, а також проведення відповідачем на користь позивача остаточної оплати за виконані на об`єктах замовника роботи по монтажу і наладці ліфтового обладнання, будуть можливими з моменту підписання між Приватним акціонерним товариством "Отіс" і замовником актів КБ-2в та довідки типової форми КБ-3 і проведення останнім остаточної оплати за виконані на об`єктах замовника роботи по монтажу і наладці ліфтового обладнання за заводськими № D2NB5040, № D2NB5041, № D2NB5042, № D2NB5043, № D2NB5044, № D2NB5045.

Враховуючи не підписання відповідачем направлених йому актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки за формою КБ-3 за Договором, позивач звернувся до генпідрядника з вимогою про оформлення актів виконаних робіт за формою КБ-2в за травень 2022 року № 7 на суму 90 000,00 грн., № 8 на суму 133 704,00 грн. та № 9 на суму 73 368,00 грн. та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2022 року (форми КБ-3), а також про сплату відповідачем на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" заборгованості за виконані в рамках Договору роботи у розмірі 297 072,00 грн. у семиденний строк з моменту отримання цієї вимоги.

Проте у відповідь на цю вимогу відповідач направив позивачеві лист від 05.06.2023 року № 36-юр, в якому повторно вказав про не підписання замовником актів КБ-2в і довідки типової форми КБ-3 та фактичне не прийняття виконаних на його об`єктах робіт, що слугує основною перешкодою для підписання між генпідрядником та субпідрядником актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за № 7, № 8, № 9, а також довідки за формою КБ-3, та проведення повного розрахунку вартості монтажних і пусконалагоджувальних робіт ліфтового обладнання за Договором. Відповідач вказав, що замовник відмовляється підписувати вказані вище акти та довідки, оскільки вважає, що роботи виконані не у повному обсязі, адже у паспортах на відповідні ліфти відсутні записи про проведення первинного технічного огляду ліфтів; декларації про проведення кінцевої перевірки. Підписання Приватним акціонерним товариством "Отіс" направлених позивачем разом з листом від 19.05.2022 року № 49 актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за № 7, № 8, № 9 та довідки за формою КБ-3, а також проведення відповідачем на користь позивача остаточної оплати за виконані на об`єктах замовника роботи по монтажу і наладці ліфтового обладнання будуть можливими з моменту підписання між Приватним акціонерним товариством "Отіс" і замовником актів КБ-2в та довідки типової форми КБ-3 і проведення останнім остаточної оплати за виконані на об`єктах замовника роботи по монтажу і наладці ліфтового обладнання за заводськими № D2NB5040, № D2NB5041, № D2NB5042, № D2NB5043, № D2NB5044, № D2NB5045. Для цього Товариству з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" необхідно попередньо виконати у повному обсязі роботи, а саме: провести і занести запис в паспорти на відповідні ліфти про первинний технічний огляд та оформити декларації про проведення кінцевої перевірки ліфтів.

Беручи до уваги те, що відповідач не оплатив вартості фактично виконаних субпідрядником робіт за Договором, які були відображені в направлених генпідряднику актах приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за травень 2022 року № 7, № 8, № 9 та довідці про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2022 року (форми КБ-3), Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" звернулося до суду з даним позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Отіс" 297 072,00 грн. основного боргу, а також, враховуючи несвоєчасне проведення останнім розрахунків, нарахувало 9 205,16 грн. 3 % річних та 45 575,71 грн. інфляційних втрат.

Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу положень статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з положеннями статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З огляду на встановлену статтею 204 Цивільного кодексу України презумпцію правомірності правочину, суд приймає Договір як належну підставу для виникнення у сторін взаємних цивільних прав та обов`язків.

За умовами частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник (частина 1 статті 838 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором (частина 2 статті 844 Цивільного кодексу України).

