ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________

20 вересня 2023 року м.Харків Справа №913/50/22
Провадження №19/913/50/22
Розглянувши клопотання від 08.09.2023 Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі
про витребування земельних ділянок
Суддя Господарського суду Луганської області Косенко Т.В.
Секретар судового засідання Бойко О.Н.
У засіданні брали участь:
від прокуратури: прокурор не прибув;
від позивача: Краснякова А.В. на підставі довіреності від 21.02.2023 №19 (у режимі відеоконференції);
від відповідача: Сутковий А.М адвокат, на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 20.02.2023 серії АН №1113216 (у режимі відеоконференції);
від третьої особи-1: представник не прибув;
від третьої особи-2: представник не прибув;
від третьої особи-3: представник не прибув;
від третьої особи на стороні відповідача: представник не прибув.
С У Т Ь С П О Р У:
Рішенням Господарського суду Луганської області від 04.09.2023 у задоволенні позову заступника керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації до Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області про витребування земельних ділянок відмовлено повністю; судові витрати зі сплати судового збору в сумі 49 620 грн 00 коп. покладено на заявника; скасовано заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.01.2022 у справі №113/22.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що з метою захисту своїх прав ним укладено з адвокатом Сутковим А.М. договір від 20.02.2023 про надання правової допомоги. Вказав, що попередній розмір судових витрат відповідача на професійну правничу допомогу за розгляд справи у господарському суді першої інстанції складається з фіксованого гонорару у розмірі 30 000 грн 00 коп. та компенсації відряджень до суду для участі у судових засіданнях. Просив стягнути з заявника та з позивача солідарно судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні 04.09.2023 до закінчення судових дебатів представник відповідача просив суд стягнути солідарно з заявника та позивача судові витрати, включаючи витрати на правову допомогу.

11.09.2023 від представника Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області Суткового А.М. на адресу електронної пошти суду надійшло клопотання від 08.09.2023, підписане кваліфікованим електронним підписом, в якому заявник просить суд ухвалити додаткове судове рішення щодо розподілу судових витрат; стягнути солідарно з позивача Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністраці та заявника Луганської обласної прокуратури на користь відповідача Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката Суткового Андрія Миколайовича у розмірі 55 670 грн 83 коп.

В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача зазначає, що на виконання договору від 20.02.2023 №20/02/23 та акта від 04.09.2023 №1 до договору, було надано клієнту не тарифіковані послуги:

- правовий аналіз позовних вимог заступника керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації до Лозно-Олександрівської селищної ради про витребування земельних ділянок;

- підготовка та спрямування адвокатських запитів, аналіз відповідей на них;

- підготовка та подання до суду відзиву на позов;

- підготовка та подання до суду заперечень на відповідь на відзив;

- підготовка та подання до суду додаткових пояснень та клопотань,

та тарифіковані послуги:

№Найменування та дата робіт, послугВартість, грнК-тьЗагалом, грн
1представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 29.03.2023 (в режимі відеоконференції)3000,001 год.3000,00
2представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 25.04.2023 (в режимі відеоконференції)3000,001 год.3000,00
3представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 17.05.2023 (м. Харків Господарський суд Луганської області)3000,001 год.3000,00
4добові670,003 дні2100,00
5представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 30.05.2023 (в режимі відеоконференції)3000,001 год.3000,00
6представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 28.06.2023 (в режимі відеоконференції)3000,001 год.3000,00
7представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 24.07.2023 (м. Харків Господарський суд Луганської області)3000,001 год.3000,00
8вартість проїзду по маршруту Львів-Київ863,401863,40
9вартість проїзду по маршруту Київ-Харків647,351647,35
10вартість проїзду по маршруту Львів-Харків1060,0811060,08
11добові670,003 дні2100,00
12представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 04.09.2023 (в режимі відеоконференції3000,001 год.3000,00
13гонорар успіху30000,00130000,00
У результаті досягнута мета договору від 20.02.2023 №20/02/23 у клієнта залишилося право власності на земельну ділянку площею 32,3755 га, кадастровий номер :1:001:0111, на території, яка за даними Державного земельного кадастру враховується в Лозно-Олександрівській сільській раді Сватівського району Луганської області.

Ухвалою суду від 12.09.2023 відкрито провадження за клопотанням від 08.09.2023 Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат; призначено клопотання до розгляду в судовому засіданні на 20.09.2023.

