ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/914/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Вельмакіної Т.М.

секретар судового засідання: Бондарчук А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва"

до Фізичної особи-підприємця Першина Єгора Сергійовича

про стягнення 12744,40 грн

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця Першина Єгора Сергійовича про стягнення 12744,40 грн заборгованості за спожиті експлуатаційні послуги за період з 01.02.2020 по 31.05.2023.

Ухвалою від 10.07.2023 відкрито провадження у справі 906/914/23 за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначено на 01.08.2023.

Ухвалою від 01.08.2023, суд продовжив строк розгляду справи на підставі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.1997 №475/97-ВР та відклав розгляд справи на 18.09.2023.

Представники сторін в судове засідання 18.09.2023 не з`явились. Згідно клопотання від 19.07.2023 (а.с. 97), позивач просив суд здійснювати розгляд справи без участі його представника.

01.08.2023 на адресу суду, з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою" повернулась адресована відповідачу копія ухвали від 01.08.2023, про відкладення розгляду справи (а.с. 106-107).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що адреса відповідача відповідає вказаній у позовній заяві (а.с. 108).

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Враховуючи вищевикладені обставини та те, що поштова кореспонденція неодноразово направлялася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Також суд враховує, що всі процесуальні документи по справі направлялися до Єдиного державного реєстру судових рішень, інформація якого має загальний доступ, крім того інформація про призначені судові засідання розміщувалася і на офіційному веб-порталі Судова влада України.

Водночас судом взято до уваги, що саме відповідач наділений правом отримувати вчасно адресовану йому поштову кореспонденцію і несе відповідні ризики неналежної реалізації цього права та не повідомлення про зміну свого місцезнаходження, якщо таке має місце.

Оскільки явка відповідача в судове засідання не визнавалася обов`язковою, а надання письмового відзиву є правом відповідача, а не його обов`язком, суд вважає, що неявка відповідача та неподання ним відзиву не перешкоджає розгляду справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач вказує, що розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.12.2010 № 1112, багатоквартирний житловий будинок № 32А на бульв. Миколи Міхновського (Дружби Народів) в м. Києві, як об`єкт комунальної власності територіальної громади міста Києва, віднесено до сфери управління Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

Розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації від 20.09.2013 року № 509 "Про перезакріплення майна, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, переданого до сфери управління Печерської районної в місті Києві державної адміністрації" проведено перезакріплення об`єктів житлового фонду разом з вбудованими нежилими приміщеннями з балансів комунальних підприємств по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс", "Печерська брама" "Хрещатик" та "Печерськжитло" на баланс комунального підприємства "Дирекція з управління нежитловим фондом Печерського район; м. Києва", яке згідно з розпорядженням Печерської районної у місті Києві державної адміністрації № 48 від 28.01.2015 перейменовано в Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонд; Печерського району міста Києва".

Рішенням Київської міської ради від 09.10.2014р. № 270/270 "Про удосконалення структури житлово-комунальним господарством міста Києва було створено КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонд Печерського району м. Києва" та передано на балансове утримання зазначений вище будинок.

Як пояснив позивач у позовній заяві, у багатоквартирному житловому будинку №32А на Миколи Міхновського (Дружби Народів) у м. Києві розташоване нежитлове приміщення загальною площею 85,1 кв.м., яке на підставі договорів оренди №44/605 від 15.01.2020 та №44/605 від 09.04.2021 передано Печерською районною в м. Києві державною адміністрацією разом з КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" в платне користування ФОП Першину Є.С. на строк до 08.09.2023.

Вказав, що відповідно до п. 6.5.1. договору оренди №44/605 від 09.04.2021 (п. 4.2.1. договору оренди №44/605 від 15.01.2020) на відповідача покладено обов`язок укладення та сплати за договором з КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва", пропорційно орендованій площі, частини витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньо будинкових мереж та компенсацію витрат підприємства.

Пояснив, що так як вказаний багатоквартирний житловий будинок перебуває на обслуговуванні структурного підрозділу позивача - житлово-експлуатаційної дільниці "Печерськжитло", то власникам приміщень у відповідності до Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про відповідальність суб`єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за споживчі комунальні послуги та утримання прибудинкової території", Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Жержжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 №76, необхідно укладати з балансоутримувачем - обслуговуючою організацією договір "Про надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території".

Зазначив, що неодноразово направляв відповідачу листи з вимогою укласти договір про надання послуг з утримання будинку та сплаті заборгованості за надані послуги, однак відповідач на листи не відреагував, відповіді не направив, заборгованість не сплатив, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Матеріали справи не містять відзиву чи будь-якої іншої заяви відповідача, в яких було б викладено процесуальну позицію останнього з приводу заявленого позову, а також доказів проведення розрахунків з позивачем.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, враховуючи наступне.

