01.06.2023Справа № 910/6490/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Селівона А.М., при секретарі судового засідання Гаврищук К.М., розглянувши матеріали
заяви позивача Приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал»
про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу
у справі № 910/6490/22
про стягнення 3 300 000,00 грн.
Представники сторін:
від позивача (заявника): Герасименко І.В.
від відповідача: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТЕКО ЕНЕРГО МОНТАЖ" про стягнення 3 300 000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на факт неналежного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами Договору № 261Д від 26.12.2018 року та Додаткових угод до нього в частині виконання будівельних робіт у визначений строк та згідно здійсненої передплати, у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок з повернення вказаної суми авансового платежу як невикористаної.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/6490/22, приймаючи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом на підставі частини 3 статті 12 ГПК України постановлено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 28.09.2022 року.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2022 року за клопотанням сторін підготовче засідання у справі відкладено на 02.11.2022 року.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2022 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 21.12.2022 року.
В судовому засіданні 21.12.2022 року, 18.01.2023 року та 16.02.2023 року оголошено протокольні перерви до 18.01.2023 року, 16.02.2023 року та 16.03.2023 року відповідно.
Проте, у зв`язку із тимчасовою, поза графіком відпусткою судді Селівона А.М. 16.03.2023 року судове засідання не відбулося.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року призначено судове засідання на 12.04.2023 року.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 року позовні вимоги задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТЕКО ЕНЕРГО МОНТАЖ" на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 3 300 000,00 грн. основного боргу та витрати по сплаті судового збору у розмірі 49 500,00 грн.

В свою чергу, через відділ діловодства суду 17.04.2023 року від позивача надійшла заява №23/01-23 від 17.04.2023 року про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій останній просить суд стягнути з відповідача 3 700,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи № 910/6490/22. Заява разом з доказами на підтвердження понесених витрат та доказами направлення копії заяви про ухвалення додаткового рішення відповідачу долучена судом до матеріалів справи.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 17.04.2023 року заява була передана на розгляд судді Селівону А.М.

Відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Клопотання про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки судове рішення у справі № 910/6490/22 ухвалено судом в порядку загального позовного провадження в судовому засіданні за участі учасників справи та під час винесення рішення від 12.04.2023 року питання про відшкодування судових витрат позивача на професійну правничу допомогу не вирішувалось, судом здійснюється розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6490/22 в судовому засіданні за участю представників сторін.

Отже, ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 року у справі № 910/6490/22 заяву позивача - Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про ухвалення додаткового рішення у справі про відшкодування витрат на правову допомогу прийнято до розгляду, призначено судове засідання по розгляду заяви на 01.06.2023 року.

У судове засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення 01.06.2023 року з`явився уповноважений представник позивача, представник відповідача - не з`явився.

Про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №926.

Судом встановлено, що до початку судового засідання засобами електронного зв`язку до суду 01.06.2023 року від відповідача надійшло клопотання б/н від 01.06.2023 року про відкладення судового засідання, яке призначено на 01.06.2023 року, у зв`язку з неотриманням ТОВ «НАТЕКО ЕНЕРГО МОНТАЖ» заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правову допомогу у справі №910/6490/22. Клопотання судом долучено до матеріалів справи.

Будь - яких інших заяв та клопотань процесуального характеру, окрім наявних в матеріалах справи, сторонами на час проведення судового засідання 01.06.2023 року суду не надано.

Як свідчать матеріали справи, відповідач не скористався наданим йому процесуальним правом та не надав заперечень/пояснень щодо клопотання позивача про розподіл витрат на правову допомогу.

В свою чергу суд наголошує, що відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Наразі, від відповідача станом на час розгляду клопотання позивача про розподіл судових витрат до суду не надходило жодних заяв відповідача про неможливість подання заперечень/пояснень щодо клопотання позивача та/або про намір вчинення відповідних дій та/або продовження відповідних процесуальних строків та заперечень щодо розгляду клопотання позивача по суті.

