ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2023 Справа № 917/1064/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ківшик О.В., після виходу з відпустки, розглянувши справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрбудмаш", вул. Садовського, 8, м. Полтава, 36034

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Армапром", вул. Хорольська, 35, м. Миргород, Полтавська обл., 37600

про стягнення 56 256,60 грн,

Секретар судового засідання Ісенко М.В.

Без виклику учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Укрбудмаш" просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Армапром" 56 256,60 грн попередньої оплати за укладеним 19.01.2021 року між сторонами Договором поставки № СБ-01/01-21 у зв`язку з відмовою позивача від вказаного договору.

На підтвердження обґрунтованості позовних вимог позивач надав наступні докази в копіях : Копія договору поставки №СБ-01/01-21 від 19.01.2021 року; Копія листа ПрАТ "Армапром" №б/н без дати адресованого ТОВ "Завод Укрбудмаш"; Акт про приймання від 03.07.2022 року; Акт про приймання від 30.09.2022 року; Платіжна інструкція №4759 від 25.11.2021; Платіжна інструкція №4760 від 25.11.2021; Платіжна інструкція №3893 від 13.10.2021; Податкова накладна від 13.10.2021 №21; Податкова накладна від 25.11.2021 №45; Додаток 1 до податкової декларації з ПДВ за 11 місяць 2021 з квитанцією №2 про прийняття декларації контролюючим органом; Додаток 1 до податкової декларації з ПДВ за 10 місяць 2021 з квитанцією №2; Копія акту звірки взаєморозрахунків №335 від 19.05.2023; Копія претензії-вимоги № 1 з доказами направлення; підтвердження направлення претензії-вимоги №1 ПрАТ "Армапром" з копією довідки про причини повернення.

2. Процесуальні питання, вирішені судом.

22.06.2023 року до Господарського суду Полтавської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрбудмаш" до відповідача Приватного акціонерного товариства "Армапром" про стягнення 56 256,60 грн попередньої оплати за укладеним 19.01.2021 року між сторонами Договором поставки № СБ-01/01-21 у зв`язку з відмовою позивача від вказаного договору.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2023 справу № 917/1064/23 розподілено судді Ківшик О.В.

Суд ухвалою від 23.06.2023 прийняв позовну заяву до розгляду і відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання); встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення ухвали.

Ухвала Господарського суду Полтавської області від 23.06.2023, яка направлялась відповідачу за адресою, наявною в матеріалах справи та яка співпадає з адресою зазначеною у витягу з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулася до Господарського суду Полтавської області з відміткою поштового відділення "адресат відсутній".

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Повідомлення про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання відповідач суду не надав.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає (ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ст. 232 Господарського процесуального кодексу України судовим рішенням є, зокрема, ухвали.

Отже, відповідно до ч. 7 ст. 120, ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 23.06.2023 вважається врученою відповідачу 01.07.2023 р.

Відповідач клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суду не надав.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений у відповідності до положень ГПК України строк не скористався.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

3. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи.

19.01.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Укрбудмаш" (далі - Покупець) та Приватним акціонерним товариством "Армапром" (далі - Постачальник) було укладено Договір поставки №СБ-01/01-21 щодо виготовлення та передачі у власність Покупця продукції згідно Специфікацій (Додатків), що є невід`ємною частиною даного Договору (далі - Договір, а.с. 7-9).

У Договорі сторони узгодили, зокрема, наступне :

- Поставка Продукції проводиться в асортименті, кількості і строки, зазначені у відпо відних Специфікаціях (Додатках), на кожну партію Продукції. Продукція за цим Договором поставляється Покупцю на умовах ЕХW - склад Постачальника (м. Миргород), згідно правил "Інкотермс - 2010" (п. 3.1. п. 3.2 Договору);

- разом з Продукцією, що поставляється, Постачальник передає Покупцю наступні документи : Накладна на відпуск ТМЦ; Сертифікат якості; Рахунок-фактура на оплату; Товаротранспортна накладна; (п. 3.5 Договору);

- Розрахунки за Договором здійснюються в національній валюті України - гривнях. Платежі за Продукцію, яка поставляється за даним Договором, проводяться Покуп цем в грошовій формі шляхом банківського переказу коштів за платіжними реквізитами Поста чальника, згідно виставленого рахунку, у строки та на наступних умовах : попередня оплата за виготовлення Продукції у розмірі 50% від її вартості про водиться Покупцем на протязі 5-ти банківських днів після підписання Сторонами відповідної Специфікації (додатку); остаточний розрахунок у розмірі 50% від її вартості проводиться на протязі 3-х банківських днів після письмового повідомлення Покупця про готовність Продукції і її фактичну вартість згідно виставленого рахунку; оплата 100% за модельне оснащення (п. 5.1 - п. 5.2 Договору);

- якість Продукції відповідає вимогам креслень узгоджених Сторонами, які вказані у специфікації до договору і підтверджуватися сертифікатом якості Постачальника (п. 6.1 Договору);

- приймання Продукції за якістю та кількістю здійснюється у відповідності з діючою інструкцією Держарбітражу СРСР: "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю від 25.04.1966 № П-7"; "Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю від 15.06.65 № П-6" з доповненнями та змінами (п. 6.2 Договору);

- Договір вступає в силу з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2021. Договір вважаються пролонгованим на той самий термін на тих самих умовах, якщо жодна зі сторін у строк 30 (тридцять) календарних днів письмово не повідомила іншу сторону про необхідність його розірвання (п. 9.2 Договору).