За умовами частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно з частиною 1 статті 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Заперечуючи проти позову, Приватне акціонерне товариство "Отіс" посилалося на те, що у вересні 2020 року позивач не складав та не передавав генпідряднику актів та довідок про виконані будівельні роботи. Наведені обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що позивачем у вересні 2020 року не було в повному обсязі виконано передбачені Договором роботи та не дотримано умов цього правочину, а Приватним акціонерним товариством "Отіс" такі роботи прийняті не були. Крім того, акти виконаних робіт за травень 2022 року та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2022 року не відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в частині змісту та обсягу відповідної господарської операції та не відображають і не підтверджують факт виконання робіт у 2019-2020 роках, тоді як між сторонами відсутні домовленості про виконання спірних робіт за Договором у 2022 році. За таких обставин, направлені позивачем на адресу Приватного акціонерного товариства "Отіс" акти виконаних робіт за травень 2022 року та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2022 року не є та не могли бути підставою для проведення відповідачем оплати за Договором.

Проте такі заперечення оцінюються судом критично з огляду на наступне.

Як було зазначено вище, за змістом пунктів 2.2, 2.3 Договору субпідрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів після закінчення робіт надає генпідряднику акт та довідку про вартість виконаних підрядних робіт по формі № КБ-2в, № КБ-3. Генпідрядник розглядає та підписує надані субпідрядником акти за формою КБ-2в, КБ-3, засвідчує їх печаткою протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання та повертає субпідряднику по 1 (одному) примірнику або надає обґрунтовану відмову від підписання таких актів з переліком зауважень до виконаних робіт у цей же строк.

Пунктами 4.1-4.3 Договору встановлено, що після закінчення робіт на об`єктах у відповідності до умов Договору, субпідрядник складає і передає генпідряднику акт форми 2, в якому вказуються обсяг і види фактично виконаних робіт, а також їх вартість на період складення акту, за вирахуванням авансових платежів, якщо такі були зроблені.

Генпідрядник протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання від субпідрядника акту приймання-передачі робіт оформлює акти або надає мотивовану відмову від приймання робіт в той же строк з вимогою щодо усунення недоліків.

У випадку мотивованої відмови від прийняття робіт з боку генпідрядника, сторонами складається двосторонній акт з перерахуванням необхідних коригуючих заходів і термінів їх виконання.

Листом від 19.05.2022 року № 49 позивач звернувся до Приватного акціонерного товариства "Отіс" з проханням оформити акти виконаних робіт за формою КБ-2в та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за формою КБ-3 на належним чином виконані субпідрядником протягом 2019-2020 років роботи на загальну суму 297 072,00 грн., з урахуванням ПДВ. До вказаного листа позивачем долучено оформлені та підписані директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт", а також скріплені відбитками печатки позивача, акти приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за травень 2022 року № 7 на суму 90 000,00 грн., № 8 на суму 133 704,00 грн. та № 9 на суму 73 368,00 грн., а також довідку про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2022 року (форми КБ-3) на загальну суму 297 072,00 грн.

У відповідь на вищенаведений лист позивача, Приватне акціонерне товариство "Отіс" направило на адресу субпідрядника лист від 24.05.2022 року № 30-юр, в якому зазначило, що незважаючи на проведені на об`єктах замовника роботи по монтажу і наладці ліфтового обладнання за заводськими № D2NB5040, № D2NB5041, № D2NB5042, № D2NB5043, № D2NB5044, № D2NB5045 та неодноразові звернення відповідача на адресу замовника з претензіями щодо підписання ним з Приватним акціонерним товариством "Отіс" актів КБ-2в та довідок за формою КБ-3 і оплати вартості проведених робіт, з боку замовника відповідні акти лишаються не підписаними, а роботи - не прийнятими, що слугує основною перешкодою для підписання між генпідрядником та субпідрядником (сторонами у справі) актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за № 7, № 8, № 9, а також довідки за формою КБ-3, та проведення повного розрахунку вартості монтажних і пусконалагоджувальних робіт ліфтового обладнання за Договором.

Зважаючи на викладене, відповідач вказав про те, що підписання Приватним акціонерним товариством "Отіс" направлених позивачем разом з листом від 19.05.2022 року № 49 актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за № 7, № 8, № 9 та довідки за формою КБ-3, а також проведення відповідачем на користь позивача остаточної оплати за виконані на об`єктах замовника роботи по монтажу і наладці ліфтового обладнання, будуть можливими з моменту підписання між Приватним акціонерним товариством "Отіс" і замовником актів КБ-2в та довідки типової форми КБ-3 і проведення останнім остаточної оплати за виконані на об`єктах замовника роботи по монтажу і наладці ліфтового обладнання за заводськими № D2NB5040, № D2NB5041, № D2NB5042, № D2NB5043, № D2NB5044, № D2NB5045.