При цьому, викладені в клопотанні від 01.06.2023 року про відкладення судового засідання твердження представника відповідача про неотримання Товариством з обмеженою відповідальністю «НАТЕКО ЕНЕРГО МОНТАЖ» примірника заяви позивача про ухвалення додаткового рішення та доданих до нього матеріалів як підстави ненадання заперечень та/або пояснень на заяву позивача судом до уваги не приймаються як такі, що спростовуються матеріалами справи та наявними доказами, оскільки згідно наданих позивачем (заявником) опису вкладення у цінний лист №345 від 17.04.2023 року та фіскального чеку від 17.04.2023 року, а також отриманого судом з офіційного сайту АТ «Укрпошта» витягу щодо відстеження пересилання вказаного поштового відправлення №345, останнє вручене адресату (відповідачу) за довіреністю 01.05.2023 року.

У зв`язку з викладеним та зважаючи на спростування інформації про неотримання відповідачем копії поданої до суду позивачем заяви про ухвалення додаткового рішення та про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд також звертає увагу на приписи частини 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Зокрема, реалізуючи права і виконуючи процесуальні обов`язки суб`єкти звернення повинні діяти добросовісно та повідомляти суду достовірну інформацію щодо обставин та фактів, позаяк протилежне надає суду підстави для сумнівів в добропорядності сторін та їх представників.

Згідно із частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на вищевикладене, оскільки відповідач не скористався наданими йому процесуальними правами, зокрема, представник відповідача не прибув в судове засідання з розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення 01.06.2023 року, а також відповідачем не надано будь-яких письмових пояснень/заперечень на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі, суд здійснював розгляд заяви в судовому засіданні 01.06.2023 року виключно за наявними матеріалами за відсутності уповноваженого представника відповідача.

У судовому засіданні 01.06.2023 року представник позивача підтримав подану заяву про ухвалення додаткового рішення та просив її задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши надані сторонами суду докази, які мають значення для розгляду заяви, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року № 6-рп/2013).

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Стаття 16 ГПК України закріплює за учасниками справи право на користування правничою допомогою.

За приписами ст.ст. 123, 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов`язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських об`єднань та бюро, з надання правничої допомоги щодо ведення справи в суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених ст.ст. 129, 130 ГПК України.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 ГПК України).

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Відповідно до частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Так, позивачем у поданій суду 12.10.2022 року відповіді на відзив на позовну заяву №42/01-22 від 05.10.2022 року у відповідності до частини 8 статті 129 ГПК України викладено попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн., які позивач просив суд покласти на відповідача на підставі відповідних доказів на підтвердження понесених стороною витрат на правову допомогу, які будуть надані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Окрім цього, через відділ діловодства суду 17.04.2023 року від позивача надійшла заява №23/01-23 від 17.04.2023 року про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій останній просить суд вирішити питання про відшкодування понесених ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» витрат на правову допомогу у даній справі у загальному розмірі 3 700,00 грн.

В свою чергу, з аналізу наведеної норми законодавства вбачається, що витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною не буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: не надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для стягнення таких витрат.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказами і доводам, що наводяться сторонами у справі, тобто суд не може діяти на корить будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам господарського судочинства.

Таким чином суд може зменшити розмір витрат на правову допомогу, що підлягають розподілу, за клопотанням іншої сторони, яка і зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.ст. 16, 126 ГПК України).

