ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2023 р. Справа №926/767-б/15

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Желік М.Б.

суддів Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу засновника Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 б/н від 14.08.2023 (вх.ЗАГС №01-05/2658/23 від 16.08.2023)

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.07.2023 (повний текст складено 07.07.2023, суддя Ковальчук Т.І.),

у справі №926/767-б/15

за позовною заявою засновника Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій, м. Київ,

третя особа на стороні відповідача Приватна фірма Інтервал, м. Чернівці,

про порушення встановленого порядку підготовки аукціону до моменту початку торгів призначених на 03.02.2017 з причин заявлених власником майна приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 з продажу Цілісного майнового комплексу приватної фірми Інтервал загальною вартістю майна 39165545,87 грн. та зобов`язання сплатити штраф у розмірі гарантійного внеску в сумі 3916554,59 грн.

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства ПІРЕУС БАНК МКБ, м. Київ,

до Приватної фірми Інтервал, м. Чернівці,

про банкрутство

за участю представників: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 07.07.2023 у справі №926/767-б/15 визнано зловживанням процесуальними правами дії засновника Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 з подання до господарського суду у межах справи №926/767-б/15 про банкрутство ПФ Інтервал позовної заяви від 30.06.2023 (вх. №2972 від 04.07.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій, третя особа на стороні відповідача Приватна фірма Інтервал, про порушення встановленого порядку підготовки аукціону до моменту початку торгів призначених на 03.02.2017 з причин заявлених власником майна приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 з продажу Цілісного майнового комплексу приватної фірми Інтервал загальною вартістю майна 39165545,87 грн. та зобов`язання сплатити штраф у розмірі гарантійного внеску в сумі 3916554,59 грн. Повернуто засновнику Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 позовну заяву від 30.06.2023 (вх. №2972 від 04.07.2023) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій, третя особа на стороні відповідача Приватна фірма Інтервал, про порушення встановленого порядку підготовки аукціону до моменту початку торгів призначених на 03.02.2017 з причин заявлених власником майна приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 з продажу цілісного майнового комплексу приватної фірми Інтервал загальною вартістю майна 39165545,87 грн. та зобов`язання сплатити штраф у розмірі гарантійного внеску в сумі 3916554,59 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянт звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.07.2023 у справі №926/767-б/15 та постановити новий правозастосовний акт, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 16.08.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 поновлено засновнику Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Чернівецької області від 07.07.2023 у справі №926/767-б/15, відкрито апеляційне провадження, призначено розгляд справи на 20.09.2023.

31.08.2023 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 б/н від 25.08.2023 про відвід судді Желіка М.Б. Заяву зареєстровано в Автоматизованій системі діловодства суду 31.08.2023 за вх.№01-04/5837/23.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 01.09.2023 №926/767-б/15 справу передано для вирішення питання про відвід головуючого судді Желіка М.Б. у порядку, встановленому ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 07.09.2023 (у складі головуючого судді Скрипчук О.С., суддів Плотніцького Б.Д. та Матущак О.І.) відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 б/н від 25.08.2023 (вх. №01-04/5837/23 від 31.08.2023) про відвід судді Желіка М.Б.

В судове засідання 20.09.2023 учасники апеляційного провадження явки не забезпечили, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Окрім того, апелянт у заяві про відвід судді, датованій 25.08.2023, зазначив про те, що ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 призначено розгляд апеляційної скарги у судовому засіданні на 20.09.2023 о 10 год.20 хв., що додатково підтверджує обізнаність апелянта про дату та час судового засідання.

Врахувавши те, що станом на дату судового засідання клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, явка учасників апеляційного провадження в судове засідання не визнавалась обов`язковою, а також взявши до уваги встановлений у ч.2 ст.273 ГПК України строк розгляду апеляційної скарги на ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності представників учасників за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржувану ухвалу слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог та ухвали суду першої інстанції.

В провадженні Господарського суду Чернівецької області перебуває справа про банкрутство Приватної фірми Інтервал.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2015 порушено провадження у справі за заявою Публічного акціонерного товариства ПІРЕУС БАНК МКБ про банкрутство Приватної фірми Інтервал.

Постановою Господарського суду Чернівецької області від 31.08.2016 Приватну фірму Інтервал визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19.02.2020 припинено повноваження ліквідатора ПФ Інтервал арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гусара І.О.