18.09.2023 від Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації на адресу електронної пошти суду надійшли заперечення проти клопотання щодо розподілу судових витрат від 14.09.2023, в яких, з посиланням на висновки Верховного суду, позивач зазначає, що звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат. Вказує, що облдержадміністрація, як позивач, із самого початку судового провадження у справі послідовно не підтримувала позовні вимоги прокурора та заперечувала проти їх задоволення, зазначаючи про безпідставність подання такої позовної заяви. Просить у задоволенні клопотання від 08.09.2023 представника Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області Суткового А.М. про стягнення солідарно з Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації та Луганської обласної прокуратури судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 55 670 грн 85 коп. при ухваленні додаткового рішення відмовити; при винесенні додаткового рішення та задоволенні клопотання судові витрати на професійну правничу допомогу у повному обсязі стягнути з Луганської обласної прокуратури.

Заперечення розглянуті та долучені судом до матеріалів справи.

18.09.2023 від Луганської обласної прокуратури через систему «Електронний суд» надійшли письмові пояснення від 18.09.2023 щодо розподілу судових витрат за надану професійну правничу допомогу, в яких прокурор зазначає, що розмір витрат на правничу допомогу у справі, що розглядається, необґрунтований та завищений. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази сплати Лозно-Олександрівською селищною військовою адміністрацією Сватівського району Луганської області коштів, визначених п.4.2 договору від 20.02.2023 №20/02/23; заявлені до стягнення витрати не відповідають розміру, визначеному у попередньому розрахунку, а саме, представник відповідача під час подання попереднього розрахунку витрат у відзиві на позовну заяву не вказав будь-яких розрахунків, не довів, що під час подання попереднього розрахунку витрат він не міг передбачити перевищення попереднього розрахунку і на час звернення з відзивом йому про таке перевищення було невідомо; доказів понесених витрат на проїзд та добове утримання адвоката до матеріалів справи не надано; з матеріалів справи та клопотання від 08.09.2023 не вбачається, що адвокат заявляв про те, що ним будуть подані у строки, передбачені ч.8 ст.129 ГПК України, додаткові докази про понесені судові витрати. При цьому строк для подачі таких доказів закінчився 09.09.2023 включно, а клопотання про ухвалення додаткового рішення подано 11.09.2023, тобто зі спливом строків, передбачених положеннями ст.129 ГПК України. Прокурор просить залишити без розгляду клопотання від 08.09.2023 Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат за надану професійну правничу допомогу.

Письмові пояснення розглянуті та долучені судом до матеріалів справи.

У судове засідання 20.09.2023 прокурор та представники третіх осіб не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового слухання, що підтверджується матеріалами справи.

У судовому засіданні 20.09.2023 представник відповідача заявив усне клопотання, в якому просив змінити прохальну частину клопотання від 08.09.2023 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, а саме просив стягнути з заявника Луганської обласної прокуратури на користь відповідача Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката Суткового Андрія Миколайовича у розмірі 55 670 грн 83 коп.

Також у судовому засіданні 20.09.2023 представник відповідача заявив усне клопотання, в якому просив зменшити розмір заявлених вимог у клопотанні від 08.09.2023, а саме, зазначив, що відмовляється від вимог щодо стягнення добових у загальному розмірі 4 200 грн 00 коп. та витрат на проїзд по маршруту Львів-Київ - 863 грн 40 коп., по маршруту Київ-Харків - 647 грн 35 коп., по маршруту Львів-Харків - 1 060 грн 08 коп. Решту вимог просить задовольнити у повному обсязі.

Відносно вказаних клопотань, суд зазначає що такі клопотання заявлено поза строками, встановленими ст.129 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) та не відповідають вимогам ст.126, 170 цього Кодексу, а тому підлягають залишенню без розгляду на підставі п.4 ст.170 ГПК України.

Статтею 221 ГПК України передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Відповідно до ст.244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У ч.ч.1-2 ст.126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.ч.1-2 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Суд звертає увагу, що застосування відповідних положень ст.124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин даної справи, а також інших чинників. Зі змісту ч.2 ст.124 ГПК України очевидно вбачається те, що у разі неподання учасником справи попереднього розрахунку у суду є право, а не обов`язок відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат. Тобто сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 08.04.2021 у справі №905/716/20, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.

Близький за змістом висновок застосування ч.2 ст.124 ГПК України є послідовним та сталим і міститься також у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19, №916/2087/18 від 31.03.2021.

Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У даному випадку представник відповідача письмово повідомив про попередній розмір витрат, який складається з фіксованого гонорару та компенсації відряджень у відзиві на позовну заяву, поданому під час проведення підготовчого провадження, та заявляв про це у судовому засіданні 04.09.2023, тобто заявив до закінчення судових дебатів.