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 1 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09.06.2017 року, передбачено, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За результатами розгляду заяви позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в порядку ст. 126, 129, 244 ГПК України судом встановлено, що позивачем долучено до матеріалів справи докази на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, а саме: копію Договору про надання правничої допомоги №23/12/16-22 від 05.01.2022 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (клієнт за договором, позивач у справі) та адвокатом Герасименко Іриною Вікторівною (адвокат за договором); копію Договору про надання правничої допомоги №4/12/16-23 від 02.01.2023 року, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (клієнт за договором, позивач у справі) та адвокатом Герасименко Іриною Вікторівною (адвокат за договором); копію акту приймання-передачі наданих послуг № 9-15 від 19.10.2022 року до договору про надання правничої допомоги від 05.01.2022 № 23/12/16-22 на суму 300,00 грн.; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 10-15 від 08.11.2022 року до договору про надання правничої допомоги від 05.01.2022 № 23/12/16-22 на суму 700,00 грн.; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 11-15 від 12.12.2022 року до договору про надання правничої допомоги від 05.01.2022 № 23/12/16-22 на суму 300,00 грн.; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 12-15 від 11.01.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 05.01.2022 № 23/12/16-22 на суму 300,00 грн.; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 1-15 від 22.02.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 02.01.2023 № 4/12/16-23 на суму 1 100,00 грн.; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 2-15 від 22.03.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 02.01.2023 № 4/12/16-23 на суму 300,00 грн.; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 3-15 від 14.04.2023 року до договору про надання правничої допомоги від 02.01.2023 № 4/12/16-23 на суму 400,00 грн.; копію акту приймання-передачі наданих послуг № 4-15 від 14.04.2023 року до договору про надання правничої допомога від 02.01.2023 № 4/12/16-23 на суму 300,00 грн.; копію довіреності №3 від 02.01.2023 року, виданої ПАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» адвокату Герасименко Ірині Вікторівні (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 7720/10 від 19.04.2019 року) на представництво інтересів ПРАТ «Акціонерна компанія «Київводоканал» в судах господарської юрисдикції у судовій справі №910/6490/22.

За твердженням позивача, загальна сума нарахованих останнім до стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи № 910/6490/22, склала 3 700,00 грн.

За приписами п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 вказаного Закону).

В статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" наведені види адвокатської діяльності, а також роз`яснено, що адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

З матеріалів справи вбачається, що з метою надання правової допомоги у справі №910/6490/22 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (клієнт за договором, позивач у справі) та адвокатом Герасименко Іриною Вікторівною (адвокат за договором) було укладено Договір про надання правничої допомоги №23/12/16-22 від 05.01.2022 року, строк дії якого встановлено з 05.01.2022 року по 31.12.2022 року (пункт 7.1 договору), а також Договір про надання правничої допомоги №4/12/16-23 від 02.01.2023 року строком дії з 02.01.2023 року по 31.12.2023 року (пункт 7.1 договору).

Так, за умовами пунктів 1.1., 1.2 Договору №23/12/16-22 від 05.01.2022 року та Договору №4/12/16-23 від 02.01.2023 року клієнт доручає, а адвокат зобов`язується надати клієнту професійну правничу допомогу, здійснити захист, представництво за окремими дорученнями клієнта в судових справах, що визначені в довіреностях, виданих клієнтом, в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором. Адвокат приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси клієнта в судах усіх юрисдикцій та всіх інстанцій, а також здійснювати професійну діяльність адвоката з усіма правами представника юридичної особи, захисника та/або адвоката.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Договору №23/12/16-22 від 05.01.2022 року орієнтовна загальна вартість послуг, що надаються адвокатом за Договором, становить 27 600,00 грн. Вартість послуг, наданих адвокатом, розраховується відповідно до калькуляції вартості послуг (додаток № 1 до Договору) на підставі Актів приймання-передачі наданих послуг та не може перевищувати 2 300,00 грн на місяць.

Згідно пунктів 2.1, 2.2 Договору №4/12/16-23 від 02.01.2023 року орієнтовна загальна вартість послуг, що надаються адвокатом за Договором, становить 30 000,00 грн. Вартість послуг, наданих адвокатом, розраховується відповідно до калькуляції вартості послуг (додаток № 1 до Договору) на підставі Актів приймання-передачі наданих послуг та не може перевищувати 2 500,00 грн на місяць.