04.07.2023 засновник Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 подав до Господарського суду Чернівецької області в межах справи про банкрутство ПФ Інтервал позовну заяву від 30.06.2023 (вх. №2972 від 04.07.2023) до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій, третя особа на стороні відповідача - Приватна фірма Інтервал, про порушення встановленого порядку підготовки аукціону до моменту початку торгів призначених на 03.02.2017 з причин, заявлених власником майна Приватної фірми Інтервал ОСОБА_2 з продажу цілісного майнового комплексу Приватної фірми Інтервал загальною вартістю майна 39165545,87 грн. та зобов`язання сплатити штраф у розмірі гарантійного внеску в сумі 3916554,59 грн., в якій просить:

1) визнати порушення встановленого порядку підготовки аукціону до моменту початку торгів призначених на 03.02.2017 з причин заявлених власником майна приватної фірми Інтервал ОСОБА_2 а саме: Організатор аукціону Товариство з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій за 15 днів до початку аукціону, що призначений на 06.03.2017 (Цілісний майновий комплекс) письмово не повідомив про проведення аукціону власника майна приватної фірми Інтервал ОСОБА_3 ;

2) зобов`язати ліквідатора приватної фірми Інтервал Гусара Івана Олексійовича скасування аукціону від 06.03.2017 (Цілісний майновий комплекс) здійснити шляхом внесення інформації про це в електронну торгову систему через авторизований електронний майданчик, через який було подано оголошення про проведення аукціону. В інформації про скасування аукціону зазначити причини його скасування;

3) зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій перерахувати на розрахунковий рахунок засновника, власника майна приватної фірми Інтервал ОСОБА_3 штраф у розмірі гарантійного внеску 10% а саме: 3 916 554,59 грн. (три мільйона дев`ятсот шістнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят чотири гривні п`ятдесят дев`ять копійок) за наступними реквізитами: (надання реквізитів банку може відбутися з урахуванням Закону України Про захист персональних даних).

Постановляючи оскаржену ухвалу, місцевий господарський суд дійшов висновку про зловживання позивачем процесуальними правами та повернув йому позовну заяву і додані до неї документи відповідно до частини 3 статті 43 ГПК України.

Узагальнені доводи апелянта (позивача.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржена ухвала є незаконною та підлягає скасуванню на підставі ст.280 ГПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема, скаржник зазначає, що подав суду позовну заяву, в якій просив визнати порушення встановленого порядку підготовки до аукціону до моменту початку торгів, призначених на 06.03.2017 відповідно до ч.1 ст.54 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» через те, що не зазначені причини його скасування. Така заява випливає із суті офіційного повідомлення ВГСУ, МЮУ від 13.02.2017, номер публікації 40294 директор ТзОВ «Універсальний торговий дім «Меркурій» Тритяченко О.В. повідомила про скасування аукціону з продажу майна приватної фірми «Інтервал», призначеного на 06.03.2017 у зв`язку із допущенням в оголошенні про проведення аукціону технічної помилки, що може вплинути на права та обов`язки учасників аукціону. Таке рішення про скасування аукціону може бути оскаржене до господарського суду (ч.4 ст.54 Закону про банкрутство).

За твердженням апелянта, він звернувся з позовною заявою до суду, посилаючись на імперативну норму спеціального закону з метою встановлення об`єктивних результатів, що мають вирішальне значення у справі про банкрутство Приватної фірми «Інтервал» відповідно до ст.73 КУзПБ. Також ліквідатором не визначена початкова вартість майна (цілісний майновий комплекс), щодо чого суд постановив в ухвалі від 01.12.2022 про виконання обов`язків щодо проведення інвентаризації майна боржника та визначення його вартості.

Як вказує скаржник, якраз з урахуванням ч.5 ст.57, ч.1 ст.58 ГК України та статуту банкрута, як власник майна, засновник таке звернення до місцевого господарського суду з огляду на порушене право одноосібного власника унітарного підприємства (статті 63, 113 ГК України), посилаючись на імперативні норми спеціального закону (ч.1 ст.56, ч.1 ст.57 та ч.1 ст.58 Закону України про банкрутство) у ліквідаційній процедурі суд міг дійти висновку, що ОСОБА_4 обрав неналежний спосіб захисту. Апелянт не має сумніву, що допущена в оголошенні про проведення аукціону технічна помилка впливає на права і обов`язки учасників у справі про банкрутство і у разі дотримання норм законів організатором і замовником аукціону можна було б провести торги за найвищою ціною.

Разом з тим, суд доступ до інформації про помилки унеможливив, хід підготовки до аукціону ігнорував, натомість визнав зловживанням процесуальними правами дії засновника приватної фірми «Інтервал» з подання до господарського суду позовної заяви та повернув її.