Разом із тим, у наведеному листі відповідач, визнавши факт проведення субпідрядником на об`єктах замовника робіт по монтажу і наладці ліфтового обладнання за заводськими № D2NB5040, № D2NB5041, № D2NB5042, № D2NB5043, № D2NB5044, № D2NB5045, не висловив обґрунтованої відмови від підписання направлених йому позивачем актів приймання виконаних будівельних робіт та довідки про вартість виконаних будівельних робіт з переліком зауважень до повноти, якості виконаних субпідрядником робіт чи їх вартості, а матеріали справи не містять доказів складення сторонами двосторонніх актів з перерахуванням необхідних коригуючих заходів і термінів їх виконання.

Зазначення відповідачем в адресованому позивачу листі від 05.06.2023 року № 36-юр про відмову замовника від підписання актів та довідки, а також необхідність субпідряднику провести і занести запис в паспорти на відповідні ліфти про первинний технічний огляд та оформити декларації про проведення кінцевої перевірки ліфтів, не може у розумінні положень Договору свідчити про належне висловлення генпідрядником обґрунтованої відмови від підписання відповідних документів протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня їх отримання.

У той же час, як було вказано вище, у матеріалах справи наявні копії оформлених та підписаних без жодних зауважень чи заперечень представниками і скріплених відповідними печатками монтажної організації (Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт"), генпідрядної організації/замовника (Товариства з обмеженою відповідальністю "ГУДФОР-ЛІВІНГ"), організації (підприємства) - власника ліфта (Товариства з обмеженою відповідальністю "КОМФОРТ СЕРВІС ПЛЮС"), відповідального за організацію робіт з технічного обслуговування і ремонту ліфта (Приватного акціонерного товариства "Отіс"), а також представником Головного управління Держпраці актів приймання ліфта від 08.09.2020 року (що відповідно до додатку № 2 до Договору фактично є завершальним етапом виконання позивачем робіт за цим правочином).

Слід також зазначити, що умовами Договору обов`язок відповідача підписати надані субпідрядником акти за формою КБ-2в, КБ-3, засвідчити їх печаткою протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання та повернути субпідряднику по 1 (одному) примірнику (за умови відсутності у генпідрядника обґрунтованих підстав для відмови від прийняття робіт з огляду на їх невідповідність умовам Договору) безпосередньо не пов`язаний з фактом прийняття чи неприйняття відповідних робіт замовником та підписання останнім актів КБ-2в та довідки типової форми КБ-3 з генпідрядником.

Факт направлення позивачем на адресу Приватного акціонерного товариства "Отіс" актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за травень 2022 року № 7 на суму 90 000,00 грн., № 8 на суму 133 704,00 грн. та № 9 на суму 73 368,00 грн., а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2022 року (форми КБ-3) на загальну суму 297 072,00 грн. у травні 2022 року, а також твердження відповідача про відсутність між сторонами домовленості про виконання спірних робіт за Договором у 2022 році, не спростовує наявності у відповідача обов`язку з оплати фактично виконаних субпідрядником робіт за Договором, не припиняє існування такого обов`язку та не звільняє генпідрядника від оплати цих робіт.

Доказів звернення генпідрядника до позивача з претензіями щодо несвоєчасного виконання підрядних робіт за Договором, а також щодо несвоєчасного надання генпідряднику актів та довідки про вартість виконаних підрядних робіт по формі № КБ-2в, № КБ-3, матеріали справи не містять.

Суд також не бере до уваги посилання відповідача на те, що направлені позивачем на адресу Приватного акціонерного товариства "Отіс" акти виконаних робіт за травень 2022 року та довідка про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2022 року, які не були підписані відповідачем, не є та не могли бути підставою для проведення відповідачем оплати за Договором.

Так, за загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно надання послуг/виконання робіт, як зі сторони замовника, так і виконавця (підрядника), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані послуги (виконані роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє замовника від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то надання послуг чи виконання робіт, є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема не підписання замовником актів приймання робіт/послуг без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальне надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.08.2023 року в справі № 914/131/22.

