номер провадження справи 33/101/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 Справа № 908/1487/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В. при секретарі судового засідання Драковцевій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні матеріали справи № 908/1487/23

за позовом Акціонерного товариства МЕГАБАНК (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, ідентифікаційний код 09804119)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ (69035, м.Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 26-А, ідентифікаційний код 39587271)

про стягнення 141040,99 грн.

за участю представників:

від позивача Бериндя О.О., довіреність № 52 від 09.06.2023 (в режимі ВКЗ);

від відповідача Заєзжай А.Ю., довіреність №007Др-18-1222 від 27.12.2022;

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області звернулося Акціонерне товариство МЕГАБАНК з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ про стягнення заборгованості в розмірі 141040,99 грн. за договором про надання банківської гарантії №395 від 29.10.2021.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Мірошниченку М.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 08.05.2023 у справі №908/1487/23 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 33/101/23, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.

Як встановлено судом, у вступній та описовій частинах даної ухвали допущено описку при зазначенні найменування відповідача, а саме: помилково вказано Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАПРІЖГАЗ ЗБУТ замість вірного найменування Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ, що відповідає змісту позовної заяви та відомостям Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 09.05.2023 виправлено описку у вступній та описовій частинах ухвали Господарського суду Запорізької області від 08.05.2023 у справі №908/1487/23 при зазначенні найменування відповідача, а саме: замість найменування Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАПРІЖГАЗ ЗБУТ слід читати Товариство з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ.

Відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі 12.05.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

30.05.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив подано у встановлений строк (з урахуванням вихідних днів), з доказами надсилання його копії позивачу. У зв`язку з цим суд прийняв відзив до розгляду.

Також, 30.05.2023 від відповідача надійшла заява із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та клопотанням розглядати справу в порядку загального позовного провадження для правильного врегулювання спору.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06.06.2023 ухвалено розгляд справи №908/1487/23 здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, замінено розгляд справи по суті підготовчим засіданням, підготовче засідання призначено на 04.07.2023 о 12 год. 30 хв.

03.06.2023 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №908/1487/23 до набрання законної сили рішенням у справі №910/7797/23, що перебуває на розгляді Господарського суду міста Києва.

В судовому засіданні 04.07.2023 був присутнім представник відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами програмно-апаратним комплексом «Акорд».

Суд оголосив клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача не заперечив проти відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 04.07.2023 відкладено підготовче засідання на 20.07.2023 о 12 год. 00 хв. для надання можливості позивачу ознайомитись з поданим відповідачем клопотанням про зупинення провадження у справі, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі розглянути в наступному судовому засіданні.

В судовому засіданні 20.07.2023 були присутніми представники позивача (в режимі відеоконференції) та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Представник відповідача підтримав клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача повідомив про те, що позивач ознайомлений з даним клопотанням відповідача.

Суд оголосив про розгляд клопотання про зупинення провадження у справі №908/1487/23 до набрання законної сили рішенням по справі №910/7797/23, що перебуває на розгляді Господарського суду міста Києва.

Представник відповідача просив задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі.

Представник позивача заперечив проти задоволення даного клопотання.

Суд залишив без задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Представник позивача повідомив про намір подавати відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 20.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 22.08.2023 об 11 год. 30 хв. в режимі відеоконференції.

14.08.2023 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі №908/1487/23 до набрання законної сили рішенням у справі №640/12723/22, що перебуває на розгляді у Верховному Суді.

22.08.2023 від позивача надійшли пояснення на клопотання про зупинення провадження, відповідно до яких позивач просить відмовити у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 22.08.2023 був присутнім представник відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Представник відповідача оголосив клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд повідомив про надходження від позивача пояснень (заперечень) на клопотання про зупинення провадження у справі.

Суд залишив без задоволення клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Представник відповідача заявив про відсутність інших доказів, окрім тих, які надані до матеріалів справи, відсутність заяв чи клопотань та про можливість закриття підготовчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 22.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 21.09.2023 об 11 год. 30 хв.

В судовому засіданні 21.09.2023 були присутніми представники позивача (в режимі відеоконференції) та відповідача, здійснювалося фіксування судового процесу технічними засобами відеоконференцзв`язку.

Суд відкрив судове засідання з розгляду справи по суті.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечив.

21.09.2023 судом прийнято рішення, проголошено його вступну та резолютивну частину.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

29.10.2021 між Акціонерним товариством "МЕГАБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" (клієнт) укладено договір №395 про надання гарантії.

