ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Справа №909/418/23

Західний апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Орищин Г.В.

Галушко Н.А.

розглянувши в письмовому провадженні без повідомлення сторін

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Івано-Франківськгаз

збут №767-Ск-2843-0723 від 21.07.2023 (вх. ЗАГС. №01-05/2438/23 від 21.07.2023)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 (повний текст складено 05.07.2023, суддя Михайлишин В.В.)

у справі №909/418/23

за позовом: Акціонерного товариства Мегабанк (вул. Січових Стрільців, буд. 17, м. Київ, 04053)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Івано-Франківськгаз збут (вул. Бельведерська, буд. 32А, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківський район, Івано-Франківська область, 76010)

про стягнення заборгованості за договором про надання гарантії у розмірі 210 821,55 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 у справі №909/418/23 задоволено позов Акціонерного товариства «Мегабанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» про стягнення заборгованості за договором про надання гарантії у розмірі 210 821, 55 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» 210 821, 55 грн. заборгованості за договором про надання гарантії, а також 3 162, 32 грн. судового збору.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, скаржник звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» на користь Акціонерного товариства «Мегабанк» 210 821,55 грн. заборгованості за договором про надання гарантії, а також 3 162, 32 грн. судового збору та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.07.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Орищин Г.В., Галушко Н.А.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 28.07.2023 відкрито апеляційне провадження, встановлено позивачу строк для надання відзиву на апеляційну скаргу до 28.08.2023, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

28.08.2023 на адресу суду від АТ «Мегабанк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить залишити оскаржене рішення суду без змін.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 відмовлено у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» (вх.№01-05/2628/23 від 14.08.2023) про зупинення апеляційного провадження.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог, заперечень відповідача та рішення суду першої інстанції.

У травні 2023 року Акціонерне товариство «Мегабанк» звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Івано-Франківськгаз збут» про стягнення заборгованості за договором про надання гарантії у розмірі 210 821, 55 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за договором про надання гарантії №396 від 29.10.2021 відповідач (клієнт) зобов`язався щомісячно сплачувати позивачу (банку) комісійну винагороду в розмірі 3,0% річних із розрахунку суми гарантії, фактичної кількості днів у місяці та у році, однак, починаючи з 01.02.2022 своєчасно не сплачував на користь позивача комісійної винагороди, що призвело до виникнення заборгованості в розмірі 210 821,55 грн.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позову, вказував, що з моменту прийняття Правлінням Національного банку України рішення №261-рш/БТ від 02.06.2022 Про віднесення Акціонерного товариства Мегабанк до категорії неплатоспроможних позивач не міг фактично виконувати обов`язки щодо оплати зобов`язань відповідно до договору про надання гарантії з огляду на приписи ч.5 ст.36 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб. Окрім того, відповідач не визнає суму боргу перед АТ Мегабанк через припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржене рішення, дійшов наступних висновків:

- зобов`язання банку за договором про надання гарантії № 396 є припиненими з 22.07.2022;

- розрахунок заборгованості за договором про надання гарантії за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 включно в сумі 210 821,55 грн. є обґрунтованим та законним, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають до задоволення;

- з витягу з інформаційної платформи ГТС, наданого відповідачем на підтвердження того, що ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України» відхилив номінації/реноміції відповідача, не вбачається за можливе встановити факт невиконання грошового зобов`язання гаранта перед бенефеціаром;

- зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується, здійснюється під час задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредиторів, до якої віднесені вимоги такого кредитора, за заявою кредитора банку і в сумі, що не перевищує суму акцептованих вимог за заявою банку.

