ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2023 р. Справа№ 911/454/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тарасенко К.В.

розглянувши у порядку письмового провадження, без виклику учасників справи, апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки

на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2022

у справі № 911/454/22 (суддя Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл"

до Державної служби України з безпеки на транспорті

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" звернулось до суду першої інстанції з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про стягнення 8500,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі постанови Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу № 205644 від 02.06.2020 з позивача було стягнуто грошові кошти у розмірі 8500,00 грн на користь відповідача.

Втім, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 у справі № 640/13091/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" до Державної служби України з безпеки на транспорті вказану постанову визнано протиправною та скасовано.

За таких підстав, позивач на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України звернувся з даним позовом до суду першої інстанції про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 8500,00 грн як такі, що були набуті останнім без достатньої правової підстави.

Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" безпідставно отримані кошти - 8500,00 грн. Також, вирішено стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" судовий збір - 2481,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 у справі № 640/13091/20 визнано протиправною та скасовано постанову відповідача про застосування адміністративно-господарського штрафу № 205644 від 02.06.2020, позивач має право на повернення сплачених на підставі вказаної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу грошових коштів у розмірі 8500,00 грн.

При цьому, місцевий господарський суд зазначив, у даному спорі органом, який здійснює контроль справляння надходжень бюджету за відповідним кодом класифікації доходів бюджету та за поданням якого мало б здійснюватись повернення коштів, що були помилково сплачені до Державного бюджету України, є Державна служба України з безпеки на транспорті, яка під час розгляду справи не спростувала ані факту помилкового надходження спірної суми, ані відсутності правових підстав для її утримання, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що обов`язок обслуговування бюджетних коштів та списання цих коштів, у тому числі на відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам покладено на Державну казначейську службу України та її територіальні органи.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 у справі № 911/454/22 та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Узагальнені доводи апеляційної скарги відповідача зводяться до того, що місцевий господарський суд помилково застосувавши до спірних правовідносин ст. 1212 Цивільного кодексу України, не врахував обставини справи, а саме те, що кошти за сплату адміністративно-господарського штрафу не знаходились у володінні Укртрансбезпеки, а були перераховані безпосередньо до Державного бюджету України.

Короткий зміст відзиву позивача на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач наголошує на тому, що спір у даній справі стосується повернення грошових коштів, сплачених позивачем в межах виконавчого провадження з виконання судової постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу, яка в подальшому була визнана протиправною та скасована Окружним адміністративним судом міста Києва.

При цього, позивач зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що кошти утримуються за наявності правових підстав або ж були повернуті позивачу.

З огляду на викладене, позивач вважає, що заявлені ним грошові кошти підлягають захисту, шляхом задоволення даного позову з використанням правового механізму, встановлено ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Узагальнений виклад позиції третьої особи

Третя особа не скористалась правом подати письмові пояснення/заперечення на апеляційну скаргу, що в свою чергу не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 25.01.2023 призначено повторний автоматизований розподіл, у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу № 911/454/22 за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.01.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 у справі № 911/454/22 колегією суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Іоннікової І.А., суддів: Михальської Ю.Б., Тарасенко К.В. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення вирішено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023 зупинено апеляційне провадження у справі № 911/454/22 за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 910/5880/21.

Зазначена ухвала мотивована необхідністю формування єдиної правозастосовної практики щодо можливості застосування положень ст. 1212 Цивільного кодексу України у розрізі реалізації положень Порядку № 787 у спорах про стягнення перерахованої до Державного бюджету України суми адміністративно-господарського штрафу відповідно до постанови про його накладення суб`єктом владних повноважень, яка в подальшому була скасована судовим рішенням.

До Північного апеляційного господарського суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" надійшов лист про поновлення апеляційного провадження у справі № 911/454/22, до якого на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 31.01.2023, долучено вступну та резолютивну частину постанови Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/5880/21.