Скаржник звертає увагу на стадійність судового процесу і те, що кожна стадія має свої завдання. Так, одним із завдань стадії підготовчого провадження є остаточне визначення предмету спору, позовних вимог та характеру спірних правовідносин. Ці завдання виконуються у підготовчому засіданні, в якому суд може поставити на обговорення представників сторін питання щодо обраного позивачем способу захисту, який прямо співвідноситься із предметом спору. При цьому, підготовче засідання проводиться з дотриманням принципів судочинства, в тому числі рівності учасників судового процесу перед судом та диспозитивності судового процесу. Поведінка судді тут реалізується дійсно як арбітра, який у ході судового процесу веде справу. В даному випадку позиція суду відповідно до процесуального законодавства може бути викладена у відмові в позові.

Також, як звертає увагу апелянт, позивач має право звернутись до суду із заявою про зміну предмета спору або залишити вирішення цього питання на розсуд суду, а суд, може захистити права позивача в інший спосіб, ніж було викладено в позовній заяві.

Апелянт покликається на правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі №925/642/19, та в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.10.2019 у справі №910/6642/18 щодо надання оцінки обрання позивачем неналежного способу захисту.

Відтак апелянт вважає, що суд не встановив чи майно, що продавалося на аукціоні передавалося до статутного капіталу ПФ «Інтервал», яким чином ліквідатор без жодного документу встановив початкову вартість цього майна, яка технічна помилка була допущена, а може не допущена, що може вплинути на права і обов`язки учасників аукціону, а тому оскаржене судове рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

До основних засад господарського судочинства законодавець відніс диспозитивність і змагальність судового процесу.

Так, відповідно до ст.14 ГПК України, яка визначає принцип диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч.2, ч.3, ч.4 ст.13 ГПК України, яка визначає принцип змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Водночас, відповідно до ч.5 ст.13 ГПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В статті 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників справи, а стаття 43 цього кодексу встановлює механізм запобігання судом зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами.

Зокрема, відповідно до ч.2 ст.42 ГПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Відповідно до ч.3 ст.42 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Згідно із ч.4 ст.42 ГПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просить визнати порушення порядку підготовки до аукціону до моменту початку торгів, призначених на 03.02.2017, зобов`язати ліквідатора банкрута скасування аукціону від 06.03.2017 здійснити шляхом внесення інформації про це в електронну торгову систему через авторизований електронний майданчик, через який було подано оголошення про проведення аукціону із зазначенням причин його скасування, та зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій перерахувати на розрахунковий рахунок позивача штраф у розмірі гарантійного внеску.

При цьому, позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач не повідомив його, як власника ПФ Інтервал, про проведення аукціону 06.03.2017 з продажу цілісного майнового комплексу фірми, що перешкодило продажу майна за найвищою ціною, тому зобов`язаний сплатити власнику майна ПФ Інтервал штраф у розмірі гарантійного внеску, а повідомлена ТзОВ Універсальний торговий дім Меркурій причина скасування аукціону - інформація про технічну помилку, не може бути підставою для скасування аукціону.

Відповідачем позивач визначив Товариство з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій, а третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Приватну фірму Інтервал.

Суд першої інстанції в оскарженій ухвалі констатував, що в межах справи №926/767-б/15 про банкрутство ПФ Інтервал господарським судом було розглянуто позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - Приватна фірма Інтервал, про визнання недійсними результатів аукціону від 16.03.2017 та стягнення штрафу у розмірі гарантійного внеску в сумі 3916554,59 грн., за результатами розгляду ухвалено рішення від 09.06.2022, яким у задоволенні позову відмовлено.

З відомостей, розміщених у Єдиному реєстрі судових рішень та Автоматизованій системі діловодства суду, вбачається, що у рішенні Господарського суду Чернівецького суду від 09.06.2022 та у постанові Західного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 у справі №926/767-б/15, було встановлено зокрема, що аукціон на сайті Вищого господарського суду України, який є загальнодоступним, ТзОВ «Універсальний торговий дім «Меркурій» були розміщені оголошення про аукціон з продажу цілісного майнового комплексу боржника 06 березня 2017 року, 16 березня 2017 року. Перший аукціон не відбувся у зв`язку із допущеною помилкою у оголошенні, а наступний у зв`язку із відсутністю зареєстрованих учасників такого аукціону.

Також у вказаних судових рішеннях встановлено обставини про те, що позивач ОСОБА_1 не був позбавлений можливості подати заяву на участь в аукціоні навіть за умови не надіслання йому відповідного письмового повідомлення організатором аукціону.

У рішенні від 09.06.2022 також констатовано, що відповідно до частини 3 статті 55 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Тобто цією нормою прямо передбачено, що визнати недійсними можна результати лише такого аукціону, який відбувся, тобто був проведений.

За статтею 56 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом у разі якщо порушення порядку підготовки та проведення аукціону перешкодило зацікавленій особі взяти участь або перемогти на аукціоні, організатор аукціону зобов`язаний сплатити такій особі штраф у розмірі гарантійного внеску. Тобто такі наслідки можливі також виключно у разі, якщо аукціон було проведено.