Узагальнені доводи апелянта (відповідача) та позивача.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржене рішення прийняте внаслідок порушення норм процесуального права, неправильного застосування норм матеріального права, висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають обставинам справи. Так, скаржник вказує наступні доводи:

- оскільки ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» забороняє здійснення банками під час тимчасової адміністрації виплат на користь кредиторів, то відповідно, 3 червня 2022 року (в день опублікування інформації про те, що розпочато процедуру виведення АТ «Мегабанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації) не міг фактично виконувати обов`язки щодо оплати зобов`язань по гарантії відповідно до договору про надання гарантії;

- з моменту прийняття Національним банком України рішення від 02.06.2022 №361-рш/БТ «Про віднесення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних» банківська гарантія АТ «Мегабанк» є такою, що не відповідає вимогам Кодексу ГТС до фінансового забезпечення у формі банківської гарантії, оскільки неплатоспроможний банк не міг забезпечити виконання грошового зобов`язання банка-гаранта перед оператором газотранспортної системи, а саме сплатити на його першу вимогу кошти замовника послуг транспортування в разі невиконання останнім у повному обсязі або частково своїх фінансових зобов`язань перед оператором ГТС за договором транспортування природного газу;

- невідповідність банківської гарантії вимогам Кодексу ГТС підтверджується тим, що 03.06.2022 оператор ГТС на інформаційній платформі відхилив номінації/реномінації ТзОВ «Івано-Франкківськгаззбут» у зв`язку з недостатністю фінансового забезпечення, визначеного положеннями глави 2 розділу VІІ Кодексу ГТС;

- послуга з видачі тендерної гарантії на користь ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України» з метою забезпечення виконання клієнтом (відповідачем) зобов`язання перед бенефіціаром (ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України») за закупівлею: договором транспортування природного газу №8 від 17.12.2019 згідно з договором про надання гарантії №396 від 29.10.2021 з 03.06.2022 фактично не надавалась; ТзОВ «Оператор ГТС України» гарантії відхилив, що підтверджується витягом з інформації платформи Оператора ГТС;

- відповідач звертався з листом до АТ «Мегабанк» від 20.07.2022 вих.№767-Сл-2414-0722, в якому вимагав припинити нарахування комісійної винагороди за договором про надання гарантії з 03.06.2022 у зв`язку з фактичним ненаданням позивачем послуг за вказаним договором та повідомляв про відмову від оплати безпідставно нарахованої комісійної винагороди;

- АТ «Мегабанк» визнано неможливість виконувати договірні зобов`язання та надавати ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» послуги з видачі гарантії платежу на користь оператора ГТС, зокрема, листом від 19.08.2022 №864 банк повідомив про припинення зобов`язань за договором банківської гарантії у зв`язку із запровадженням в банку процедури ліквідації та відкликання банківської гарантії;

- відповідач повідомив позивача про припинення свого зобов`язання з погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії №396 від 29.10.2021 за період з 01.02.2022 по 02.06.2022 включно в сумі 150 410,96 грн. шляхом повного зарахування наступних зустрічних однорідних вимог: 1) вимоги АТ «Мегабанк» до ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» щодо погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії №396 від 29.10.2021 за період з 01.02.2022 по 02.06.2022 включно в сумі 150410,96 грн. та 2) вимоги ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» до АТ «Мегабанк» щодо виконання останнім грошового зобов`язання з повернення грошових коштів в розмірі 150 410,96 грн., яке виникло на підставі та у відповідності до договору №59/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою процентів щомісяця) від 24.09.2021 та право вимоги щодо виконання якого відступлене ТзОВ «ЙЕ Енергія» на користь ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» на підставі договору про відступлення права вимоги від 15.03.2023; після вказаного зарахування зустрічних однорідних вимог зобов`язання відповідача перед позивачем щодо погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії №396 від 29.10.2021 припинені в повному обсязі;

- повідомлення про зарахування зустрічних однорідних вимог 767-Сл-1848-0323 від 27.03.2023 не є пропозицією відповідачу здійснити певні дії, а заява про факт здійснення в односторонньому порядку юридично значимої дії, яку слід вважати завершеною з дати отримання відповідачем такої заяви; заяви позивача про визнання одностороннього правочину недійсним на адресу відповідача не надходило, такий не визначено законом як нікчемний та не визнаний недійсним в судовому порядку;

- односторонній правочин про зарахування зустрічних однорідних вимог вчинено 27.03.2023, тобто після набрання законної сили (15.03.2023) рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022, яким визнано протиправним та скасовано рішення №261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02.06.2022 «Про віднесення АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних», тому зобов`язання відповідача перед позивачем щодо погашення заборгованості по сплаті комісійної винагороди за договором про надання гарантії №396 від 29.10.2021 слід вважати припиненими.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач наводить наступні аргументи на спростування доводів апелянта:

- починаючи з 02.06.2022 АТ «Мегабанк» перебувало в процесі тимчасової адміністрації, а вже з 22.07.2022 у процесі ліквідації, та на разі здійснює діяльність на підставі та у відповідності до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним в умовах процедури виведення з ринку та ліквідації неплатоспроможного банку;

- відповідач порушив умови укладеного договору про надання гарантії в частині своєчасної сплати комісійної винагороди на користь позивача, починаючи з 01.02.2022, у зв`язку з чим у відповідача перед позивачем обліковується заборгованість зі сплати комісійної винагороди згідно з умовами договору про надання гарантії у загальному розмірі 210 821,55 грн;

- апелянт просто зазначає, що ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України» відхилив гарантію і надав витяг з інформаційної платформи ГТС, однак з даного документа не зрозуміло, що саме це за документ, він взагалі нечитабельний, а тому не може бути належним доказом у справі;

- суд правомірно зазначив в оскарженому рішенні про те, що з урахуванням спеціальних норм Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язання банку за договором гарантії припинено саме з 22.07.2022, а не з 03.06.2022 як стверджує відповідач;

- у відповідь на повідомлення відповідача про заміну кредитора у зобов`язанні від 27.03.2023 №767-Сл-1847-0323 та на заяву відповідача про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 27.03.2023 №767-Сл-1848-0323 АТ «Мегабанк» листом від 11.04.2023 №5613 повідомив відповідача про те, що враховуючи той факт, що банк не надавав згоди ТзОВ «ЙЕ Енергія» вчиняти будь-які правочини відносно предмета застави, керуючись приписами норм ст.516 ЦК України та умовами п.6.4. договору застави, повідомлено, що договір №12А167-23-23 про відступлення права вимоги від 15.03.2023 вважається недійсним, правові підстави для заміни кредитора з ТзОВ «ЙЕ Енергія» на ТзОВ «Івано-Франківськгаз збут» у зобов`язанні відсутні і у апелянта не було жодної правової підстави щодо заміни кредитора у вказаних зобов`язаннях, а саме договір №12А167-23-23 про відступлення права вимоги від 15.03.2023 є недійсним в силу умов договору застави та закону;

- чинним законодавством ч.1 ст.602 ЦК України та ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», чітко встановлена заборона зарахування зустрічних вимог за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, а тому відповідні доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги.

Фактичні обставини справи, встановлені за результатами оцінки доказів.

29.10.2021 між АТ «Мегабанк» (банк, гарант) та ТзОВ Івано-Франківськгаз збут (клієнт), укладено договір про надання гарантії №396.

Згідно із п.1.1. договору, банк надає клієнту послуги з видачі тендерної гарантії на користь ТзОВ Оператор газотранспортної системи України (бенефіціар) з метою забезпечення виконання клієнтом зобов`язання перед бенефеціаром за закупівлею: за договором транспортування природного газу № від 17.12.2019 на наступних умовах: - сума гарантії - 15 000 000, 00 гривень; - строк дії гарантії - до 28.10.2022 включно.

Відповідно до п.2.1.2. договору, у випадку отримання від бенефіціара протягом строку дії гарантії письмової вимоги (що відповідає умовам гарантії), а також усіх документів, передбачених умовами гарантії (якщо таке подання в ній передбачено), про оплату банком зобов`язань по гарантії у зв`язку із тим, що клієнт порушив зобов`язання, здійснити платіж по гарантії на користь бенефіціара на суму, що вказана в письмовій вимозі.

За змістом п.2.3.1. договору, за надання банком послуг за цим договором клієнт зобов`язується щомісячно не пізніше останнього робочого дня місяця протягом строку дії гарантії сплачувати банку комісійну винагороду в розмірі 3,0% (три) відсотки річних із розрахунку суми гарантії, фактичної кількості днів у місяці та у році. Комісійна винагорода сплачується на рахунок банку. У разі здійснення банком платежу по гарантії протягом 3-х робочих днів з дати отримання повідомлення банку додатково сплатити банку комісійну винагороду у розмірі 0,5% від суми платежу за Гарантією, мін. 800,00 гривень на рахунок банку.