Згідно п. 1.1. договору про надання гарантії від 29.10.2021 №395 банк надає клієнту послуги з видачі тендерної гарантії на користь ТОВ "ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ" (далі - бенефіціар) з метою забезпечення виконання клієнтом зобов`язання перед бенефіціаром за закупівлею: Договором транспортування природного газу № від 17.12.2019 (далі - відповідно гарантія, зобов`язання) на наступних умовах: сума гарантії - 12 000 000,00 UAH (вісім мільйонів гривень 00 копійок); строк дії гарантії - до 28 жовтня 2022 року включно.

Відповідно до п. 2.1.2. договору від 29.10.2021 №395 про надання гарантії у випадку отримання від бенефіціара протягом строку дії гарантії письмової вимоги (що відповідає умовам гарантії), а також усіх документів, передбачених умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено), про оплату банком зобов`язань по гарантії в зв`язку з тим, що клієнт порушив зобов`язання, здійснити платіж по гарантії на користь бенефіціара на суму, що вказана в письмовій вимозі.

Згідно п. 2.3.1. договору про надання гарантії від 29.10.2021 №395 клієнт зобов`язується за надання банком послуг за цим договором клієнт зобов`язується щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця протягом строку дії гарантії сплачувати банку комісійну винагороду в розмірі 3,0% (три) відсотки річних із розрахунку суми гарантії, фактичної кількості днів у місяці та у році. Комісійна винагорода сплачується на рахунок № НОМЕР_1 , у АТ "МЕГБАНК".

При цьому сторони встановили, що договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 28.10.2022, але не менше ніж до повного виконання сторонами усіх зобов`язань за договором (пункт 5.1 договору про надання гарантії від 29.10.2021 №395).

Позивач доводить, що ТОВ "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" взяті на себе згідно умов договору від 29.10.2021 №395 зобов`язання в частині сплати банку комісійної винагороди в розмірі 3 % річних повністю не виконало, суму комісійної винагороди не оплатило, з 01.03.2022 по 21.07.2022 заборгувало банку 141 040,99 грн.

З матеріалів справи слідує, що відповідачем було сплачено комісійну винагороду в загальному розмірі 121315,16 грн. починаючи з 29.10.2021 по 28.02.2022.

З метою досудового врегулювання господарського спору щодо неналежного виконання ТОВ "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" своїх зобов`язань позивачем 22.09.2022 на адресу ТОВ "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" було направлено претензію від 21.09.2022 №1420 з вимогою погасити заборгованість по сплаті комісії за договором гарантії за період з 01.03.2022 по 21.07.2022 включно на суму 141 040,99 грн. Зазначену вимогу боржник залишив без відповіді та реагування, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду з позовом про примусове стягнення суми існуючої заборгованості.

Згідно з приписами Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Укладений між Акціонерним товариством "МЕГАБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" правочин за своїм змістом та правовою природою є договором гарантії, а правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами §4 глави 49 Цивільного кодексу України та глави 22 Господарського кодексу України.

Відповідно до п. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько- господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

У ст. 200 ГК України визначено, що гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України.

Стаття 560 ЦК України визначає, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Умовами договору гарантії сторони узгодили зміст гарантії, порядок її надання та припинення, розмір та порядок сплати винагороди гаранту, гарантійних платежів та процентів за користування грошовими коштами, права та обов`язки сторін, їх відповідальність. Договір гарантії підписаний уповноваженими особами гаранта та принципала та скріплений печатками сторін.

Отже, у відносинах за гарантією беруть участь три суб`єкти - гарант, беніфіціар та принципал. Забезпечувальна функція гарантії полягає у тому, що вона забезпечує належне виконання принципалом його обов`язку перед беніфіціаром. Гарантія це правочин, змістом якого є обов`язок гаранта сплатити кредитору-бенефіціару грошову суму відповідно до умов гарантії у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією.

За змістом положень ст.ст. 561, 566 ЦК України гарантія діє протягом строку, на який вона видана.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Суд, перевіривши доданий позивачем до позовної заяви розрахунок заборгованості, встановив, що позов підлягає до часткового задоволення на суму 92 712,33грн. за період з 01.03.2022 по 02.06.2022, в решті слід відмовити як безпідставно заявленому.

02.06.2022 Правлінням Національного Банку України прийнято рішення №261-рш/БТ "Про віднесення Акціонерного товариства "МЕГАБАНК" до категорії неплатоспроможних".