За положеннями ч.1,2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Спір у дані справі виник у зв`язку з несплатою відповідачем експлуатаційних послуг (житлово-комунальних послуг), наданих позивачем.

Суд враховує, що основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі ЗУ № 2189-VIII (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин)).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 13 ЗУ № 2189-VIII визначено, що послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій - прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ № 2189-VIII встановлено, що до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку.

Утримання будинку та прибудинкової території, у відповідності до Наказу № 76 Держжитлокомунгосп України, від 17.05.2005 це - технічне обслуговування та ремонт, прибирання прибудинкової території, прибирання сходини клітин, вивезення побутових відходів, утримання і обслуговування ліфтів, освітлення місць загального користування, організація пожежної безпеки, полив зелених насаджень, озеленення.

Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 № 572 (далі - Правила №572), власник та наймач (орендар) зобов`язаний: укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил.

Судом встановлено, що (з 2014 року по 08.09.2023) у користуванні відповідача перебувало нежитлове приміщення, що розташоване у багатоквартирному житловому будинку №32А на Миколи Міхновського (Дружби Народів) у м. Києві, загальною площею 85,1 кв.м.

Так, матеріали справи містять підписаний Акт прийому-передачі нежитлового приміщення в будинку №32-А по бульвару Дружби Народів від 12.09.2014, згідно якого Печерська районна державна адміністрація передала, а ФОП Першин Є.С. прийняв у строкове платне користування підвальне приміщення площею 85,1 кв.м., розташоване в будинку №32-А по бульвару Дружби Народів. Вказано, що приміщення передано на підставі розпорядження Печерської райооної в місті Києві державної адміністрації від 12.09.2014 №460 "Про затвердження протоколу №2 засідання постійно діючої конкурсної комісії печерської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.09.2014 та затвердження переможця конкурсу", згідно договору оренди №44/605 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 12.09.2014 (а.с. 30).

Також судом встановлено, що рішенням господарського суду Житомирської області від 12.05.2020 у справі №906/209/20 за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району міста Києва" до Фізичної особи-підприємця Першина Єгора Сергійовича (а.с.11-17) було стягнуто з відповідача 13594,13 грн заборгованості за надані позивачем експлуатаційні послуги, за період з 01.05.2015 по 31.01.2020. У вказаній справі судом було встановлено, що відповідач користується нерухомим майном (нежитловим приміщенням), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, бульвар Дружби Народів, 32-А на підставі договору №44/605 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, що підтверджується, зокрема актом обстеження нежитлового приміщення від 13.12.2020.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тобто, не потребує доведенню обставина, що відповідач користувався орендованим у багатоквартирному житловому будинку №32А на Миколи Міхновського (Дружби Народів) у м. Києві нежитловим приміщенням загальною площею 85,1 кв.м., на підставі договору оренди №44/605 від 15.01.2020.

Також судом встановлено, що 09.04.2021 між Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), ФОП Першиним Єгором Сергійовичам (орендар) та КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (підприємство-балансоутримувач), було укладено Додатковий договір №1 про внесення змін до договору від 15.01.2020 №44/605, згідно якого сторони продовжили термін дії Договору на 2 роки 364 дні, а саме до 08 вересня 2023 року включно (а.с. 31).

09.04.2021 між Печерською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Фізичною особою-підприємцем Першиним Єгором Сергійовичем (орендар) та КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м. Києва" (балансоутримувач) було укладено Договір №44/605 оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва

Згідно п. 12 Умов якого (Змінювальні умови), останній укладено строком до 08.09.2023 (а.с. 19).

За умовами п. 6.5. Договору оренди, орендар зобов`язався самостійно сплачувати вартість фактично спожитих комунальних послуг постачальниками таких послуг, які надаються за окремими договорами, укладеними орендарем з цими організаціями (водопостачання, каналізація, газ, електрична та теплова енергія, вивіз сміття і т.п.), за тарифами, які у встановленому законодавством порядку відшкодовують повну вартість їх надання. У разі відсутності можливості укладення прямих договорів з підприємствами-постачальниками послуг (водопостачання, газ, теплова енергія та ін), орендар відшкодовує витрати підприємства - балансоутримувача за надані послуги у відповідності до окремо укладених договорів на підставі даних обліку (лічильників). Самостійно сплачувати на підставі договору підприємством-балансоутримувачем, пропорційно орендованій площі, частку витрат на утримання прибудинкової території та місць загального користування, ремонт покрівлі, фасаду, вивіз сміття тощо, послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання внутрішньо будинкових мереж та компенсацію витрат підприємства-балансоутримувача за користування земельною ділянкою, за послуги з управління об`єктом нерухомості (п. 6.5.1. Договору оренди).

