ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2023 Справа № 917/1638/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал Пром Трейд», м. Полтава

до Консорціуму «Союз Буд», м. Полтава

про стягнення 343 623 грн 63 коп.

без виклику представників сторін

встановив:

До господарського суду Полтавської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсал Пром Трейд» до Консорціуму "Союз Буд" про стягнення 343 623 грн 63 коп., у тому числі 299 999 грн 99 коп. заборгованості за договором підряду № 01/07-2022 від 01.07.2022, 33 938 грн 23 коп. інфляційних втрат, 9 690 грн 41 коп. три проценти річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач належним чином не виконує свого обов`язку щодо своєчасної оплати вартості виконаних будівельних робіт за договором підряду № 01/07-2022 від 01.07.2022.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 19.09.2023 (вхід. № 11765 від 19.09.2023) позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 299 999 грн 99 коп. визнав, та повідомив, що не отримував позовну заяву із додатками, а тому позбавлений можливості надати міркування щодо правильності нарахування інфляційних втрат та 3% річних.

При зверненні із позовною заявою до суду позивач надав докази направлення позовної заяви із додатками на адресу відповідача (вул. Старий Поділ, буд. 4, кімната 401, м. Полтава) квитанцію Укрпошти від 30.08.2023 із описом вкладення за штрихкодовим ідентифікатором 614 (а.с. 5).

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі були вчинені наступні процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.09.2023 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с. 25-26).

Ухвалою від 06.09.2023 (а.с. 30) суд відкрив провадження у справі № 917/1638/23, визнав справу малозначною та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Вказана ухвала суду надсилалась сторонам, в т.ч. позивачу на його офіційну електронну адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (довідка про доставку електронного листа від 08.09.2023, а.с. 32); відповідачу в його електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» (довідка про доставку електронного листа від 06.09.2023, а.с. 31) та на його електронну адресу (довідка про доставку електронного листа від 08.09.2023, а.с. 33).

Відповідно до п. 2 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до пункту 2 § 2 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII окремі підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати після опублікування оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС, яке має містити інформацію про підпункти, пункти цього розділу, які вводяться в дію у зв`язку з початком функціонування відповідної підсистеми (модуля) ЄСІТС.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - ЄСІТС).

Оголошення надруковане у газеті "Голос України" № 168 (7668) від 04 вересня 2021 року та на сайті Судова влада України, підсистеми "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистема відеоконференцзв`язку офіційно починають функціонувати з 05 жовтня 2021 року.

З початком функціонування підсистем (модулів) ЄСІТС відповідно до вимог процесуального законодавства адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку.

Враховуючи викладене, з початком функціонування підсистем Електронний кабінет, Електронний суд, зазнав змін, зокрема, порядок вчинення процесуальних (або інших) дій, особливості вчинення яких передбачені підпунктами 17.1, 17.5, 17.6, 17.14, 17.16 підпункту 17 пункту 1 розділу XI Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Зазначені дії вчиняються з використанням підсистем (модулів) ЄСІТС у порядку, визначеному Положенням про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженим рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, та нормами процесуального законодавства, що регулюють порядок вчинення таких дій після початку функціонування відповідних підсистем (модулів) ЄСІТС.

Офіційна електронна адреса відповідно до підпункту 5.8 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21 (далі - Положення), це: сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

Відповідно до пункту 17 підрозділу 1 розділу III Положення особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд насилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством.

Інформація про надходження до Електронного кабінету відомостей та документів про результати розгляду справ додатково може надсилатися користувачу у вигляді повідомлення на електронну пошту. Дані про електронну пошту зазначаються користувачем у профілі його Електронного кабінету (пункт 38 підрозділу 2 розділу III Положення).

Отже, ухвала від 06.09.2023 доставлена відповідачу та позивачу в установленому порядку.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Універсал Пром Трейд», як Виконавець, та Консорціум «Союз Буд», як Замовник, уклали договір підряду № 01/07-2022 від 01.07.2022 (далі Договір, а.с. 7-10).