Згідно ч. 7 ст. 77 Закону України "Про банки та банківську діяльність" розпочата процедура ліквідації банку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України та/або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що були підставою для її початку.

Відповідно до ст. 79 Закону України "Про банки та банківську діяльність" особливості оскарження рішень (індивідуальних актів) Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, про відкликання у банку банківської ліцензії та ліквідацію банку встановлюються Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта Національного банку України, зазначеного в частині другій цієї статті, або окремих його положень:

- не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи відновлення правового статусу цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення;

- не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку;

- не породжує будь-яких прав у осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування завданої шкоди.

Статтею 266-1 КАС України встановлено особливості провадження у справах щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Кабінету Міністрів України стосовно виведення банків з ринку

Під час розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, суд перевіряє, чи прийнятий індивідуальний акт або рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, які визначають повноваження Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Кабінету Міністрів України та Міністерства фінансів України (ч. 5 ст. 2661).

Під час розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, суд використовує як підставу для власної оцінки та покладається на кількісні, якісні оцінки та висновки, зроблені Національним банком України, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, Кабінетом Міністрів України, Міністерством фінансів України, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку, на підставі яких були прийняті відповідні рішення, крім випадків, якщо: 1) оскаржуване рішення/акт прийнято з істотним порушенням встановленого порядку його прийняття (порушення, яке істотно вплинуло на результат оцінки); 2) кількісні, якісні оцінки та висновки ґрунтуються на очевидно помилкових відомостях та/або не враховують суттєвих обставин (фактів), за умови врахування яких оскаржуване рішення/акт не могло бути прийнято; 3) наявні очевидні розбіжності та/або логічні суперечності між кількісними, якісними оцінками та/або висновками; 4) оскаржуване рішення/акт прийнято за відсутності повноважень або з використанням повноважень всупереч меті, з якою вони надані законом (ч. 6 ст. 2661).

Суд за результатами розгляду адміністративних справ, визначених частиною першою цієї статті, може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першої цієї статті, або окремих його положень; 2) стягнення з відповідача (відповідачів) коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправним (незаконним) індивідуальним актом/рішенням, якщо така вимога заявлена позивачем одночасно з вимогою про визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення; 3) відмову в задоволенні позовних вимог (повністю або частково) (ч. 7 ст. 266-1).

Визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта/рішення, визначеного частиною першою цієї статті, або окремих його положень: 1) не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи правовий статус цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення; 2) не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку; 3) не породжує будь-яких прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування заподіяної шкоди (ч. 9 ст. 2661).

Суд не може прийняти будь-яке інше рішення, що може мати наслідком зупинення/припинення розпочатої процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та/або ліквідації банку (ч. 10 ст. 266-1).

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу VIII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 (далі - Кодекс ГТС), з метою забезпечення виконання зобов`язань замовника послуг транспортування щодо оплати послуг оператора газотранспортної системи за договором транспортування природного газу замовник послуг транспортування зобов`язаний надавати оператору газотранспортної системи фінансове забезпечення у випадках та відповідно до вимог, встановлених у цьому Кодексі, або здійснити попередню оплату таких послуг на підставі договору транспортування природного газу.

Пунктом 3 глави 2 розділу VIII Кодексу ГТС фінансове забезпечення виконання замовником послуг транспортування зобов`язань щодо оплати за вчинення дій з врегулювання добового небалансу обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи і відбираються з неї, надається оператору газотранспортної системи в одній або декількох з таких форм: банківської гарантії; передачі замовником послуг транспортування оператору газотранспортної системи в якості фінансового забезпечення грошових коштів на підставі договору транспортування природного газу.

Згідно з пунктом 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС банківська гарантія вид забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант бере на себе грошове зобов`язання перед оператором газотранспортної системи на його першу вимогу сплатити кошти за замовника послуг транспортування в разі невиконання останнім у повному обсязі або частково своїх фінансових зобов`язань перед оператором газотранспортної системи за договором транспортування природного газу. Банківська гарантія є належним фінансовим забезпеченням для цілей цього Кодексу, якщо вона є безвідкличною, непередаваною та безумовною.

Водночас, з моменту прийняття Національним банком України рішення від 02.06.2022 №361-рш/БТ "Про віднесення AT "МЕГАБАНК" до категорії неплатоспроможних" банківська гарантія AT "МЕГАБАНК" є такою, що не відповідає вимогам Кодексу ГТС до фінансового забезпечення у формі банківської гарантії, оскільки неплатоспроможний AT "МЕГАБАНК" не міг забезпечити виконання грошового зобов`язання банка-гаранта перед оператором газотранспортної системи, а саме сплатити на його першу вимогу кошти за замовника послуг транспортування в разі невиконання останнім у повному обсязі або частково своїх фінансових зобов`язань перед оператором газотранспортної системи за договором транспортування природного газу.