Пунктом 2.3.4. договору визначено, що клієнт зобов`язується у разі сплати банком будь-яких сум по гарантії сплачувати банку комісію в розмірі 25 % річних від сплаченої банком суми за весь період з дати сплати до повного відшкодування банку вказаних сум.

Відповідно до п. 2.4.1. договору, клієнт має право отримувати інформацію від банку стосовно припинення гарантії чи отримання від банку письмової вимоги про оплату за гарантією.

Пунктом 5.1. договору сторони встановили, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 28.10.2022, але не менше ніж до повного виконання сторонами усіх зобов`язань за договором.

Згідно із п.5.2. договору, зобов`язання банку перед бенефеціаром припиняється у разі: 1) сплати суми, на яку видано гарантію; або 2) закінчення строку дії гарантії або після настання дати закінчення дії гарантії, або настання обставин (події), за яких строк дії гарантії є закінченим, у тому числі: - відмови бенефеціара від своїх прав за гарантією шляхом повернення її оригіналу до банку або шляхом подання банку письмового повідомлення про звільнення його від обов`язків за гарантією; 3) в інших випадках, передбачених законодавством.

29.10.2021 між сторонами було укладено договір №1 про внесення змін до договору №396 про надання гарантії від 29.10.2021, згідно з яким сторони погодили доповнити абзац 1-й підпункту 2.3.1. пункту 2.3. Клієнт зобов`язується розділу 2 Права та обов`язки Сторін новим реченням наступного змісту: Комісійна винагорода за жовтень 2021 року сплачується не пізніше 08.11.2021.

21.07.2022 Правлінням Національного банку України прийнято рішення №362-рш Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ Мегабанк.

Також, 21.07.2022 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №506 Про початок процедури ліквідації АТ Мегабанк та делегування повноважень ліквідатора банку, яким розпочато процедуру ліквідації АТ Мегабанк строком на 3 (три) роки з 22.07.2022 по 21.07.2025.

Позивач листом від 19.08.2022 №864 повідомив ТзОВ Івано-Франківськгаз збут про припинення зобов`язань за договором банківської гарантії у зв`язку із запровадженням в АТ Мегабанк процедури ліквідації, відкликання банківської ліцензії, зазначивши при цьому про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості по сплаті комісії за вказаним договором за період з лютого по липень 2022 року в сумі 210 821,55 гривень, яку необхідно сплатити за вказаними реквізитами.

З матеріалів справи слідує, що позивач свої зобов`язання за договором про надання гарантії №396, до моменту запровадження процедури ліквідації АТ Мегабанк, виконував належним чином, що підтверджується виписками по рахунках, на яких обліковується гарантія (а.с. 21-25), проте, відповідач зобов`язання щодо сплати комісійної винагороди позивачу за надання гарантії своєчасно та в повному обсязі не здійснив, у зв`язку із чим у відповідача виникла заборгованість зі сплати комісії, яка за розрахунком позивача станом момент звернення з позовом до суду становить 210 821,55 гривень.

З метою досудового врегулювання спору щодо неналежного виконання ТзОВ Івано-Франківськгаз збут своїх зобов`язань за договором, позивач направив на адресу відповідача претензію від 21.09.2022 №1421 з вимогою погасити заборгованість по сплаті комісії за договором гарантії за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 включно в сумі 210 821,55 гривень.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Приписами статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до частин 1, 2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частина 1 ст.626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ст.627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, гарантією.

У ст.560 ЦК України передбачено, що за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Відповідно до ч.1 ст.200 Господарського кодексу України, гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управненої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні.

Згідно зі ст.561 ЦК України, гарантія діє протягом строку, на який вона видана. Гарантія є чинною від дня її видачі, якщо в ній не встановлено інше. Гарантія не може бути відкликана гарантом, якщо в ній не встановлено інше.

Як передбачено статтею 567 ЦК України, гарант має право на оплату послуг, наданих ним боржникові.

Відповідно до частин 1, 2 ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Згідно із ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором гарантії за період з 29.10.2021 по 21.07.2022 сума комісії, що підлягає сплаті становить 327 945,21 грн., загальна сума платежів, які клієнт сплатив за цей період становить 117 123,66 грн., сума боргу утворилась за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 та становить 210 821,55 грн. Доводів щодо правильності розрахунку апеляційна скарга не містить.

