ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2023 р. м. ХарківСправа № 922/3212/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

розглянувши без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку спрощеного позовного провадження справу № 922/3212/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1)

до відповідача Відділу освіти Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (, місцезнаходження: 63404, Харківська область, Чугуївський район, м. Зміїв, вул. Адміністративна, буд. 12-А)

про стягнення боргу, штрафних санкцій, інфляційних втрат та трьох відсотків річних у загальній сумі 122316,44 грн,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Відділу освіти Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг у загальній сумі 122316,44 грн, у т.ч.: основний борг у сумі 102177,56 грн; пеню в сумі 16864,83 грн; інфляційні втрати в сумі 2259,67 грн; три проценти річних у сумі 1014,38 грн; а також просить стягнути 2684,00 сплаченого судового збору та інші витрати, пов`язані з розглядом справи.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором на постачання природного газу від 04.11.2021 № 19-1038/21-БО-Т в частині своєчасних та в повному обсязі розрахунків за поставлений природний газ за цим договором. Позивач зазначає, що протягом листопада 2021 року грудня 2022 року на підставі зазначеного договору він поставив відповідачу природний газ на загальну суму 832557,83 грн, що підтверджується наданими до позовної заяви актами приймання-передачі природного газу за вказаний період, які підписані обома сторонами. Відповідач несвоєчасно здійснював оплати за Договором, розрахувався за спожитий природний газ частково на загальну суму 730380,27 грн, що підтверджується копією листа АТ «Державний ощадний банк України» від 20.06.2023 № 16/2-09/27974/2023 з доданою до цього листа Інформацією про надходження коштів на рахунки ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за період з 04.11.2022 по 31.05.2023, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість по Договору в розмірі 102177,56 грн, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 102177,56 грн та про стягнення пені в сумі 16864,83 грн, інфляційних втрат в сумі 2259,67 грн, 3% річних у сумі 1014,38 грн, нарахованих на підставі п. 5.1 Договору та ст. 625 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито позовне провадження у справі № 922/3212/23, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено позивачу строк 5 днів з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив та встановлено відповідачу строк 5 днів з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення на відповідь на відзив.

Копію зазначеної ухвали суду позивач - ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» отримав 28.07.2023 та відповідач - Відділ освіти Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області отримав 27.07.2023, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №№ 175, 554.

Відповідач - Відділ освіти Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області надіслав до суду засобами поштового зв`язку відзив на позовну заяву від 31.07.2023 за вих. № 01-29/714 (вх. № 20609 від 03.08.2023), в якому погоджується із заявленими позивачем вимогами в повному обсязі, визнає наявність у нього заборгованості за Договором у розмірі 102177,56 грн, проти задоволення позову не заперечує та зазначає, що у зв`язку з закінченням бюджетного періоду 2022 року Відділом освіти не були вчасно отримані від постачальника документи на оплату за спожитий газ за грудень 2022 року та не оплачено заборгованість за вказаний період. Також відповідач у відзиві просить розглянути справу за відсутності представника відповідача. Вказаний відзив, враховуючи, що його подано в межах встановленого судом строку, прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

Будь-яких інших заяв чи клопотань з процедурних питань станом на день винесення судом даного рішення сторонами суду не надано.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення учасників справи, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані позивачем і відповідачем докази, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2021 між ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (Постачальником) та Відділом освіти Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (Споживачем) укладено договір на постачання природного газу № 19-1038/21-БО-Т (далі - Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов`язався поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти його та оплатити на умовах цього Договору.

Пунктом 2.1 Договору сторони визначили, що Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг природного газу у період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року в кількості 78,020 тис. куб метрів.

Згідно з п. 2.1.3 Договору, загальний обсяг природного газу, замовлений Споживачем на всі розрахункові періоди протягом строку дії Договору.

У відповідності до п. 3.5 Договору, приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді оформлюється актом приймання-передачі газу.

В пункті 4.1 Договору сторони домовились, що ціна газу за 1000 куб. м з ПДВ за ставкою 20% з урахуванням тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (124,16 грн без ПДВ) та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу, за цим Договором становить 16554,00 грн.