Згідно з пунктом 2.4 Договору №23/12/16-22 від 05.01.2022 року та Договору №4/12/16-23 від 02.01.2023 року клієнт оплачує послуги, що надаються адвокатом за цим Договором, шляхом безготівкового перерахування у національній валюті України грошових коштів на банківський рахунок адвоката, зазначений у розділі 10 Договору, протягом 15 банківських днів з моменту підписання сторонами Акта приймання-передачі наданих послуг.

Як встановлено судом, на підтвердження обсягу понесених витрат позивачем на професійну правничу допомогу позивачем надано копії підписаних обома сторонами Договору №23/12/16-22 від 05.01.2022 року та Договору №4/12/16-23 від 02.01.2023 року без зауважень щодо вартості, строків та якості послуг Актів приймання-передачі наданих послуг № 9-15 від 19.10.2022 року, № 10-15 від 08.11.2022 року, № 11-15 від 12.12.2022 року, № 12-15 від 11.01.2023 року, № 1-15 від 22.02.2023 року, № 2-15 від 22.03.2023 року, № 3-15 від 14.04.2023 року, № 4-15 від 14.04.2023 року на загальну суму 3 700,00 грн.

Так, згідно зазначених актів адвокатом у справі № 910/6490/22 було надано наступні послуги (виконані роботи) на загальну суму 3 700,00 грн., а саме:

- участь у судовому засідання 28.09.2022 року - вартість послуг 300,00 грн.;

- складання та підписання відповіді на відзив - вартість послуги 700,00 грн.;

- участь у судовому засіданні 02.11.2022 року - вартість послуги 300,00 грн.;

- участь у судовому засіданні 21.12.2022 року - вартість послуги 300,00 грн.;

- ознайомлення з матеріалами справи - вартість послуги 200,00 грн.;

- підготовка та подання до суду пояснень - вартість послуги 600,00 грн.;

- участь у судовому засіданні 18.01.2023 року - вартість послуги 300,00 грн.;

- участь у судовому засіданні 16.02.2023 року - вартість послуги 300,00 грн.;

- підготовка додаткових пояснень - вартість послуги 400,00 грн.;

- участь у судовому засіданні 12.04.2023 року - вартість послуги 300,00 грн.;

Як зазначено в актах, сторони задоволені якістю наданих послуг та не мають одна до одної претензій.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі "East/WestAllianceLimited" проти України (заява № 19336/04, п. 269) визначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Така ж правова позиція випливає з інших рішень Європейського суду з прав людини, зокрема, у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п. п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

При цьому суд звертає увагу на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, згідно якої витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У відповідності до ст. 124, п. п. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. ст. 2, 7, 13 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд наголошує, що відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити реальність їх оплати. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів.

В свою чергу, як свідчать матеріали справи, відповідачем не подано жодних заперечень проти заявленого позивачем до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 700,00 грн., зокрема, щодо їх завищення та не співмірності зі складністю справи тощо.

Таким чином, виходячи з наданих позивачем доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи суд виходить із загальних критеріїв оцінки послуг з надання правової (правничої) правової допомоги з урахуванням обсягу та змісту підготованих адвокатом документів.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши надані позивачем докази, за відсутності клопотань відповідача про зменшення витрат на оплату професійної правничої допомоги, які підлягають розподілу між сторонами, приймаючи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат на професійну правничу допомогу, ціну позову, рівень складності, характеру спору та юридичної кваліфікації правовідносин у справі, враховуючи обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду представниками позивача документів, а також їх значення для вирішення спору, зважаючи на висновки суду щодо обґрунтованості позовних вимог позивача та їх повного задоволення за результатами вирішення спору, суд приходить до висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 700,00 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 130, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Заяву позивача - Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі № 910/6490/22 задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "НАТЕКО ЕНЕРГО МОНТАЖ" (пров. Тбіліський буд. 4/10, оф. №308, м. Київ, 04116, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (вул. Лейпцизька 1-а, м. Київ, 01015, ) 3 700 (три тисячі сімсот) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 25 вересня 2023 року.

Суддя А.М.Селівон