Доказів сплати вказаної суми відповідач не надав, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що у спірний період, а саме з 03.06.2022 банк не міг виконувати обов`язки щодо сплати зобов`язань по договору гарантії.

Так, 03.06.2022 рішенням Національного банку України №261-рш/БТ віднесено АТ «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних. Відповідно до відомостей, розміщених у Єдиному державному реєстрі судових рішень, які є відкритою інформацією у розумінні ст.20 Закону України «Про інформацію», рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 у справі №640/12723/22, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 визнано протиправним та скасовано рішення №261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02 червня 2022 року «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних». Ухвалою Верховного суду у складі Касаційного адміністративного суду від 10.05.2023 відкрито касаційне провадження за скаргою Національного банку України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.03.2023 у справі № 640/12723/22. Станом на дату розгляду апеляційної скарги, вказане касаційне провадження триває.

Водночас, 21.07.2022 Правлінням Національного банку України прийнято рішення №362-рш Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ Мегабанк.

Також, 21.07.2022 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №506 Про початок процедури ліквідації АТ Мегабанк та делегування повноважень ліквідатора банку, яким розпочато процедуру ліквідації АТ Мегабанк строком на 3 (три) роки з 22.07.2022 по 21.07.2025.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 2 статті 46 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, з дня початку процедури ліквідації банку, зокрема банківська діяльність банку завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню або збільшенню ліквідаційної маси; строк виконання всіх грошових зобов`язань банку та зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) вважається таким, що настав.

Приписами частини 6 статті 76 Закону України Про банки та банківську діяльність встановлено, що розпочата процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України та/або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що були підставою для її початку.

Відповідно до ч.7 ст.77 Закону України Про банки та банківську діяльність, розпочата процедура ліквідації банку не може бути зупинена/припинена, у тому числі в разі визнання протиправними (незаконними) та скасування індивідуальних актів Національного банку України та/або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що були підставою для її початку.

Згідно із положеннями ч.3 ст.79 Закону України Про банки та банківську діяльність, визнання протиправним (незаконним) та скасування індивідуального акта Національного банку України, зазначеного в частині другій цієї статті, або окремих його положень: не відновлює того становища банку, яке існувало до прийняття такого акта/рішення, включаючи відновлення правового статусу цього банку, та не відновлює становища/прав осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого акта/рішення; не може бути підставою для визнання недійсними, нечинними, протиправними та скасування будь-яких рішень, правочинів або інших дій/визнання протиправною бездіяльності, прийнятих, вчинених або допущених у процедурі виведення неплатоспроможного банку з ринку/ліквідації банку; не породжує будь-яких прав у осіб, які були учасниками банку на момент прийняття такого індивідуального акта/рішення, крім права на відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківська ліцензія - це запис у Державному реєстрі банків про право юридичної особи або філії іноземного банку на здійснення банківської діяльності, а відкликання банківської ліцензії - виключення Національним банком України з Державного реєстру банків запису про право юридичної особи або філії іноземного банку на здійснення банківської діяльності.

З огляду на наведені норми закону, саме з моменту запровадження в АТ «Мегабанк» процедури ліквідації відкликанням банківської ліцензії, банк не може здійснювати банківську діяльність, в тому числі виконувати зобов`язання перед відповідачем за договором гарантії. Відтак колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що зобов`язання банку за договором про надання гарантії №396 є припиненими саме з 22.07.2022 дня прийняття Правлінням Національного банку України рішення №362-рш Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ Мегабанк.

Згідно із ч.4 ст.36 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, початок тимчасової адміністрації або будь-які дії, що вживаються Фондом на виконання плану врегулювання, не є підставою для припинення, розірвання або невиконання договорів про надання послуг (виконання робіт), які забезпечують операційну та господарську діяльність банку, зокрема договорів з платіжними організаціями платіжних систем, про надання клірингових, розрахункових послуг, про оренду рухомого та нерухомого майна, про надання комунальних послуг, послуг зв`язку, охорони тощо. Приймаючий/перехідний банк є правонаступником неплатоспроможного банку за такими переданими договорами з моменту відчуження/передачі майна (активів) та зобов`язань неплатоспроможного банку. Такі договори виконуються на тих самих умовах, на яких вони були укладені з банком до часу визнання його неплатоспроможним. У разі припинення, розірвання або порушення умов таких договорів з боку контрагентів банку Фонд, приймаючий/перехідний банк, неплатоспроможний банк мають право вимагати відшкодування збитків у порядку, встановленому законодавством України.

