ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" вересня 2023 р. Справа № 911/2906/23

Суддя Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали позовної заяви

Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Національної академії медичних наук України", 03038, місто Київ, вулиця Амосова, будинок 6

до Фізичної особи - підприємця Деревинського Владислава Володимировича, АДРЕСА_1

про стягнення 39 667,77 грн заборгованості за договором оренди № 10/06/16а від 10.06.2016 та договором на відшкодування комунальних та експлуатаційних витрат № 10/06/16а від 10.06.2016

встановив:

До Господарського суду Київської області від Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Національної академії медичних наук України" надійшла позовна заява б/н від 14.09.2023 із вимогами до Фізичної особи - підприємця Деревинського Владислава Володимировича про стягнення заборгованості за договорами оренди № 10/06/16а від 10.06.2016 та відшкодування комунальних і експлуатаційних витрат № 10/06/16а від 10.06.2016 у розмірі 39 667,77 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо здійснення повного та своєчасного розрахунку з позивачем за договором оренди нерухомого майна № 10/06/16а від 10.06.2016 та відшкодування комунальних послуг.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку, що вказана позовна заява не підсудна Господарському суду Київської області з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Так, за загальним правилом та приписами частини першої статті 27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з тим, частиною третьою статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність деяких справ - спори, що виникають з приводу нерухомого майна, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Слід зазначити, що Великою Палатою Верховного Суду прийнято постанову від 16.02.2021 у справі № 911/2390/18, в якій розглянуто питання щодо виключної підсудності розгляду справ, які виникають щодо нерухомого майна.

Приписами частини четвертої статті 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.02.2021 № 911/2390/18 зроблено наступні висновки: за визначенням, що дає Академічний тлумачний словник української мови, словосполука "з приводу" означає "у зв`язку з чим-небудь", тому словосполучення "з приводу нерухомого майна" треба розуміти як будь-який спір у зв`язку з нерухомим майно або певними діями, пов`язаними з цим майном. Аналізуючи логічну послідовність зміни формулювання положень процесуального законодавства щодо правил розгляду позовів за виключною підсудністю, убачається її спрямованість на визначення виключної підсудності в цілому для всіх спорів, які виникають у межах відповідних правовідносин у зв`язку з нерухомим майном, безвідносно до предмета конкретного спору. Отже, слід дійти висновку, що за правилами чинного Господарського процесуального кодексу України виключна підсудність застосовується до тих спорів, вимоги за якими стосуються нерухомого майна як безпосередньо, так і опосередковано, а спір може стосуватися як правового режиму нерухомого майна, так і інших прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном.

Відповідна правова позиція у подібних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 910/6644/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.01.2020 у справі № 910/10647/18.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що словосполучення "з приводу нерухомого майна" у частині третій статті 30 Господарського процесуального кодексу України необхідно розуміти таким чином, що правила виключної підсудності поширюються на будь-які спори, які стосуються прав та обов`язків, що пов`язані з нерухомим майном. У таких спорах нерухоме майно не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення.

Отже, приймаючи дану постанову, Велика Палата Верховного Суду чітко визначила, що будь-який спір, предметом якого є нерухоме майно, яке, в свою чергу, не обов`язково виступає як безпосередньо об`єкт спірного матеріального правовідношення, розглядається за виключною підсудністю, за місцем знаходження такого нерухомого майна.

Як вбачається з позовних матеріалів, а саме договору оренди № 10/06/16а, укладеного між Державною установою "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Національної академії медичних наук України" та Фізичною особою - підприємцем Деревинським В.В. від 10.06.2016, нерухоме майно: частина асфальтованого майданчику загальною площею 41,6 кв. м, яке відповідачем було взято у строкове платне користування, і за яке, в подальшому, не внесено плату, у зв`язку чим позивач і звернувся з даним позовом до суду, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. М.Амосова, буд. 6.

За таких обставин, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, з огляду на те, що нерухоме майно, щодо якого виник спір, розташоване за адресою: м. Київ, вул. М.Амосова, буд. 6, даний спір відноситься до юрисдикції Господарського суду міста Києва.

Пунктом 1 частини першої статті 31 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Спори між судами щодо підсудності не допускаються (частина шоста статті 31 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що матеріали позовної заяви б/н від 14.09.2023 за позовом Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Національної академії медичних наук України" до Фізичної особи - підприємця Деревинського Владислава Володимировича про стягнення 39 667,77 грн підлягають передачі за виключною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Керуючись статтями 30, 31, 234 Господарського процесуального кодексу України суд

ухвалив:

Матеріали позовної заяви б/н від 14.09.2023 Державної установи "Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М.Амосова Національної академії медичних наук України" та додані до неї документи передати за виключною підсудністю до Господарському суду міста Києва (01054, місто Київ, вулиця Б.Хмельницького,44-В).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 25.09.2023