Відповідно до п. 4.2 Договору, у разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та/або коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді, вони є обов`язковими для Сторін за цим Договором з дати набрання чинності відповідних змін.

Загальна вартість цього Договору на дату укладення становить 1076285,90 грн, крім того ПДВ 215257,18 грн, всього 1291943,08 грн (п. 4.3 Договору).

Згідно з п. 5.1 Договору, оплата за природний газ за відповідний розрахунковий період (місяць) здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами в наступному порядку: 70% вартості фактично переданого відповідно до акту приймання-передачі природного газу - до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту приймання-передачі природний газ здійснюється Споживачем до 15 числа (включно) місяця, наступного за місяцем в якому Споживач повинен був сплатити 70% грошових коштів за відповідний розрахунковий період.

Умовами п. 5.3 Договору встановлено, що Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до п. 5.1 Договору.

Згідно з п. 7.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавствам і цим Договором.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі прострочення Споживачем строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору, Споживач зобов`язується сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 13.1 Договору, цей договір набирає чинності з дати його укладення і діє в частині поставки газу до 31.12.2022 включно, а в частині розрахунків - до повного їх виконання. Продовження або припинення Договору можливе за взаємною згодою Сторін шляхом підписання додаткової угоди.

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконав умови договору на постачання природного газу від 04.11.2021 № 19-1038/21-БО-Т, протягом дії Договору у період з листопада 2021 року по грудень 2022 року на підставі цього Договору поставив відповідачу природний газ в обсязі 50,29741 тис. куб. м на загальну суму 832557,83 грн, що підтверджується наданими позивачем актами приймання-передачі природного газу за вказаний період, які підписані з боку відповідача без зауважень та заперечень, а саме:

- Акт від 30.11.2021, обсяг газу: 5,34597 тис. куб. м на 88497,16 грн;

- Акт від 31.12.2021, обсяг газу: 9,12717 тис. куб. м на 151091,12 грн;

- Акт від 31.01.2022, обсяг газу: 13,01631 тис. куб. м на 215471,94 грн;

- Акт від 28.02.2022, обсяг газу: 7,53006 тис. куб. м на 124652,58 грн;

- Акт від 31.03.2022 обсяг газу: 4,14177 тис. куб. м на 68562,84 грн, з урахуванням Коригуючого Акту від 25.04.2022, обсяг газу: 4,14177 тис. куб. м на 68501,12 грн;

- Акт від 30.04.2022, обсяг газу: 0,16179 тис. куб. м на 2675,87 грн;

- Акт від 31.05.2022, обсяг газу: 0,18418 тис куб. м на 3048,91 грн;

- Акт від 30.06.2022, обсяг газу: 0,18555 тис. куб. м на 3071,59 грн;

- Акт від 31.07.2022, обсяг газу: 0,15411 тис. куб. м на 2551,14 грн;

- Акт від 31.08.2022, обсяг газу: 0,15809 тис. куб. м на 2617,02 грн;

- Акт від 30.09.2022, обсяг газу: 0,15147 тис. куб. м на 2507,42 грн;

- Акт від 31.10.2022, обсяг газу: 0,16072 тис. куб. м на 2660,54 грн;

- Акт від 30.11.2022, обсяг газу: 3,80407 тис. куб. м на 62972,14 грн;

- Акт від 31.12.2022, обсяг газу: 6,17615 тис. куб. м на 102239,28 грн.

Відповідач оплати за Договором здійснював несвоєчасно, оплативши спожитий по Договору природний газ лише частково на загальну суму 730380,27 грн, що підтверджується наданою позивачем до позовної заяви копією листа АТ «Державний ощадний банк України» від 20.06.2023 № 16/2-09/27974/2023 та Інформацією АТ «Державний ощадний банк України» про надходження коштів на рахунки ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за період з 04.11.2022 по 31.05.2023. У зв`язку з чим у відповідача залишилась заборгованість по Договору за спожитий природний газ в розмірі 102177,56 грн (за грудень 2022 року).