03.06.2022 оператором ГТС на інформаційній платформі відхилено номінації/реномінації ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» у зв`язку із недостатністю фінансового забезпечення.

Пунктом 3 глави 2 розділу VIII Кодексу ГТС, повернення грошових коштів та/або банківських гарантій, наданих замовником послуг транспортування в якості фінансового забезпечення, здійснюється на умовах договору, на підставі якого воно було надане, а у випадку якщо такі умови не встановлені - на вимогу замовника послуг транспортування у строк не пізніше п`яти банківських днів з моменту отримання оператором газотранспортної системи вимоги від замовника послуг транспортування за умови, якщо розмір фінансового забезпечення, що залишиться після повернення грошових коштів та/або банківських гарантій, достатній згідно з вимогами цього Кодексу, в іншому випадку - з моменту закінчення строку дії фінансового забезпечення та за умови відсутності заборгованості за надані послуги.

Враховуючи вищевикладене, суд встановив, що підставною та такою, що підлягає до задоволення є сума комісійної винагороди за період з 01.03.2022 по 02.06.2022 на суму 92 712,33 грн.

Отже, вимога AT "МЕГАБАНК" в частині стягнення суми комісійної винагороди за період з 03.06.2022 по 21.07.2022 на суму 48 328,66 грн. є безпідставна та такою, що не підлягає до задоволення.

Частиною 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку); накладення нових обтяжень чи обмежень на майно (активи) (у тому числі арештів, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій); нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), а також зобов`язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов`язань банку; зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), поєднанням боржника і кредитора в одній особі; нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами; заміна кредитора у зобов`язанні банку на договірній основі, крім випадків передачі всього або частини майна (активів) та всіх або частини зобов`язань приймаючому або перехідному банку.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на правочини, зобов`язання за якими припиняються у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 54-1 цього Закону, та припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується. Зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується, здійснюється під час задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредиторів, до якої віднесені вимоги такого кредитора, за заявою кредитора банку і в сумі, що не перевищує суму акцептованих вимог за заявою банку.

Доводи відповідача викладенні у відзиві на позовну заяву спростовуються матеріалами справи та відхиляються судом.

Як зазначає відповідач у відзиві на позов, 15.03.2023 між ТОВ "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" та ТОВ "ЙЕ ЕНЕРГІЯ" укладено договір №12А167-22-23 про відступлення права вимоги.

Відповідач вважає, що на підставі вказаного договору №12А167-22-23 про відступлення права вимоги від 15.03.2023 ТОВ "ЙЕ ЕНЕРГІЯ" у порядку та на умовах, визначених цим договором, відступило ТОВ "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" права вимоги до банку за договором №59/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою відсотків щомісяця) від 24.09.2021, а саме - відступило ТОВ "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" своє право вимагати від банку повернення грошових коштів в розмірі 92 712,33 грн.

ТОВ "ЗАПОРІЖГАЗГАЗ ЗБУТ" направило на адресу банку повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні та заяву про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Відповідач вважає що після вказаного зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання ТОВ "ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ" перед AT "МЕГАБАНК" щодо погашення комісійної винагороди за договором про надання гарантії №395 від 29.10.2021 припинена в повному обсязі.

У відповідь на дану заяву AT "МЕГАБАНК" листом від 11.04.2023 №5614 посилаючись на умови договорів №406 від 29.10.2021 та 390/406-з від 29.10.2021, укладені між АТ «МЕГАБАНК» та ТОВ «ЙЕ ЕНЕРГІЯ», вимагало сплатити суму заборгованості за договором гарантії у розмірі 141 040,99 грн.

Згідно з положеннями ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 238, 240, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ (69035, м.Запоріжжя, вул. Волгоградська, буд. 26-А, ідентифікаційний код 39587271) на користь Акціонерного товариства МЕГАБАНК (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 17, ідентифікаційний код 09804119) заборгованість у розмірі 92 712,33 грн. (дев`яносто дві тисячі сімсот дванадцять грн. 33 коп.), судовий збір у розмірі 1764,31 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят чотири грн. 31 коп.).

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складання повного судового рішення. Повне судове рішення складено 02.10.2023.

Суддя М.В. Мірошниченко