Перевіривши Єдиний державний реєстр судових рішень судом апеляційної інстанції встановлено, що 04.09.2023 була оприлюднена постанова Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 910/5880/21, якою касаційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 07.12.2021 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 у справі № 910/5880/21 залишено без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 поновлено провадження за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки на рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 у справі № 911/454/22. Вирішено апеляційний перегляд оскаржуваного рішення здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, розгляд апеляційної скарги здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи.

Вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Постановою № 205644 від 02.06.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 8500,00 грн.

Постановою № 62857340 від 19.08.2020 Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню постанови № 205644 від 02.06.2020 по стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" на користь Державної служби України з безпеки на транспорті адміністративно-господарського штрафу у сумі 8500,00 грн.

Постановою № 62857340 від 18.11.2020 Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження ", у зв`язку зі сплатою штрафу в повному обсязі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 у справі № 640/13091/20 визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 205644 від 02.06.2020.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача із заявою № 55 від 07.12.2021 про сплату коштів у сумі 8500,00 грн, які були перераховані в межах виконавчого провадження № 62857340 протягом 10 (десяти) робочих днів після отримання заяви. У відповідності до відомостей з офіційного веб-сайту Державного підприємства "Укрпошта" за поштовим ідентифікатором № 688 вбачається, що заява відповідачем була отримана 09.12.2021, проте залишена ним без відповіді та задоволення.

Звертаючись з даним позовом до суду першої інстанції, позивач посилався на те, що ним здійснено сплату штрафу у розмірі 8500,00 грн відповідно до постанови № 205644 від 02.06.2020 Державної служби України з безпеки на транспорті, яка в подальшому рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 у справі № 640/13091/20 була визнана протиправною та скасована.

За таких підстав, на думку позивача грошові кошти у розмірі 8500,00 грн на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України підлягають поверненню позивачу, оскільки правова підстава для їх збереження відпала.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 позов задоволено частково. Вирішено стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" безпідставно отримані кошти - 8500,00 грн. Також, вирішено стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" судовий збір - 2481,00 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Кошти Державного бюджету України належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (ч. 2 ст. 2 Цивільного кодексу України), яка діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (ч. 1 ст. 167 Цивільного кодексу України).

Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (ч. 1 ст. 170 Цивільного кодексу України).

Держава відповідає за своїми зобов`язаннями своїм майном, крім майна, на яке відповідно до закону не може бути звернено стягнення (ст. 174 Цивільного кодексу України).

З огляду на наведені приписи, а також ураховуючи те, що поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних правовідносинах, у спорі щодо стягнення суми адміністративно-господарського штрафу, яка утримується на казначейському рахунку органу державної влади без достатньої правової підстави, держава бере участь у матеріальних і процесуальних правовідносинах в особі її органу, який контролює справляння надходжень бюджету за відповідним кодом класифікації доходів бюджету. У спірних правовідносинах таким органом є Укртрансбезпека.

За змістом абзацу першого частини третьої статті 17 Цивільного кодексу України орган державної влади здійснює захист цивільних прав та інтересів у межах, на підставах та у спосіб, що встановлені Конституцією України та законом.

Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій (ч. 2 ст. 45 Бюджетного кодексу України).

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (абзаци перший і п`ятий пункту 5 розділу І Порядку № 787).

Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України).

Як було вищезазначено, судом першої інстанцій встановлено наступні обставини:

Постановою № 205644 від 02.06.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 8500,00 грн.

Постановою № 62857340 від 19.08.2020 Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню постанови № 205644 від 02.06.2020 по стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аванхімікл" на користь Державної служби України з безпеки на транспорті адміністративно-господарського штрафу у сумі 8500,00 грн.

Постановою № 62857340 від 18.11.2020 Таращанського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження ", у зв`язку зі сплатою штрафу в повному обсязі.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2021 у справі № 640/13091/20 визнано протиправною та скасовано постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 205644 від 02.06.2020.

Судова колегія зауважує на те, що на момент сплати позивачем адміністративно-господарського штрафу юридична підстава для такого платежу існувала - була чинною постанова про застосування штрафу та відкрите виконавче провадження. Тому не можна вважати, що позивач сплатив кошти помилково.