Статтею 113 ГПК України передбачено, що строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Відповідно до ст.115 ГПК України строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частинами 1-4 ст.116 ГПК України встановлено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо закінчення строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, строк закінчується в останній день цього місяця. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Суд зауважує, що враховуючи те, що рішення у справі прийнято 04.09.2023, тому звернення представника відповідача з клопотанням про винесення додаткового рішення 11.09.2023 з наданням відповідних доказів понесення витрат на надання професійної правничої допомоги здійснено у строки, передбачені ч.8 ст.129 ГПК України.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст.16 ГПК України).

Згідно зі ст.15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст.126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст.129 ГПК України).

Як свідчать матеріали справи, з метою надання правової допомоги, пов`язаної із захистом своїх прав та інтересів, 20.02.2023 між Лозно-Олександрівською селищною військовою адміністрацією Сватівського району Луганської області (далі - клієнт) та адвокатом Сутковим А.М. (далі - адвокат) укладено договір про надання правової допомоги №20/02/23, за умовами п.1.1 якого, адвокат зобов?язується: надавати клієнту консультації з питань земельного, містобудівного, цивільного, господарського, аміністративного та податкового права; здійснити представництво прав та інтересів клієнта при розгляді справи №913/50/22, а клієнт зобов?язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правову допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Послуги, надані адвокатом, можуть виконуватись та надаватись клієнту у вигляді друкованої продукції, на магнітних носіях, через телефонні мережі, поштою та в усній формі (п.2.3 договору).

На підтвердження факту надання адвокатом клієнту правової допомоги відповідно до умов цього договору складається акт приймання-передачі адвокатських послуг і направляється клієнту (п.2.4 договору).

Правова допомога, передбачена предметом цього договору за супровід розгляду справи в суді першої інстанції, оплачується клієнтом виконавцю у вигляді фіксованого гонорару успіху у розмірі 30000 грн 00 коп., фіксованого гонорару успіху у розмірі 30000 грн 00 коп. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, а також фіксованого гонорару успіху у розмірі 30000 грн 00 коп. за розгляд справи в суді касаційної інстанції.

Гонорар успіху - винагорода виконавця за судове рішення на користь клієнта. У випадку ухвалення судового рішення, котре лише частково задовольняє інтереси клієнта, розмір гонорару успіху полягає корегуванню за домовленістю сторін.

Додатково, оплачується: участь виконавця у судових засіданнях у розмірі 3000 грн 00 коп. за одне судове засідання; добові в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження для участі у судових засіданнях у розмірі 670 грн 00 коп.; вартість проїзду з м. Львів до місця слухання справи на залізничному транспорті (п.4.1 договору).

Фіксований гонорар успіху сплачується у наступному порядку: 100 % - протягом трьох онів з дати ухвалення рішення судом першої інстанції, постанови судом апеляційної та або касациної інстанції (п.4.2 договору).

Надання виконавцем послуг та прийняття їх замовником підтверджується підписаними сторонами актами наданих послуг. В разі непідписання акту наданих послуг протягом трьох онів з дня вручення без письмових зауважень, такий акт автоматично вважається підписаним. Акт передається будь-яким прийнятним для сторін способом, в тому числі поштовим, електронним, факсимільним зв?язком тощо (п.4.3 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до його повного виконання (п.7.1 договору).

07.09.2023 між Лозно-Олександрівською селищною військовою адміністрацією Сватівського району Луганської області (далі - клієнт) та адвокатом Сутковим А.М. (далі - адвокат) підписано акт №1 до договору №20/02/23 від 20.02.2023 відповідно до якого, адвокатом на виконання договору від 20.02.2023 №20/02/23 було надано клієнту не тарифіковані послуги:

- правовий аналіз позовних вимог заступника керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Луганської обласної державної адміністрації - обласної військово-цивільної адміністрації до Лозно-Олександрівської селищної ради про витребування земельних ділянок;

- підготовка та спрямування адвокатських запитів, аналіз відповідей на них;

- підготовка та подання до суду відзиву на позов;

- підготовка та подання до суду заперечень на відповідь на відзив;

- підготовка та подання до суду додаткових пояснень та клопотань,

та тарифіковані послуги:

№Найменування та дата робіт, послугВартість, грнК-тьЗагалом, грн
1представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 29.03.2023 (в режимі відеоконференції)3000,001 год.3000,00
2представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 25.04.2023 (в режимі відеоконференції)3000,001 год.3000,00
3представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 17.05.2023 (м. Харків Господарський суд Луганської області)3000,001 год.3000,00
4добові670,003 дні2100,00
5представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 30.05.2023 (в режимі відеоконференції)3000,001 год.3000,00
6представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 28.06.2023 (в режимі відеоконференції)3000,001 год.3000,00
7представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 24.07.2023 (м. Харків Господарський суд Луганської області)3000,001 год.3000,00
8вартість проїзду по маршруту Львів-Київ863,401863,40
9вартість проїзду по маршруту Київ-Харків647,351647,35
10вартість проїзду по маршруту Львів-Харків1060,0811060,08
11добові670,003 дні2100,00
12представництво інтересів клієнта у судовому засіданні 04.09.2023 (в режимі відеоконференції3000,001 год.3000,00
13гонорар успіху30000,00130000,00
Згідно акту, клієнт визнає та приймає виконану роботу та надані юристом послуги згідно договору. Претензій щодо виконаної роботи та наданих послуг сторони не мають.