Позивач - ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» звернувся до відповідача - Відділу освіти Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області з Вимогою про сплату боргу, в якій вимагав від відповідача негайно погасити заборгованість по Договору в розмірі 102177,56 грн.

Відповідач заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 102177,56 грн не сплатив, у відповіді на Вимогу позивача (№ 01-29/351 від 07.04.2023) повідомив, що невиконання умов п. 5.1 Договору № 19-1038/21-БО-Т від 04.11.2021 щодо оплати заборгованості за отриманий природний газ в сумі 102177,56 грн за грудень 2022 року зумовлено несвоєчасним наданням відповідних платіжних документів. У зв`язку з завершенням фінансування бюджетних коштів за попередній звітний період минулого року стягнення вказаної суми заборгованості можливе виключно за рішенням суду.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в загальному розмірі 122316,44 грн, з яких: 102177,56 грн основного боргу; 16864,83 грн пені; 2259,67 грн інфляційних втрат та 1014,38 грн 3% річних.

Відповідач у відзиві на позов визнає наявність у нього заборгованості за Договором у розмірі 102177,56 грн, проти задоволення заявлених позивачем вимог у повному обсязі не заперечує.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГК України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов`язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Положеннями ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як передбачено ч. 1 ст. 712 ЦК України та ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, а тому обов`язок покупця сплатити продавцеві повну ціну переданого товару складає зміст основних його зобов`язань відповідно до ст. 692 ЦК України.

За змістом ст. 655 ЦК України, передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Закону України Про ринок природного газу (далі - Закону), права та обов`язки постачальників і споживачів природного газу визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Згідно з ч. 4 Закону, правила постачання природного газу є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 затверджено Правила постачання природного газу (далі - Правила).

Пунктом 2 Розділу 2 Правил встановлено, що постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 5 Розділу 1 Правил, підтверджений обсяг природного газу - плановий об`єм (обсяг) природного газу, обумовлений договором постачання природного газу між споживачем та постачальником на відповідний розрахунковий період, який має бути поставлений споживачу відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 2 Розділу 7 Правил, у договорі постачання між постачальником та споживачем, що не є побутовим, може встановлюватись допустима величина відхилення від підтверджених обсягів природного газу, в межах якої не здійснюються заходи, визначені щодо відшкодування шкоди.

З урахуванням вищезазначеного, проаналізувавши правовідносини, які склались між ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (позивачем) та Відділом освіти Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (відповідачем) на підставі укладеного між ними договору на постачання природного газу від 04.11.2021 № 19-1038/21-БО-Т, суд дійшов висновку, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором постачання природного газу та відповідає вимогам чинного законодавства України, сторонами досягнуто всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, а тому, з огляду на положення ст. 629 ЦК України, зазначений договір є обов`язковим для виконання обома сторонами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив, що позивачем доведено та матеріалами справи підтверджено обсяги природного газу, поставленого відповідачу на підставі договору на постачання природного газу від 04.11.2021 № 19-1038/21-БО-Т, а саме: 50,29741 тис. куб. м на загальну суму 832557,83 грн, що підтверджується наданими позивачем до позовної заяви актами приймання-передачі природного газу за період з листопада 2021 року по грудень 2022 року, які підписані обома сторонами без зауважень та заперечень.

Відповідач не виконував належним чином своїх зобов`язань за вказаним Договором, оплати за спожитий природний газ здійснював несвоєчасно та не у повному обсязі, за природний газ по актам приймання-передачі природного газу за період з листопада 2021 року по грудень 2022 року розрахувався лише частково на загальну суму 730380,27 грн, що підтверджується наданою позивачем до позовної заяви копією Інформації АТ «Державний ощадний банк України» про надходження коштів на рахунки ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за період з 04.11.2022 по 31.05.2023.

Таким чином, у Відділу освіти Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області залишилась заборгованість по Договору за спожитий природний газ за грудень 2022 року в розмірі 102177,56 грн, що не заперечує відповідач у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи, що останній з наданих позивачем актів приймання-передачі природного газу від 31.12.2022 за грудень 2022 року підписаний відповідачем 31.12.2022, за умовами п. 5.1 Договору остаточний розрахунок за природний газ, переданий по цьому акту, мав бути здійснений Споживачем до 15.02.2023 (включно).