Відповідач надав в підтвердження відхилення ТзОВ Оператор газотранспортної системи України номінацій/реноміцій відповідача скріншот з Інформаційної платформи Оператора ГТС (а.с.83), однак, вказаний скріншот є нечитабельним, що унеможливлює встановлення обставин, на підтвердження яких він поданий. Відповідно до ч.5 ст.96 ГПК України якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги. Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відтак колегія суддів відхиляє доводи апелянта про невідповідність банківської гарантії вимогам Кодексу ГТС у зв`язку з тим, що 03.06.2022 оператор ГТС на інформаційній платформі відхилив номінації/реномінації ТзОВ «Івано-Франкківськгаззбут» у зв`язку з недостатністю фінансового забезпечення, визначеного положеннями глави 2 розділу VІІ Кодексу ГТС, а також про те, що послуга з видачі тендерної гарантії з 03.06.2022 фактично не надавалась.

Щодо доводів про зарахування зустрічних однорідних вимог слід зазначити наступне.

29.10.2021 між АТ Мегабанк та ТОВ ЙЕ ЕНЕРГІЯ укладено договір № 406 про надання гарантії відповідно до умов якого Банк надавав ТзОВ ЙЕ ЕНЕРГІЯ послуги з видачі гарантії платежу (а.с. 180-182).

Згідно п. 1.1. договору про надання гарантії, Банк надає Клієнту послуги з видачі гарантії платежу на користь ТзОВ Оператор газотранспортної системи України (далі - Бенефіціар) з метою забезпечення виконання клієнтом зобов`язання перед Бенефеціаром за закупівлею: Договором транспортування природного газу № від 17.12.2019 (далі, відповідно - Гарантія, Зобов`язання) на наступних умовах: сума гарантії - 700 000 000, 00 UAH; - строк дії гарантії - до 28.10.2022 включно.

При цьому сторони встановили, що договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 28.10.2022, але не менше, ніж до повного виконання Сторонами усіх зобов`язань за договором (пункт 5.1 договору про надання гарантії).

Також, у забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання гарантії № 406 від 29.10.2022, між ТОВ ЙЕ ЕНЕРГІЯ (заставодавець) та АТ Мегабанк (заставодержатель) 29.10.2021 укладено договір № 390/406-3 застави майнових прав на вклад (депозит) (а.с. 183-188).

Предметом застави за договором застави є майнові права ТОВ ЙЕ ЕНЕРГІЯ на отримання грошових коштів у сумі 90 000 000, 00 гривень з вкладного рахунку, відкритого у АТ Мегабанк, що виникли на підставі Договору №59/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою відсотків щомісяця) від 24.09.2021.

Договір застави набрав чинності і діє з моменту підписання його Сторонами та протягом трьох років з дня закінчення строку дії договору про надання гарантії (договорів) визначеного (их) у п. 1.1. договору (п. 8.1. договору застави).

Згідно п.3.1.1. договору застави, ТзОВ ЙЕ ЕНЕРГІЯ взяло на себе зобов`язання, серед іншого, без письмової згоди Банку не вчиняти будь-яких правочинів відносно предмета застави, в тому числі щодо відчуження предмета застави, відмовлятись від права власності на предмет застави, вчиняти будь-які дії щодо виникнення у третіх осіб будь-яких прав на предмет застави тощо.

Відповідно до п. 3.1.4. договору застави, ТОВ ЙЕ ЕНЕРГІЯ без попереднього письмового дозволу АТ Мегабанк зобов`язалось не здійснювати уступку права вимоги за предметом застави.