Твердження відповідача про ненадходження грошових коштів від замовника для оплати виконаних робіт також не підтверджує наявності підстав для ухилення Приватного акціонерного товариства "Отіс" від підписання направлених йому актів приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за травень 2022 року № 7 на суму 90 000,00 грн., № 8 на суму 133 704,00 грн. та № 9 на суму 73 368,00 грн., а також довідки про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2022 року (форми КБ-3) на загальну суму 297 072,00 грн., та не свідчить про звільнення відповідача від обов`язку з оплати таких робіт.

Так, статтею 617 Цивільного кодексу України визначено підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання; зокрема особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Аналізуючи зміст Договору, суд зазначає, що цей правочин не містить посилання на основний договір підряду, не містить конкретної інформації стосовно замовника за договором підряду, а також відомостей щодо порядку та строків надходження коштів на рахунки відповідача.

За приписами частини 1 статті 9 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.

Згідно з частиною 2 статті 838 Цивільного кодексу України генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

Замовник і субпідрядник не мають права пред`являти один одному вимоги, пов`язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, спірні правовідносини у даній справі виникли між позивачем та відповідачем щодо виконання конкретних робіт, які були фактично виконані (що не заперечувалося Приватним акціонерним товариством "Отіс" у листі від 24.05.2022 року № 30-юр) та мають бути оплачені. При цьому, ані чинним законодавством, ані умовами Договору не передбачено обов`язку позивача як субпідрядника з`ясовувати хто є замовником робіт у генпідрядника та чи сплачував основний замовник відповідні кошти.

Водночас твердження генпідрядника про виникнення у нього обов`язку з оплати спірних робіт лише у разі надходження коштів від замовника оцінюється судом критично, оскільки у разі відсутності надходження коштів від замовника будь-який визначений строк на оплату взагалі відсутній, адже надходження на рахунок відповідача коштів від замовника не є обставиною, яка неминуче настане, а є такою, яка може не наступити ніколи.

За таких умов позивач взагалі втрачає право на отримання грошових коштів за виконані роботи, що є неприпустимим.

Так, згідно зі статтею 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Разом із тим, положення Договору "при умові надходження коштів від замовника" не є строком виконання зобов`язання; крім того, таке положення не може вважатися встановленням терміну виконання обов`язку генпідрядника з оплати виконаних робіт, оскільки поняття "термін" передбачає вказівку на подію, яка має неминуче настати, натомість положення "при умові надходження коштів від замовника" такої вказівки не містить.

Інші заперечення відповідача проти задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" також не підтверджуються належними доказами та спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" належним чином та у встановленому Договором порядку виконано роботи на загальну суму 297 072,00 грн., тоді як в порушення умов цієї угоди такі роботи генпідрядником оплачені не були. Докази, які свідчать про неналежне виконання позивачем робіт за Договором, зафіксованих в актах приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в) за травень 2022 року № 7 на суму 90 000,00 грн., № 8 на суму 133 704,00 грн. та № 9 на суму 73 368,00 грн., а також довідці про вартість виконаних будівельних робіт за травень 2022 року (форми КБ-3), чи докази оплати генпідрядником вартості таких робіт, у матеріалах справи відсутні.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить частина 1 статті 193 Господарського кодексу України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Під виконанням зобов`язання розуміється вчинення боржником та кредитором взаємних дій, спрямованих на виконання прав та обов`язків, що є змістом зобов`язання.

Невиконання зобов`язання має місце тоді, коли сторони взагалі не вчиняють дій, які складають зміст зобов`язання, а неналежним виконанням є виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи те, що сума основного боргу відповідача за Договором, яка складає 297 072,00 грн., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи (у тому числі актом передачі паспорта ліфта та актами приймання ліфта від 08.09.2020 року, а також направленими відповідачу актами форми КБ-2в та довідкою КБ-3), зважаючи на те, що відповідач на момент прийняття рішення не надав документи, які свідчать про обґрунтовану відмову від прийняття таких робіт та підписання відповідних актів з переліком зауважень до виконаних робіт, а також не надав доказів погашення вказаної заборгованості перед позивачем, беручи до уваги попередню поведінку генпідрядника та відсутність будь-яких зауважень до виконаних позивачем робіт, зокрема в адресованому йому листі від 24.05.2022 року № 30-юр, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" до Приватного акціонерного товариства "Отіс" про стягнення цієї суми заборгованості, у зв`язку з чим даний позов у наведеній частині підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем покладеного на нього обов`язку щодо своєчасної оплати виконаних робіт, позивач просив суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 9 205,16 грн., нарахованих у період з 11.06.2022 року по 22.06.2023 року на суму основного боргу в розмірі 297 072,00 грн., а також 45 575,71 грн. інфляційних втрат, нарахованих на означену суми боргу протягом червня 2022 року - травня 2023 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Отже, у розумінні положень наведеної норми позивач як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання.