За умовами укладеного Договору Замовник доручив, а Виконавець зобов`язався власними силами під керівництвом та сумісно з персоналом Замовника виконати роботи з облаштування майданчику свердловини № 541 Західно-Хрестищенського ГКР, а Замовник зобов`язався прийняти роботи та сплатити Виконавцю їх вартість. Виконання робіт включають в себе підготовчі роботи, земляні роботи, влаштування бурових майданчиків (п. 1.1, 1.2 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Договору орієнтовна вартість робіт, передбачених пунктами 1.1., 1.2. договору, становить 299 999,99 грн. (двісті дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 39 коп.) з ПДВ - 20% - 50 000 грн.

Оплата робіт по цьому Договору проводиться шляхом перерахування грошових коштів Замовником на поточний рахунок Виконавця після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт (п. 3.2 Договору).

Порядок приймання-передачі виконаних послуг передбачений сторонами в розділі 4 Договору, зокрема:

- здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за фактом виконаної роботи з обов`язковим укладенням відповідного двостороннього акту (п. 4.1 Договору);

- Виконавець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту закінчення виконання робіт, передбачених пунктами 1.1, 1.2 Договору, надати Замовнику Акт приймання-передачі виконаних робіт (п. 4.2 Договору);

- Замовник повинен прийняти роботи, надані відповідно до умов даного Договору, перевірити результати, та підписати Акт приймання-передачі протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання вищевказаного Акту (п. 4.3 Договору);

- Замовник, у разі виявлення допущених відступів від умов даного Договору або інших недоліків при виконання робіт, повинен заявити про них Виконавцю негайно (п. 4.4 Договору).

На виконання вищевикладених умов Договору сторонами було складено та підписано Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за липень 2022 р. (а.с. 11) та Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2022 року від 31.07.2022 (а.с. 12-14), за якими позивач виконав належним чином, а відповідач прийняв без зауважень відповідні роботи вартістю 299 999,99 грн.

Як зазначає позивач, оплату наданих ним робіт відповідач не здійснив, на момент звернення із позовом до суду основний борг в сумі 299 999,99 грн відповідачем сплачений не був.

Враховуючи не виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань з оплати виконаних робіт та із посиланням ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач заявив до стягнення з відповідача 343 628,63 грн заборгованості, з якої 299 999,99 грн заборгованості за виконані роботи за Договором, 9 690,41 грн 3% річних за період з 01.08.2022 по 28.08.2023 та 33 938,23 грн втрат від інфляції, нарахованих за період з 01.08.2022 по 28.08.2023.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Стаття 205 ЦК України визначає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Згідно п. 5 ст. 16 ЦК України одним із засобів захисту цивільних прав є примусове виконання обов`язку в натурі, яке в даному випадку полягає у виконанні відповідачем зобов`язань із оплати робіт, виконаних позивачем.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Суд при вирішенні спору враховує, що правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються нормами про договір підряду.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як вбачається з матеріалів справи, на умовах укладеного договору позивач надав, а відповідач прийняв роботи на загальну суму 299 999,99 грн за Актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2022 року (а.с. 12-14).

Докази оплати виконаних робіт сторони не надали.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 46 ГПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

В пунктах 3, 4 ст. 185 ГПК України зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 191 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

За п. 4 ст. 191 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення основного боргу в сумі 299 999,99 грн, викладене у відзиві на позовну заяву від 19.09.2023 (вхід. № 11765 від 19.09.2023), а також те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, суд вирішив задовольнити позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 299 999,99 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 3.1 Договору передбачено, що оплата робіт по цьому Договору проводиться шляхом перерахування грошових коштів Замовником на поточний рахунок Виконавця після підписання актів приймання-передачі виконаних робіт.

Оскільки Акт № 1 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2022 року підписаний сторонами 31.07.2022, обов`язок з оплати виконаних робіт відповідно до п. 3.2 Договору виник у відповідача 01.08.2022.