Рішення Господарського суду Чернівецької області від 09.06.2022 у справі №926/767-б/15 набрало законної сили 20.03.2023 з прийняттям постанови Західного апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Отже, апелянт був обізнаний про те, що аукціони з продажу цілісного майнового комплексу ПФ Інтервал, призначені на 06.03.2017 та на 16.03.2017, не відбулися, що виключає можливість оскарження наслідків таких аукціонів в позовному порядку.

В апеляційній скарзі позивач покликається на ч.4 ст.54 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Так, у ч.4 ст.54 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що рішення про скасування аукціону може бути оскаржене до господарського суду.

Тобто, спеціальною нормою закону було передбачено такий спосіб захисту порушеного права як оскарження рішення про скасування аукціону.

Разом з цим, у спірному випадку позивач не оскаржує рішення про скасування аукціону, а просить визнати порушення встановленого порядку підготовки аукціону до моменту початку торгів, призначених на 03.02.2017, зобов`язати ліквідатора скасування аукціону від 06.03.2017 (Цілісний майновий комплекс) здійснити шляхом внесення інформації про це в електронну торгову систему через авторизований електронний майданчик, через який було подано оголошення про проведення аукціону, зобов`язати організатора торгів перерахувати позивачу штраф у розмірі гарантійного внеску.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що ані Закон України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ані Кодекс України з процедур банкрутства не передбачає такого способу захисту порушеного права як визнання порушення встановленого порядку підготовки аукціону до початку торгів.

Також, призначений на 06.03.2017 аукціон з продажу цілісного майнового комплексу Приватної фірми Інтервал визнано таким, що не відбувся в період дії Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Відтак заявлена через шість років позовна вимога ОСОБА_1 зобов`язати ліквідатора банкрута здійснити скасування аукціону від 06.03.2017 у порядку, визначеному статтею 72 Кодексу України з процедур банкрутства, який набрав чинності 21.10.2019 (тобто шляхом внесення інформації про скасування аукціону в електронну торгову систему через авторизований електронний майданчик, через який було подано оголошення про проведення аукціону), є завідомо штучною.

Третя позовна вимога не пов`язана з першими двома вимогами, що не відповідає вимогам ч.1 ст.173 ГПК України щодо можливості об`єднання в одній позовній заяві основної та похідної вимоги, окрім того, аналогічна позовна вимога ОСОБА_1 вже була розглянута судом в рішенні від 09.06.2022.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання порушення встановленого порядку підготовки аукціону до моменту початку торгів, зобов`язання ліквідатора здійснити скасування аукціону від 06.03.2017 через авторизований електронний майданчик та зобов`язання відповідача перерахувати позивачеві штраф у розмірі гарантійного внеску мають штучний характер.

З наведеного вище аналізу позовної заяви ОСОБА_1 є очевидним, що у даному випадку позивач подав заяву для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин (вимога про перерахування штрафу в розмірі гарантійного внеску у зв`язку з не повідомленням про проведення аукціону), та сформулював вимоги, які мають штучний характер (вимоги визнати порушення встановленого порядку підготовки аукціону та зобов`язати ліквідатора здійснити скасування аукціону через авторизований електронний майданчик).

Наведене у сукупності свідчить про те, що подаючи позовну заяву від 30.06.2023 (вх. № 2972 від 04.07.2023), позивач ОСОБА_1 вдався до дій, що охоплюються визначенням зловживання процесуальними права, наданими у пунктах 1, 3 частини 2 статті 43 ГПК України.

Відповідно до частини 3 статті 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яку ратифіковано Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР і яка для України набрала чинності 11.09.1997, закріплено принцип доступу до правосуддя. Під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, здійснюючи тлумачення положень Конвенції, указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

У той же час, Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі Юніон Елементарія Сандерс проти Іспанії від 07.07.1989 зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальними законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях у справах проти України також неодноразово зазначав, що однією з ролей національних судів є організація судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (п. 28 рішення у справі Шульга проти України від 02.12.2010), і що запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (п. 24 рішення у справі Мусієнко проти України від 20.01.2011).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №199/6713/14-ц зроблено висновок, відповідного до якого подання скарги визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити цю скаргу без розгляду.

Враховуючи вимоги процесуального закону та засади господарського судочинства, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд обґрунтовано визнав дії позивача зловживанням процесуальними правами та повернув позовну заяву позивачеві.

Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 86, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги засновника Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 б/н від 14.08.2023 (вх.ЗАГС №01-05/2658/23 від 16.08.2023) - відмовити.

2. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 07.07.2023 у справі №926/767-б/15 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 29.09.2023.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.