Індекси споживчих цін (індекси інфляції), які є показниками загального рівня інфляції в економіці, розраховуються в цілому за місяць, а не на конкретні дати. Встановлено, що вони розраховуються Державним комітетом статистики України щомісячно та публікуються в наступному за звітним місяці.

Оскільки індекси інфляції є саме коефіцієнтами, призначенням яких є переведення розміру заборгованості у реальну величину грошових коштів з урахуванням знецінення первинної суми, такі інфляційні втрати не можуть бути розраховані за певну кількість днів прострочення, так як їх розмір не відповідатиме реальній величині знецінення грошових коштів, що існував у певний період протягом місяця, а не на конкретну дату чи за декілька днів.

Крім того, необхідно враховувати, що сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних, суд вважає його таким, що не повністю відповідає приписам чинного законодавства в силу допущеної помилки при визначенні початкового періоду нарахування цих компенсаційних виплат, що призвело до заявлення суми 3 % річних у завищеному розмірі.

Так, згідно з частиною 2 статті 252 Цивільного кодексу України термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з частиною 5 статті 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відповідно до частини 1 статті 255 Цивільного кодексу України, якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку.

З урахуванням положень пунктів 2.2-2.4 Договору, якими передбачено строки розгляду та підписання наданих субпідрядником актів за формою КБ-2в, КБ-3, а також строк оплати вартості виконаних субпідрядником робіт у робочих, а не у календарних днях, суд дійшов висновку про те, що першим днем прострочення відповідачем виконання його грошового обов`язку з оплати спірних робіт є 15.06.2022 року, а не 11.06.2022 року, як помилково зазначено Товариством з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" у позовній заяві.

Враховуючи вищенаведене, обґрунтованою сумою 3 % річних, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача є 3 % річних у розмірі 9 107,50 грн., нараховані у період з 15.06.2022 року по 22.06.2023 року на суму основного боргу в розмірі 297 072,00 грн.

Водночас, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат в сумі 45 575,71 грн., а також враховуючи, що вказаний розмір збитків від інфляції не перевищує обрахованого судом розміру цих компенсаційних виплат за дійсний період прострочення, суд вважає його таким, що відповідає положенням чинного законодавства.

Слід зазначити, що відповідачем контррозрахунку заявлених до стягнення сум компенсаційних виплат надано суду не було.

За таких обставин, стягненню з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" підлягає 3 % річних у розмірі 9 107,50 грн. та 45 575,71 грн. інфляційних втрат. Водночас у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача 97,66 грн. 3 % слід відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Вказані положення означають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу, ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не подано належним доказів на підтвердження своєчасної оплати суми заборгованості за Договором.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе грошові зобов`язання, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з урахуванням наведеного.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 року в справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, пункт 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, пункт 30, від 27.09.2001 року).

З огляду на вищевикладене, всі інші доводи та міркування учасників справи не впливають на висновки суду щодо часткового задоволення позову, оскільки, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Отіс" (03062, місто Київ, вулиця Чистяківська, будинок 32; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем`єр Ліфт" (04053, місто КИЇВ, провулок Бехтеревський, будинок 4-А, офіс 1; ) 297 072 (двісті дев`яносто сім тисяч сімдесят дві) грн. 00 коп. основного боргу, 9 107 (дев`ять тисяч сто сім) грн. 50 коп. 3 % річних, 45 575 (сорок п`ять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) грн. 71 коп. інфляційних втрат, а також 5 276 (п`ять тисяч двісті сімдесят шість) грн. 33 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням суду законної сили.

5. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

6. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 25.09.2023 року.

Суддя В.С. Ломака