Акт підписано з обох сторін без зауважень.

За змістом ст.1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до положень ст.901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) за договором про надання послуг, до яких відноситься договір про надання правової допомоги від 20.02.2023 №20/02/23, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.ст.632, 903 ЦК України ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Оплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку з її надання.

Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до ст.30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Прокурор вважає, що загальна вартість витрат на правничу допомогу у розмірі 55 670 грн 83 коп. є необґрунтованою та завищеною.

Частиною 1 ст.74 ГПК України визначено що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зазначає, що Господарським процесуальним кодексом України передбачено подання детального опису робіт (наданих послуг), однак не передбачено встановлення та надання оцінки по суті виконаних послуг.

Щодо застосування критерію співмірності суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 ст.126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Таку правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

Отже, при здійсненні розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу суд ураховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні як клієнту послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також у порядку ст.86 ГПК України необхідність надання належної оцінки поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

У цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

За змістом ч.5 ст.126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч.ч.5-7, 9 ст.129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Щодо доводів апелянта про те, що заявлені до стягнення витрати не відповідають розміру, визначеному у попередньому розрахунку, а саме, представник відповідача під час подання попереднього розрахунку витрат у відзиві на позовну заяву не вказав будь-яких розрахунків, не довів, що під час подання попереднього розрахунку витрат він не міг передбачити перевищення попереднього розрахунку і на час звернення з відзивом йому про таке перевищення було невідомо, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.6 ст.129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, значно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

Згідно умов п.4.1 договору від 20.02.2023 №20/02/23 правова допомога, передбачена предметом цього договору за супровід розгляду справи в суді першої інстанції, оплачується клієнтом виконавцю у вигляді фіксованого гонорару успіху у розмірі 30000 грн 00 коп.

Разом з цим, суд зазначає, що матеріалами справи, зокрема, протоколами судових засідань від 29.03.2023, 25.04.2023, 17.05.2023, 30.05.2023, 28.06.2023, 24.07.2023, 04.09.2023 підтверджується участь представника відповідача у судових засіданнях, відтак ці витрати обґрунтовано включено до складу витрат на правову допомогу як "участь у судових засіданнях" у загальній сумі 21 000 грн 00 коп., що передбачено умовами п.4.1 договору від 20.02.2023 №20/02/23, а саме: додатково оплачується участь виконавця у судових засіданнях у розмірі 3 000 грн 00 коп. за одне судове засідання.

Ураховуючи наведене, відповідач не міг передбачити усі витрати, які понесе за весь час розгляду справи, на момент подання відзиву на позовну заяву.

Безпідставними також є доводи прокурора щодо відсутності доказів оплати послуг, зважаючи на те, що відповідно до ч.2 ст.126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Таким чином, за наявності інших доказів надання послуг, зокрема, підписаного сторонами акту наданих послуг, сам факт неоплати таких послуг не може бути підставою для відмови у розподілі таких витрат між сторонами за результатами розгляду справи.

У відповідності до ч.3 ст.124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

За змістом п.1 ч.2 ст.126, ч.8 ст.129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові від 08.04.2021 у справі №905/716/20.

Близьку за змістом правову позицію викладено у постановах Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

Проаналізувавши надані преставником відповідача докази на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що у порушення приписів ст.ст.74, 77 ГПК України адвокатом Сутковим А.М. не надано доказів понесення витрат на проїзд по маршруту Львів-Київ, по маршруту Київ-Харків та по маршруту Львів-Харків, а також не надано доказів понесення витрат за кожен календарний день відрядження для участі у судових засіданнях (добові).

Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Дослідивши умови договору про надання правової допомоги від 20.02.2023 №20/02/2023, акт №1 від 07.09.2023, оцінивши наявні у матеріалах справи докази та доводи сторін, суд дійшов висновку, що обґрунтованими та такими що підлягають відшкодуванню є судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката Суткового Андрія Миколайовича у розмірі 51 000 грн 00 коп., які складаються з вартості гонорару успіху у розмірі 30 000 грн 00 коп., та вартості участі у судових засіданнях у справі №913/50/22 (29.03.2023, 25.04.2023, 17.05.2023, 30.05.2023, 28.06.2023, 24.07.2023, 04.09.2023) у загальному розмірі 21 000 грн 00 коп. (3 000 грн 00 коп. участь адвоката у одному судовому засіданні).

