РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

22.09.2023Справа № 910/13134/23
За позовом: Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до Київської організації Національної спілки композиторів України

про стягнення 47 649,75 грн.

суддя Мельник В.І.

за участю секретаря судового засідання Федорової О.В.

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

Суть спору:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" подало на розгляд Господарського суду міста Києва позовну заяву до Київської організації Національна спілка композиторів України про стягнення 47 649,75 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 відкрито провадження у справі № 910/13134/23 та призначено розгляд справи на 22.09.2023.

В судове засідання 22.09.2023 представник позивача з`явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 22.09.2023 представник відповідача не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

В судовому засіданні 22.09.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, судом з`ясовано наступне.

Між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (позичкодавцем) та Київською організацією Національної Спілки композиторів України (позичальником), а також КП «Київжитлоспецексплуатація» (підприємством) було укладено договір від 01.02.2014 № 10/9-П про передачу майна територіальної громади міста Києва у позичку (користування).

В подальшому додатковими договорами №10/9-П-1 від 31.01.2017 та №10/9-П-2 від 30.01.2020 сторонами було внесено зміни і доповнення до договору від 01.02.2014 № 10/9-П (далі - Договір позички).

Відповідно до Договору позички передається у позичку Київській організації Національної спілки композиторів України нежитлові приміщення, загальною площею 186,30 кв.м., в т.ч. підвал 1,6 кв.м., І поверх - 184,70 кв.м. в будинку №32 літ.А,А1 по вул. Пушкінська у м. Києві (далі - Об`єкт позички). Об`єкт позички передано відповідачу 01.02.2014 за актом приймання-передачі нерухомого майна.

Відповідно до п.9.1. Договору позички (у редакції п.4 Додаткового договору №10/9-П-2 від 30.01.2020) Договір позички діє по 27 січня 2023 р.

Відповідно до п.4.15. Договору позички Відповідач після припинення договору позички або відмови у продовженні договору позички зобов`язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі Підприємству.

Пунктом 7.6. Договору позички визначено, що у разі закінчення строку дії Договору або при його розірванні позичальник зобов`язаний за актом приймання-передачі повернути об`єкт позички підприємству у стані, в якому перебував об`єкт на момент передачі його в позичку, з урахуванням всіх здійснених позичальником поліпшень, які неможливо відокремити від об`єкта позички без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору позички.

Після закінчення строку дії Договору позички Відповідач за актом приймання-передачі Об`єкт позички Позивачу не повернув. Таким чином, Відповідач продовжує користуватися Об`єктом позички.

Відповідно до п. п. 3.1., 3.2, 3.3, 3.5. Договору позички Відповідач зобов`язаний компенсувати Позивачу витрати за користування земельною ділянкою, на якій розташований Об`єкт позички а також витрати Позивача, на які нараховано податок на додану вартість, сплативши їх на рахунок Позивача незалежно від наслідків господарської діяльності позичальника щомісячно не пізніше 5 числа наступного місяця.

Відповідно до п.3.4. Договору позички останнім днем сплати компенсації витрат підприємства та компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об`єкта Позички позичкодавцеві.

Згідно з п.4.2. Договору позички Відповідач зобов`язаний сплачувати компенсацію витрат підприємства та компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою своєчасно і в повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані не виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором щодо здійснення платежів з компенсації витрат Позивача за користування земельною ділянкою, на якій розташований Об`єкт позички, та компенсації витрат Позивача.

Заборгованість з компенсації витрат підприємства за період з 01.01.2023 по 31.05.2023 складає 2 973,35 грн., з компенсації витрат позивача за користування земельною ділянкою, на якій розташований Об`єкт позички за період з 01.02.2022 по 31.05.2023 складає 41 182,79 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, враховуючи наступне.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вище зазначене суд дійшов висновку що позовні вимоги в частині компенсації витрат підприємства за період з 01.01.2023 по 31.05.2023 в розмірі 2 973,35 грн. та компенсації витрат позивача за користування земельною ділянкою, на якій розташований Об`єкт позички за період з 01.02.2022 по 31.05.2023 в розмірі 41 182,79 грн. підлягають задоволенню.

Позивач відповідно до п.6.10. Договору позички має право стягнути з Відповідача заборгованість та інші збитки, заподіяні ним невиконанням своїх зобов`язань за цим Договором, шляхом звернення стягнення на його кошти та майно в порядку, визначеному законодавством України.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що дії відповідача є порушенням грошового зобов`язання, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Перевіривши розрахунок позивача 3% річних з простроченої суми та інфляційних, суд задовольняє вимоги позивача, а саме інфляційні втрати в розмірі 2721,59 грн. та 3% річних в розмірі 772,02 грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 126, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позовні вимоги.

2. Стягнути із Київської організації Національна Спілка композиторів України (01024, м. Київ, вул. Євгена Чикаленка, буд. 32-А, ідентифікаційний код 05517624) на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, ідентифікаційний код 03366500) заборгованість з компенсації витрат в розмірі 2973 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят три) грн. 35 коп., з компенсації витрат за користування земельною ділянкою в розмірі 41182 (сорок одна тисяча сто вісімдесят дві) грн. 79 коп., інфляційні трати в розмірі 2721 (дві тисячі сімсот двадцять одну) грн. 59 коп., 3% річних в розмір 772 (сімсот сімдесят дві) грн. 02 коп., судовий збір в розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

3. Видати наказ.

Це рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 27.09.2023.

Суддя В.І. Мельник