ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023м. ХарківСправа № 922/2701/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі Саєнко А.А.

розглянувши заяву представника ФОП Тугай Юлії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення (вх. № 24683 від 12.09.2023) по справі

за позовом Фізичної особи-підприємця Тугай Юлії Валеріївни ( АДРЕСА_1 )
до Фізичної особи-підприємця Бузіни Олексія Олексійовича ( АДРЕСА_2 )
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Тугай Юлія Валеріївна звернулась до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Бузіни Олексія Олексійовича, в якому позивач просив стягнути з відповідача борг у розмірі 355 365,94 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 17 768,30 грн. та судовий збір у розмірі 2 147,20грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов`язань за Договором оренди обладнання з правом викупу обладнання №25052020/3 від 25.05.2020 щодо внесення орендної плати.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.09.2023 позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Бузіни Олексія Олексійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Тугай Юлії Валеріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) борг у розмірі 355 365,94 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 264,39 грн.

12.09.2023 через систему Електронний суд представником позивача подано заяву про ухвалення додаткового рішення за вх. № 24683, відповідно до якої заявник просить: поновити строк для подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правову допомогу адвоката; стягнути з Фізичної особи-підприємця Бузіни Олексія Олексійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Тугай Юлії Валеріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 17 768,30 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.09.2023 клопотання представника ФОП Тугай Юлії Валеріївни про поновлення строку для подання заяви про ухвалення додаткового рішення задоволено. Поновлено ФОП Тугай Юлії Валеріївни строк для подання заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення витрат на правову допомогу адвоката. Прийнято заяву представника ФОП Тугай Юлії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення (вх. № 24683 від 12.09.2023) та призначено її до розгляду в судовому засіданні на "26" вересня 2023 р. о 13:30 год.

21.09.2023 відповідачем через систему Електронний суд подано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за вх. № 25621.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.09.2023 заяву ФОП Бузіни Олексія Олексійовича про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. 25621 від 21.09.2023) задоволено.

26.09.2023 відповідачем через систему «Електронний суд» було подано відзив за вх. № 26033, в якому відповідач заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу та вказує на їх неспівмірність з обсягом наданих послуг.

В призначене судове засідання 26.09.2023 позивач свого представника не направив.

Участь відповідача в судовому засіданні 26.09.2023 в режимі відеоконференції також виявилась технічно неможливою.

Разом з цим, суд звертає увагу, що відповідач був попереджений про те, що у відповідності до ст. 197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

Втім, враховуючи граничний строк розгляду заяви про розподіл судових витрат та ухвалення додаткового рішення, а також приймаючи до уваги те, в матеріалах справи достатньо документів для її розгляду та те, що явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви позивача у даному судовому засіданні.

Розглянувши заяву представника ФОП Тугай Юлії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення (вх. № 24683 від 12.09.2023), суд зазначає наступне.

Статтею 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом (ч. 1, 3 ст. 131-2 Конституції України).

Зазначеним положенням Конституції України кореспондує ст. 16 ГПК України, якою передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відшкодування судових витрат сторони, у тому числі й витрат на професійну правничу допомогу, на користь якої ухвалене судове рішення, є однією з основних засад (принципів) господарського судочинства (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження зазначеного принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до вирішення спору в досудовому порядку.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої, другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 ГПК України).

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат (аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16).

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 768,30 грн. до матеріалів справи додано: ордер ВК №1058052 від 15.06.2023; копію свідоцтва адвоката про право зайняття адвокатською діяльністю; копію договору про надання правової допомоги № 23 від 05.04.2023, укладеного між адвокатом Харчук Василем Івановичем та ФОП Тугай Юлією Валеріївною; Акт-розрахунок від 11.09.2023 до Договору № 23 від 05.04.2023 з переліком наданих послуг.

Досліджуючи надані позивачем докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в порядку статті 86 ГПК України, суд дійшов висновку, що наданих доказів достатньо для встановлення факту надання адвокатом Харчук В.І. професійної правничої допомоги позивачеві у справі №922/2701/23.

При цьому, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" (див. постанови Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19, від 19.01.2022 у справі №910/1344/19, від 03.02.2022 у справі №910/17183/20).

Відтак, розмір адвокатського гонорару, порядок його обчислення та сплати має бути чітко прописаний в договорі про надання правової допомоги.

Так, відповідно до Договору про надання правової допомоги № 23 від 05 квітня 2023 року, наявного в матеріалах справи, вартість послуг (винагорода виконавця) згідно цього Договору розраховується виходячи із суми грошових коштів, які підлягають стягненню у судовому порядку, та складають 5% від суми боргу, яку стягнуто за рішенням суду (пункт 3.1., 3.1.1).

Відповідно до пункту 3.2. Договору Замовник сплачує Виконавцю 100% вартості послуг, що вказана у пункті 3.1.1 Договору, на підставі виставленого рахунку протягом 30 робочих днів з дня прийняття судом першої інстанції остаточного рішення у справі.

Отже, враховуючи умови Договору про надання правової допомоги № 23 від 05 квітня 2023 року, на користь адвоката підлягає сплаті розмір витрат, який розраховується за формулою: 355 365,94 * 5% = 17 768,30 грн.

Відповідно до Акту розрахунку про надані послуги сторонами погоджено та визнано обсяг робіт, проведених адвокатом: ознайомлення з матеріалами та розрахунок суми боргу; підготовка та подання позовної заяви до суду; підготовка та подання відповіді на відзив до суду.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України).

Разом з цим, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 ГПК України).

Так, заперечуючи проти заявлених до стягнення витрат на правову допомогу, відповідач наполягає на їх неспівмірності зі складністю справи та наданими послугами. Проте, в даному випадку, суд вважає, що доводи відповідача, які викладені у поданому до суду відзиві, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підтверджені відповідними доказами.

При цьому, суд зауважує, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору визначеному нормами статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (пункт 46 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №910/13071/19).

А отже, подані до суду представником ФОП Тугай Ю.В. документи досліджені судом та визнаються належними доказами понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 17 768,30 грн.

Враховуючи задоволення позову ФОП Тугай Юлії Валеріївни в повному обсязі, суд визнає заявлену вимогу про стягнення з ФОП Бузіни Олексія Олексійовича витрат на професійну правову допомогу у розмірі 17 768,30 грн. обґрунтованою, а заяву про ухвалення додаткового рішення (вх. № 24683 від 12.09.2023) визнає такою, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73, 76, 77, 86, 123, 126, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника ФОП Тугай Юлії Валеріївни про ухвалення додаткового рішення (вх. № 24683 від 12.09.2023) задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Бузіни Олексія Олексійовича ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця Тугай Юлії Валеріївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правову допомогу адвоката у розмірі 17 768,30 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судові рішення у справі набирають законної сили, відповідно до ст.ст. 241, 284 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду в установленому законом порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення підписано 28.09.2023.

Суддя В.В. Суслова
справа № 922/2701/23