Разом з тим суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Зазначені особи беруть участь у справах, що передбачено ч.3 ст.41 ГПК України, та можуть бути сторонами у справі згідно із ч.1 ст.45 ГПК України.

У цій справі Заступник керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації звернувся до суду з позовом, у задоволенні якого рішенням Господарського суду Луганської області від 04.09.2023 відмовлено повністю.

Пунктом 3 ч.1 ст131-1 Конституції України визначено, що представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом, здійснює прокуратура.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст.23 Закону України «Про прокуратуру», який набрав чинності 15.07.2015.

Згідно з абз.абз.1, 2 ч.3 ст.23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, у які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в підпунктах 6.21, 6.22 постанови від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, підпунктах 4.19, 4.20 постанови від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, пункті 26 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц, пункті 21 постанови від 15.01.2020 у справі № 698/119/18, пункті 35 постанови від 18.03.2020 у справі № 553/2759/18, підпункті 8.5 постанови від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18).

Тобто під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (пункт 27 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.2 ст.19 Конституції України).

Частини 3,4 ст.53 ГПК України встановлюють, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

При цьому ч.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав представництва.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. Наведені висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 та від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20.

Отже, звертаючись до суду з позовом в інтересах держави в особі відповідного уповноваженого органу, прокурор не замінює цей орган у судовому процесі, однак і не виконує функцію його представництва, оскільки представляє державу та є окремим самостійним суб`єктом звернення (підпункт 8.23 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.10.2022 №923/199/21).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду.

З урахуванням наведеного, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат.

Схожих висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла, здійснюючи розподіл судових витрат за участі прокуратури за наслідками касаційного перегляду судових рішень у справах № 905/1227/17 (постанова від 27.11.2018), № 362/44/17 (додаткова постанова від 21.08.2019).

Ураховуючи викладене, суд зазначає про існування підстав для покладення на прокурора обов`язку з відшкодування витрат зі сплати судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката Суткового Андрія Миколайовича у розмірі 51 000 грн 00 коп.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат відповідача на надання професійної правничої допомоги шляхом стягнення з Луганської обласної прокуратури на користь Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області витрат на надання професійної правничої допомоги адвоката Суткового А.М. у сумі 51 000 грн 00 коп.

Керуючись ст.ст.126, 129, 221, 232, 233, 236 238, 244 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Клопотання від 08.09.2023 Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі №913/50/22 задовольнити частково.

2. Стягнути з Луганської обласної прокуратури (вул. Богдана Ліщини, б.27, м.Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 02909921) на користь Лозно-Олександрівської селищної військової адміністрації Сватівського району Луганської області (вул. Центральна, буд. 1, смт Лозно-Олександрівка Сватівського району Луганської області, 92211, ідентифікаційний код 44695621) судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката Суткового Андрія Миколайовича у розмірі 51 000 грн 00 коп., про що видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

3. У решті вимог клопотання відмовити.

4. Учасники справи:

Заявник: Заступник керівника Луганської обласної прокуратури (вул. Богдана Ліщини, буд. 27, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93400, ідентифікаційний код 02909921).

Позивач: Луганська обласна державна адміністрація - обласна військова адміністрація (просп. Центральний, буд. 59, м. Сєвєродонецьк Луганської області, 93405, ідентифікаційний код 00022450).

Відповідач: Лозно-Олександрівська селищна військова адміністрація Сватівського району Луганської області (вул. Центральна, буд. 1, смт Лозно-Олександрівка Сватівського району Луганської області, 92211, ідентифікаційний код 44695621).

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Державне підприємство Білокуракинське лісомисливське господарство (вул. Магістральна, буд. 2, смт Білокуракине Луганської області, 92200, ідентифікаційний код 25359239).

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне спеціалізоване господарське підприємство Ліси України (вул. Шота Руставелі, буд. 9А, м. Київ, 01601, ідентифікаційний код 44768034).

Третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Державне підприємство Старобільське лісомисливське господарство (с. Запорізьке Старобільського району Луганської області, 92741, ідентифікаційний код 00993646).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Луганській області (вул. Сахарова Академіка, буд. 34, м. Івано-Франківськ, 76014, ідентифікаційний код 39771244).

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне додаткове рішення складено 28.09.2023.

Суддя Тетяна КОСЕНКО