ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2023 р. Справа№ 920/761/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Хрипуна О.О.

суддів: Кравчука Г.А.

Тищенко О.В.

при секретарі судового засідання Король Я.П.,

в режимі відеоконференції

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2023

у справі № 920/761/23 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом ОСОБА_1

до Сумської обласної ради

про визнання рішень протиправними та їх скасування

за участю представників:

від позивача: не з`явились;

від відповідача: Мезенцева О.П.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі № 920/761/23 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем не наведено жодних конкретних обставин, які, на його думку, у разі невжиття судом заходів забезпечення можуть ускладнити виконання рішення по справі в разі задоволення позову; доводи позивача, якими мотивовано заяву про забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях.

Не погодившись з ухвалою, ОСОБА_1 звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі № 920/761/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення 15 сесії 8 скликання Сумської обласної ради від 17.02.2023 "Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради".

Скаржник зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до того, що порушені відповідачем трудові права позивача неможливо буде реалізувати після ухвалення рішення, оскільки Управління майном Сумської обласної ради буде припинене внаслідок його ліквідації.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , справу призначено до розгляду на 19.09.2023.

12.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив, в якому Сумська обласна рада просить у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі № 920/761/23 відмовити в повному обсязі, а провадження у справі закрити, наполягаючи, що позивач не довів порушення своїх прав оскарженими рішеннями, а справа не підлягає розгляду у порядку господарського судочинства.

Також відповідачем заявлено клопотання про закриття провадження у справі № 920/761/23 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

18.09.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника скаржника про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з тим, що для надання відповіді на відзив необхідний додатковий час. Також скаржник просить суд залучити до матеріалів справи нові докази, поновивши строк на їх подання у зв`язку з тим, що такі докази не могли бути подані раніше у зв`язку з їх відсутністю (неіснуванням) та подання яких викликано діями відповідача, що не мали місце на день подання заяви про забезпечення позову/апеляційної скарги.

Беручи до уваги, що ухвалою Північного апеляційного господарського суду доведено до відома учасників апеляційного провадження, що нез`явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою розгляду апеляційної скарги по суті, а також те, що згідно із ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів з огляду на тривалість апеляційного провадження відхилила клопотання скаржника та визнала за можливе здійснити розгляд справи за відсутні представників позивача за наявними у справі доказами.

Колегія суддів також відхилила на підставі ч. 1-3, 5 ст. 269 ГПК України клопотання скаржника про залучення до матеріалів справи нових доказів, яких не існувало на момент розгляду судом першої інстанції заяви про забезпечення позову.

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Враховуючи межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції за апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, колегія суддів залишила без розгляду клопотання Сумської міської ради про закриття провадження у справі № 920/761/23, мотивовані непідсудністю спору господарським судам.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 відкрито провадження у справі № 920/761/23 за позовом ОСОБА_1 до Сумської обласної ради про визнання протиправним і скасування рішення від 17.02.2023 п`ятнадцятої сесії Сумської обласної ради восьмого скликання "Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради"; визнання протиправним і скасування рішення від 17.02.2023 п`ятнадцятої сесії Сумської обласної ради восьмого скликання "Про заходи щодо управління об`єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Сумської області".

Разом із позовом до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення 15 сесії 8 скликання Сумської обласної ради від 17.02.2023 "Про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради".

В обґрунтування заяви про забезпечення позивач зазначив, що, враховуючи закінчення процедури вивільнення працівників Управління майном Сумської обласної ради, а також, враховуючи термін проведення ліквідації, який закінчується 17.08.2023, подальше ймовірне прийняття судом рішення про скасування рішення відповідача не буде мати наслідком ефективний захист порушеного права у зв`язку зі швидкоплинністю процесу ліквідації, який знаходиться уже на фінальному етапі, та його незворотністю, що унеможливить поновлення порушених прав.

За положеннями статей 136, 137 ГПК України заходи забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Так, згідно з рішенням Конституційного Суду України від 16.06.2011 № 5-рп/2011 у справі № 1-6/2011 судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є запобігання можливому порушенню в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Цим забезпечується можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Тобто, забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

При цьому, у разі звернення особи до суду з немайновою позовною вимогою, у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання судового рішення, то має застосуватися та досліджуватися не така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, позаяк позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Така правова позиція сформульована Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається зі змісту позовної заяви, предметом спору у цій справі є рішення відповідача про ліквідацію Управління майном Сумської обласної ради, а вимоги позивача обґрунтовані незаконністю її звільнення.

Отже, у разі задоволення цих вимог та скасування оскарженого рішення Сумської обласної ради, судове рішення не вимагатиме примусового виконання.

Як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, зі змісту заяви реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається. Доводи позивача, якими мотивовано заяву про забезпечення позову ґрунтуються лише на його припущеннях.

Більше того, позивачем не наведено жодних конкретних обставин, які, на його думку, у разі невжиття судом заходів забезпечення можуть ускладнити виконання рішення по справі в разі задоволення позову.

Колегія суддів також зауважує, що вжиття такого заходу забезпечення позову як зупинення виконання рішення обласної ради не допускається, оскільки цей захід не належить до вичерпного переліку видів заходів забезпечення позову згідно із ч. 1 ст. 137 ГПК України, а також прямо не передбачений ні процесуальним законом, ні іншим законом України (міжнародним договором, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України), як цього вимагають положення п. 10 ч. 1 ст. 137 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Скаржником не надано суду належних і допустимих доказів на обґрунтування необхідності вжиття заявлених заходів забезпечення позову та підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 обраними заявником заходами. Викладені в апеляційній скарзі доводи скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права не знайшли свого підтвердження.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування ухвали місцевого суду не вбачається.

Оскільки цією постановою суд апеляційної інстанції не вирішує спір по суті заявлених позовних вимог, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі № 920/761/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у справі № 920/761/23 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження № 920/761/23 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів в порядку, визначеному ст.ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Хрипун

Судді Г.А. Кравчук

О.В. Тищенко