Так само з огляду на обставини справи немає підстав вважати, що він сплатив штраф надміру, тобто у розмірі більшому, ніж визначений у зазначеній постанові. Надалі з огляду на набрання законної сили судовим рішенням адміністративного суду про визнання протиправною та скасування такої постанови відповідна юридична підстава відпала.

Порядок № 787 застосовний до випадків помилково чи надміру зарахованих до бюджету, оскільки сума адміністративно-господарського штрафу, яку вніс до бюджету позивач, не є помилково чи надміру зарахованою, Порядок № 787 на спірні правовідносини не поширюється.

Судова колегія зауважує, що після визнання протиправною та скасування адміністративним судом постанови про застосування штрафу платник згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України має право на позов про стягнення суми перерахованих ним коштів як таких, які утримуються у бюджеті без достатньої правової підстави. Це узгоджується із судовою практикою Великої Палати Верховного Суду про те, що рішення органу влади за умови його невідповідності закону не тягне тих юридичних наслідків, на які воно спрямоване (постанова від 21.08.2019 у справі № 911/3681/17 (п. 39), від 15.10.2019 у справі № 911/3749/17 (п. 6.27), від 22.01.2020 у справі № 910/1809/18 (п. 35), від 01.02.2020 у справі № 922/614/19 (п. 52), від 23.11.2021 у справі № 359/3373/16-ц (п. 109)).

За змістом глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних, - так би мовити, приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях, тоді як для кондикційних зобов`язань вина не має значення, бо суттєвим є неправомірність набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки те майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість останнього (постанова Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (п.п. 45-46)). Тобто, у деліктних зобов`язаннях одна зі сторін втрачає певне майно, а інша його не набуває, тоді як у кондикційних зобов`язаннях одна зі сторін втрачає певне майно унаслідок того, що інша сторона його набуває, зокрема утримує в себе.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає на спірні правовідносин поширюються приписи ст. 1212 Цивільного кодексу України, тобто суд першої інстанцій задовольняючи позов, правомірно їх застосував у даній справі.

Вказане узгоджується із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постановах від 19.06.2018 у справі № 910/23967/16, від 05.02.2020 у справі № 910/15295/18, а також від 08.08.2023 у справі № 910/5880/21.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про те, що кошти слід стягнути на користь позивача саме з Державного бюджету України, а не з Укртрансбезпеки за рахунок її бюджетних асигнувань, відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 19 червня 2018 року у справі № 910/23967/16.

Згідно з цим висновком Господарський процесуальний кодекс України не передбачає необхідності зазначення суб`єкта виконання судового рішення (органу, через який треба перераховувати кошти), номера чи виду рахунку, з якого їх слід стягнути (списати). Такі відомості не впливають ні на підстави, ні на обов`язковість відновлення порушеного права позивача та є регламентацією способу та порядку виконання судового рішення, які мають бути врегульовані у нормативних актах, а не у резолютивній частині рішення (аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 910/5880/21).

У зв`язку з наведеним, доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, спростовуються встановленими обставинами та застосованими нормами матеріального права.

Викладені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу твердження є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені місцевим господарським судом при розгляді даної справи.

Підсумовуючи вищевикладене, фактичні обставини у справі, встановлені судом першої інстанції під час її вирішення, підтверджують висновки, викладені в оскаржуваному рішенні про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Висновки за результатами апеляційної скарги

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно встановив суттєві для справи обставини, дослідив та правильно оцінив надані сторонами докази, вірно кваліфікував спірні правовідносини та правильно застосував до них належні норми матеріального і процесуального права, а тому рішення місцевого господарського суду є законним та обґрунтованим.

Таким чином, судова колегія вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни оскарженого у даній справі судового рішення не вбачається.

Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Західного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 06.09.2022 у справі № 911/454/22 - без змін.

Матеріали справи № 911/454/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді Ю.Б. Михальська

К.В. Тарасенко