Відповідно п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Також суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові КГС у складі Верховного Суду від 26.06.2020 у справі № 905/21/19, за якою якщо боржник після нарахування йому інфляційних втрат за відповідний місяць допустив подальше прострочення в оплаті основного боргу, то кредитор, виходячи з того, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат, що виникло в силу закону, є грошовим, вправі нарахувати боржнику інфляційні втрати на суму основного боргу, збільшену на індекс інфляції за попередній місяць прострочення.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Позивач заявив до стягнення 9 690,41 грн 3% річних та 33 938,23 грн втрат від інфляції, нарахованих за період з 01.08.2022 по 28.08.2023 (розрахунок долучений до матеріалів справи, а.с. 165).

Здійснивши перерахунок втрат від інфляції суд встановив, що позовні вимоги в цій частині є правомірними в сумі 29 263,10 грн та підлягають задоволенню в цій частині. В іншій частині вимоги про стягнення річних відхиляються за їх безпідставністю.

Здійснивши перерахунок 3% річних суд встановив, що розмір вимог позивача в цій частині не перевищує розрахований судом, тому підлягає задоволенню повністю.

Перевірка правильності розрахунку 3% річних та втрат від інфляції здійснена за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних санкцій інформаційної системи "Ліга. Закон Еліт" та розрахунок залучений до матеріалів справи.

Таким чином, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з відповідача 338 953 грн 50 коп., у тому числі 299 999 грн 99 коп. заборгованості за договором підряду № 01/07-2022 від 01.07.2022, 29 263 грн 10 коп. інфляційних втрат, 9 690 грн 41 коп. три проценти річних.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій справі.

Суд встановив, що за подачу цього позову позивач сплатив 5154,44 грн судового збору за платіжною інструкцією № 1296 від 29.08.2023 (а.с. 6). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 30.08.2023 (а.с. 27).

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, розподілу підлягає судовий збір в сумі 5084,30 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Такі ж положення викладені у ч. 3 ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов в частині стягнення 299 999,99 грн основного боргу, необхідно повернути позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого за стягнення основного боргу, а саме 2249,99 грн.

В іншій частині судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, тобто в сумі 2798,31 грн.

При зверненні із позовною заявою позивач надав попередній (орієнтовний) розрахунок суми інших судових витрат (а.с. 22), проте доказів фактичного їх понесення не надав, тому на цей час відсуті підстави для їх розподілу згідно з ч. 2 ст. 124 ГПК України.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

Керуючись ст. 130, 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Консорціуму "Союз Буд" (вул. Старий Поділ, буд. 4, кімн. 401, м. Полтава, 36022; ідентифікаційний код 44344854) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Універсал Пром Трейд (вул. Дмитра Коряка, буд. 3, 4 поверх, кімната 419, м. Полтава, 36003; адреса листування: вул. І. Сенченка, буд. 124, с. Наталине, Красноградський район, Харківська область, 63343, ідентифікаційний код 43162051) 299999грн 99 коп. заборгованості за договором підряду № 01/07-2022 від 01.07.2022, 29263грн 10 коп. інфляційних втрат, 9690 грн 41 коп. три проценти річних, 2798 грн 31 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині в позові відмовити.

4. Повернути з Державного бюджету України (рахунок ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава/ 22030101, рахунок UA3016719, Казначейство України (ЕАП), , код платежу 22030101) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Універсал Пром Трейд (вул. Дмитра Коряка, буд. 3, 4 поверх, кімната 419, м. Полтава, 36003; адреса листування: вул. І. Сенченка, буд. 124, с. Наталине, Красноградський район, Харківська область, 63343, ідентифікаційний код 43162051) 2249грн 99 коп. судового збору, сплаченого за платіжною інструкцією № 1296 від 29.08.2023, оригінал якої знаходиться в матеріалах цієї справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 29.09.2023.

Суддя Т. М. Безрук