УХВАЛА

м. Київ

25.09.2023Справа № 910/13005/23

За позовом Національної поліції України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК»

про стягнення 1 031 361,45 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Національна поліція України (далі - позивач) звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» (далі - відповідач) про стягнення 71 955,45 грн. пені та 959 406,00 грн. штрафу за порушення строків поставки товару за договором про закупівлю форменого одягу (напівкомбінезон) від 25.05.2022 № 150 НП.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.08.2023 відкрито провадження у справі № 910/13005/23, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, встановлено відповідачу строк для подання заяви із обґрунтуванням своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до 06.09.2023 року та строк для подання відповідачу відзиву - 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

15.09.2023 року через систему «Електронний суд» надійшла заява відповідача, у якій останній просив суд передати справу за підсудністю на розгляд господарському суду Запорізької області, навів заперечення проти розгляду справи № 910/13005/23 в порядку спрощеного позовного провадження та просив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «МІК» просило суд визнати поважними причини неподання заяви про розгляд за правилами загального позовного провадження у встановлений строк та поновити такий строк.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» в частині передання справи за підсудністю на розгляд господарському суду Запорізької області, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні зазначеного клопотання, з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Згідно із частиною 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У відповідності із пунктом 10 частини 2 статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Як вбачається з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» є: 69006, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Північне Шосе, будинок 69-А.

Водночас, при визначенні підсудності розгляду даної справи, позивач керувався частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Правило територіальної підсудності, закріплене у частині 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, є прикладом підсудності, яка застосовується для деяких позовів, особливий характер яких обумовлює доцільність надання позивачеві можливості пред`явити позов не лише в судах за місцем проживання відповідача, тобто у порядку застосування положень загальної територіальної підсудності, але і в інших судах.

Відтак, нормами процесуального права позивачу надано право за певних умов обирати між господарськими судами, яким підсудна справа.

При цьому, суд зазначає, що виконання зобов`язання повинне оцінюватися у комплексі прав та обов`язків обох сторін, а сам предмет спору повинен бути пов`язаним із відповідним виконанням договору безпосередньо відповідачем у певному місці.

За змістом пункту 1.5. договору № 150 НП про закупівлю форменого одягу (напівкомбінезон) (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-18110000-3) від 25.05.2022 місцем виконання договору є: в частині поставки товару - за адресою Замовника в м. Києві, стосовно інших зобов`язань за договором, в тому числі щодо сплати штрафних санкцій - вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601.

Тобто, сторонами погоджено, що місцем виконання зобов`язань за договором, зокрема щодо сплати штрафних санкцій, є місто Київ.

При цьому, позивачем пред`явлено позов про стягнення з відповідача штрафних санкцій за порушення строку виконання зобов`язання договору № 150 НП про закупівлю форменого одягу (напівкомбінезон) (код згідно з ЄЗС ДК 021:2015-18110000-3) від 25.05.2022.

Оскільки предметом спору є стягнення штрафних санкцій за порушення строку виконання зобов`язання за договором, а сторонами визначено, що місцем виконання договору в частині сплати штрафних санкцій є: вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, то позивач правомірно, застосувавши приписи частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, звернувся до відповідача з позовом про стягнення штрафних санкцій за порушення строку виконання зобов`язання за договором саме до господарського суду міста Києва.

З урахуванням вище наведеного, суд відмовляє у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про направлення за підсудністю справи № 910/13005/23.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» в частині поновлення процесуального строку на подання заяви про розгляд за правилами загального позовного провадження, суд зазначає таке.

Частиною 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

У порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Суд зазначає, що частиною 4 статті 250 Господарського процесуального кодексу України передбачене право відповідача у встановлений судом строк подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, яку суд залежно від обґрунтованості заперечень відповідача залишає без задоволення або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначення підготовчого засідання.

Якщо відповідач не подасть у встановлений судом строк такі заперечення, він має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 113 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (частини 1, 2 статті 114 Господарського процесуального кодексу України).

Суд зазначає, що пунктом 4 резолютивної частини ухвали суду від 22.08.2023 відповідачу встановлено до 06.09.2023 року для подання заяви із обґрунтуванням своїх заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Разом з тим, відповідачем було подано заяву із обґрунтуванням заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження через систему «Електронний суд» 15.09.2023 року (сформовано в системі «Електронний суд 14.09.2023 року).

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною 4 цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Отже, пропущений учасником процесуальний строк може бути поновлений судом за умови вчинення учасником процесуальної дії, для вчинення якої було встановлено строк, подання учасником заяви про поновлення процесуального строку та визнання причин пропуску строку поважними, крім випадків, коли Господарського процесуального кодексу України встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Правовий аналіз наведених положень процесуального законодавства дозволяє дійти висновку про те, що відповідачу гарантується право подати до суду заяву із обґрунтуванням своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом строку, встановленого судом.

При цьому, за приписами статті 119 Господарського процесуального кодексу України, за заявою учасника справи суд може поновити пропущений процесуальний строк, встановлений законом, тоді як встановлений судом процесуальний строк за заявою учасника справи може бути продовжений судом.

Отже, відповідач помилково просить поновити, а не продовжити процесуальний строк, встановлений судом, що є підставою для відмови в задоволенні відповідного клопотання.

Водночас, судом враховано, що передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення ЄСПЛ у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain) від 07.07.1989 року).

У поданій заяві Товариством з обмеженою відповідальністю «МІК» не зазначено будь-яких причин з посиланням на обставини, що унеможливили подання відповідної заяви у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про поновлення строку на подання задоволенню не підлягає.

В силу частини 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (частина 2 статті 118 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення заяви відповідача із обґрунтуванням заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без розгляду та розгляд справи в порядку загального позовного провадження без розгляду.

Керуючись ст. ст. 29, 118, 119, 234, 250 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» від 14.09.2023 в частині передання справи за підсудністю до господарського суду Запорізької області.

2. Відмовити у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» від 14.09.2023 в частині поновлення строку на подання заяви про розгляд справи № 910/13005/23 порядку загального позовного провадження.

3. Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» від 14.09.2023 в частині розгляду справи № 910/13005/23 порядку загального позовного провадження залишити без розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (25.09.2023 року) та може бути оскаржена в частині відмови у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК» про поновлення строку на подання заяви про розгляд справи № 910/13005/23 в порядку загального позовного провадження та залишення її без розгляду протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги, з урахуванням положень п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.С. Ломака