Втім, станом на дату ухвалення судом даного рішення в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження здійснення відповідачем Відділом освіти Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області остаточного розрахунку з позивачем - ТОВ Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» по Договору за спожитий природний газ за грудень 2022 року в розмірі 102177,56 грн.

На підставі викладеного, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем всупереч вимог ст. 73, 74 ГПК України не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем за вказаним Договором, а також доказів, які б свідчили про сплату відповідачем заборгованості за природний газ у розмірі 102177,56 грн, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 102177,56 грн є обґрунтованими та доведені належними і допустимими доказами, тому суд задовольняє позовні вимоги в цій частині в повному обсязі.

Також позивач у зв`язку з порушенням відповідачем грошового зобов`язання за Договором нарахував відповідачу пеню в сумі 16864,83 грн, інфляційні в сумі 2259,67 грн та 3% річних у сумі 1014,38 грн на підставі п. 5.1 Договору та ст. 625 ЦК України.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За приписами п. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частинами 1-3 ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через 6 місяців від дня,коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, право на звернення з позовними вимогами про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання.

За змістом ч. 3 ст. 11, ч. 1 ст. 13 ЦК України, цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Цивільні права особа здійснює в межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Частиною 2 ст. 4 ЦК України передбачено, що цей Кодекс є основним актом цивільного законодавства України.

Відповідно до правового висновку, сформульованого Великою Палатою Верховного Суду, зокрема в постановах: від 09.02.2021 у справі № 520/17342/18, від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц та від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18, від 18.03.2020 у справі № 902/417/18, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не мають характеру штрафних санкцій і є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних, навіть, якщо умовами договору не передбачено стягнення інфляційних та річних.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України входять до складу грошового зобов`язання та є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки носять компенсаційний характер та виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Пунктом 7.2 договору на постачання природного газу від 04.11.2021 № 19-1038/21-БО-Т, сторони визначили обов`язок Споживача у разі порушення ним строків остаточного розрахунку згідно пункту 5.1 та/або строків оплати за пунктом 8.4 цього Договору сплатити Постачальнику 3% річних, інфляційні збитки та пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховані від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

На підставі викладеного, перевіривши надані позивачем до позовної заяви розрахунки пені, 3% річних та інфляційних, з урахуванням здійснених відповідачем оплат по Договору, з огляду на умови п. 7.2 Договору та зважаючи на те, що матеріалами справи підтверджено факт порушення відповідачем прав позивача внаслідок нездійснення погашення заборгованості за спожитий природний газ, суд дійшов висновку, що надані позивачем розрахунки є вірними та виконані з дотриманням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 16864,83 грн, інфляційних втрат в сумі 2259,67 грн та 3% річних у сумі 1014,38 грн є правомірними та обґрунтованими, тому суд задовольняє вимоги позивача в цій частині в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 складає 2684,00 грн.

Як вбачається з матеріалів позову, позивачем при поданні до суду позову з вимогами майнового характеру на загальну суму 122316,44 грн, враховуючи, що 1,5% від ціни позову становить 1834,75 грн, було сплачено судовий збір у розмірі 2684,00 грн, який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується відповідною Випискою про зарахування судового збору.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позовні вимоги судом задоволені в повному обсязі, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, на відповідача покладаються витрати щодо сплати судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. 236-242, 252 ГПК України, ст. 4 Закону України Про судовий збір, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відділу освіти Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області (, місцезнаходження: 63404, Харківська область, Чугуївський район, м. Зміїв, вул. Адміністративна, буд. 12-А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» (, місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1) борг у загальній сумі 122316,44 грн, у тому числі: основний борг у сумі 102177,56 грн; пеню в сумі 16864,83 грн; інфляційні втрати в сумі 2259,67 грн; три проценти річних у сумі 1014,38 грн; а також 2684,00 грн судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 02.10.2023.

Суддя Н.А. Новікова