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або внесення змін до нього може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. Відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Судом встановлено, що 18.02.2020 та 31.03.2023 позивач, як балансоутримувач та надавач послуг з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги), направляв відповідачу листи з пропозицією підписати договір про надання послуг, з примірником останнього (а.с. 33-41).

Однак, відповідач на вказані листи позивача відповідь не надав, договір не підписав.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, якому належить вищевказане нежитлове приміщення на праві оренди, фактично отримував послуги з утримання будинку та прибудинкової території (експлуатаційні послуги), надані позивачем. При цьому, неукладення відповідного договору не звільняє його від обов`язку оплатити фактично спожитої комунальної послуги. Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду України від 20.04.2016 у справі № 6-2951цс15, Великої Палати Верховного Суду від 20.09.2018 у справі № 751/3840/15-ц, постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 21.04.2020 у справі № 910/7968/19, від 11.04.2018 у справі № 904/2238/17 та від 16.10.2018 у справі № 904/7377/17.

Судом встановлено, що в період з лютого 2020 року по травень 2023 позивач надав відповідачу експлуатаційні послуги на загальну суму 12744,40 грн (а.с. 4-5).

Також встановлено, що позивач направив відповідачу цінним листом з описом вкладення вимогу про сплату заборгованості за надані послуги в п`ятиденний термін з моменту отримання вимоги. До листа додано: розрахунок нарахувань за період з 01.05.2015 по 30.04.2023, рахунки-фактури та акти про надання послуг (а.с. 41-84).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд встановив, що вищевказаний лист відповідачу не вручено у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання та повернуто позивачу 22.05.2023 (а.с. 109-110).

Відповідно до абз. 1 п. 116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 № 270, (далі - Павила) зокрема, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення, внутрішні поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику (абз. 1 п. 117 Правил). Таким чином, встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням. За таких обставин, повернення поштою рекомендованого листа з зазначенням причини «за закінченням терміну зберігання» можливо тільки у разі, якщо під час доставки поштою його не можна було вручити адресату або будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним (відправлення не вручене під час доставки), та якщо на вкладене до абонентської скриньки адресата повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення адресат не відреагував - не звернувся на пошту для отримання поштового відправлення, проте відправлення чекало адресата (зберігалося) на пошті встановлений законом строк, і лише після його сплину було повернуто за зворотною адресою. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20).

За вказаного, лист з вимогою сплатити заборгованість вважається врученим відповідачу 22.05.2023, тому урахуванням наведеного та приписів ст. 530 ЦК України, у відповідача виник обов`язок провести розрахунки на отримані послуги у строк до 29.05.2023.

Однак, матеріали справи не містять доказів сплати вищевказаної заборгованості відповідачем.

Суд також враховує, що однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

При цьому, за п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України, добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), базується ще на римській максимі-«non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них. Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у Постанові по справі № 910/353/19 від 06.12.2019.

Тобто, надаючи послуги з утримання будинку та прибудинкової території, позивач розраховує на своєчасну оплату таких послуг. Однак, відповідач недобросовісно виконує свої зобов`язання. Зокрема, як було встановлено судом, рішенням господарського суду Житомирської області від 12.05.2020 у справі №906/209/20 задоволено позовні вимоги КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва" до ФОП Першина Є.С. про стягнення заборгованості по сплаті наданих експлуатаційних послуг за період з 01.05.2015 по 29.01.2020 у розмірі 13594,13 грн (а.с. 11-17).

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами статей 76, 77 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, резолютивна частина рішення не оголошувалась. При цьому, судом враховано постанови Верховного Суду від 05.09.2022 року у справі № 1519/2-5034/11 та №761/38266/14 від 30.09.2022.

Керуючись статтями 2, 73-79, 86, 123, 129, 233, 236-238, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Першина Єгора Сергійовича ( АДРЕСА_1 , ід. номер НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Печерського району м.Києва (01021, м.Київ, пров. Івана Мар`яненка, буд.7, )

- 12744,40 грн заборгованості за спожиті експлуатаційні послуги;

- 2684,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 27.09.23

Суддя Вельмакіна Т.М.

1- до справи;

2,3 - сторонам (рек.)