На виконання умов Договору позивач у період з 13.10.2021 по 25.11.2021 перерахував відповідачу кошти у сумі 77 346,00 грн, що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями платіжних інструкцій (а.с. 13-14), а саме : платіжної інструкції №3893 від 13.10.2021 року на суму 20 632,56 грн, платіжної інструкції №4759 від 25.11.2021 року на суму 18 274,44 грн, платіжної інструкції №4760 від 25.11.2021 року на суму 38 439,00 грн.

Крім того, на підтвердження даної господарської операції позивачем були зареєстровані податкові накладні №21 від 13.10.2021 року та №45 від 25.11.2021 року.

03.07.2022 року комісією в складі представників позивача та відповідача було проведено приймання корпусів виливки "Мельниця СLМ-2/4-0102.00.001" в кількості 10 шт., в ході якого було встановлено невідповідність розмірів відповідно конструкторської документації та відбраковано 8 виробів, 2 вироби були прийняті з зауваженнями по шорсткості поверхні. Зазначений акт підписаний представниками сторін (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 11).

30.09.2022 року комісією в складі представників позивача та відповідача було проведено вхідний контроль корпусів виливки "Мельниця СLМ-2/4-0102.00.001" в кількості 8 шт. відбракованих при попередньому прийманні, в ході якого було виявлено ряд відхилень від заданих геометричних параметрів. 3 шт. з них визначили як умовно придатними за умови відповідності за віссю конструкторській документації, однак виконавець не може гарантувати відповідності за віссю через відсутність засобів вимірювальної техніки (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 12).

За даними позивача, відповідач направив на його адресу засобами електронної пошти, скановану копію листа б/н та без дати від 2023 року (а.с. 10), в якому посилається на "попередження Замовника про ризики неотримання необхідних розмірів деталі при використанні зазначеного оснащення" та прийняття ним замовлення в роботу. Проте позивач наголошує, що даний лист не може братися до уваги та знімати відповідальність з відповідача щодо виготовлення неякісного Товару, оскільки жодного письмового документу, який би підтверджував наведені у вказаному листі факти, постачальником не надано. Доказів у спростування вищевикладеного суду не надано.

З метою досудового врегулювання спору, Позивачем на адресу Відповідача було направлено претензію №86 від 19.05.2023 з вимогою повернути на рахунок Позивача сплачені ним кошти за у розмірі 56 256,60 грн. Докази надсилання відповідачу даної претензії наявні у матеріалах справи (а.с. 25). Як вбачається з довідки Укрпошти, відповідач відмовився від отримання даної претензії.

За даними позивача відповідач кошти у розмірі 56 256,60 грн не повернув.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 56 256,60 грн попередньої оплати за укладеним 19.01.2021 року між сторонами Договором поставки № СБ-01/01-21 у зв`язку з відмовою позивача від вказаного договору.

4. Норми права, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення, та висновки господарського суду за результатами вирішення спору.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов`язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору поставки.

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі ГК України) визначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у обумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно статті 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі - продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт , сертифікат якості тощо) , що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов те вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частинами першою та другою статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами першою-другою, четвертою-восьмою статті 269 цього ж Кодексу передбачено, що строки і порядок встановлення покупцем недоліків поставлених йому товарів, які не могли бути виявлені при звичайному їх прийманні, і пред`явлення постачальникові претензій у зв`язку з недоліками поставлених товарів визначаються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Постачальник (виробник) гарантує якість товарів у цілому.

Згідно з частиною першою статті 675 ЦК України товар, який продавець передає або зобов`язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Частиною 5 статті 268 ГК України, у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Частиною 2 статі 678 ЦК України передбачено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов`язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з`явилися знову після їх усунення) покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми.

Частиною 1 статті 679 ЦК України визначено, що продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав зобов`язання за вищезазначеним Договором щодо здійснення ним передоплати за товар. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором не поставив Позивачу товар належної якості та у повному обсязі, на вимогу Позивача Відповідач кошти у розмірі 56 256,60 грн не повернув. Дана обставина відповідачем не спростована.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 56 256,60 грн неповернутої попередньої оплати, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із наступного.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 232-233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Армапром" (вул. Хорольська, 35, м. Миргород, Полтавська обл., 37600, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрбудмаш" (вул. Садовського, 8, м. Полтава, 36034, ) 56 256,60 грн попередньої оплати за укладеним 19.01.2021 року між сторонами Договором поставки № СБ-01/01-21 та 2 684,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. Копію рішення направити учасникам (сторонам) справи в порядку, встановленому статтею 242 ГПК України.

Рішення підписане 25.09.2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст. 257 ГПК України).

Суддя О.В.Ківшик