Згідно п.6.4. договору застави, правочини або інші юридичні дії щодо предмету застави, вчинені з порушенням цього договору та/або чинного законодавства України, в тому числі, але не виключно, щодо відчуження заставодавцем переданого в заставу майна, без письмової згоди заставодержателя є недійсними. Обмеження, встановлені договором застави, поширюються як на предмет застави в цілому, так і на будь-яке окреме майно, що входить до його складу.

Відповідач у відзиві на позов вказав, що між ним та ТзОВ ЙЕ ЕНЕРГІЯ 15.03.2023 укладено договір №12А167-23-23 про відступлення права вимоги (а.с. 89 - 91), на підставі якого ТзОВ ЙЕ ЕНЕРГІЯ у порядку та на умовах, визначених цим договором, відступило ТзОВ Івано-Франківськгаз збут права вимоги до банку за договором № 59/2021 банківського строкового вкладу юридичної особи (з виплатою відсотків щомісяця) від 24.09.2021. Отже, за твердженням відповідача, ТзОВ Івано-Франківськгаз збут одержало право вимагати від АТ Мегабанк повернення грошових коштів в розмірі 150 410, 96 грн.

27.03.2023 за вих. №767-Сл-1847-0323 ТзОВ Івано-Франківськгаз збут направило на адресу банку заяву про припинення зобов`язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог (а.с. 94 - 95).

Апелянт вважає, що зобов`язання ТзОВ Івано-Франківськгаз збут перед АТ Мегабанк щодо погашення комісійної винагороди за договором про надання гарантії №396 від 29.10.2021 припинено одностороннім правочином про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Разом з цим, в матеріалах справи наявна адресована відповідачу заява АТ Мегабанк від 11.04.2023 №5613 про те, що враховуючи той факт, що станом на дату надання відповіді на повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні від 27.03.2023 за вих. №767-Сл-1847-0323 АТ Мегабанк письмової згоди ТзОВ ЙЕ ЕНЕРГІЯ вчиняти будь-які правочини відносно предмета застави не надавало, керуючись приписами норм ст.516 ЦК України та умовами договору застави, зокрема п.6.4. договору застави, повідомлено, що договір №12Al67-23-23 про відступлення права вимоги від 15.03.2023 вважається недійсним, правові підстави для заміни кредитора з ТзОВ ЙЕ ЕНЕРГІЯ на ТзОВ Івано-Франківськгаз збут у зобов`язанні, які зазначені відповідачем у повідомленні про заміну кредитора у зобов`язанні від 27.03.2023 за вих. № 767-Сл-1847-0323, відсутні (а.с. 189-190).

Окрім того, відповідно до п.8 ч.2 ст.46 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб з дня початку процедури ліквідації банку забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов`язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін. Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на правочини, зобов`язання за якими припиняються у процедурі ліквідаційного неттінгу, що здійснюється в порядку, встановленому статтею 54-1 цього Закону, та припинення зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується. Зарахування зустрічних однорідних вимог боржника, який одночасно є кредитором банку, що ліквідується, здійснюється під час задоволення Фондом відповідної черги акцептованих вимог кредиторів, до якої віднесені вимоги такого кредитора, за заявою кредитора банку і в сумі, що не перевищує суму акцептованих вимог за заявою банку.

Також відповідно до п.4-1 ч.1 ст.602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних вимог за зобов`язаннями, стороною яких є неплатоспроможний банк, крім випадків, установлених законом.

При цьому, те, що заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог відповідач направив позивачу після набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10.11.2022 у справі №640/12723/22 про визнанння протиправним та скасування рішення №261-рш/БТ Правління Національного банку України від 02 червня 2022 року «Про віднесення Акціонерного товариства «Мегабанк» до категорії неплатоспроможних» не впливає на застосування до спірних правовідносин п.8 ч.2 ст.46 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб та п.4-1 ч.1 ст.602 ЦК України в силу вимог наведеної вище норми ч.3 ст.79 Закону України Про банки та банківську діяльність та ч.10 ст.266-1 КАСУ, відповідно до якої суд не може прийняти будь-яке інше рішення, що може мати наслідком зупинення/припинення розпочатої процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку та/або ліквідації банку.

Відтак доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини, апелянт не обґрунтував та не довів порушення застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оскаржуване рішення вказаним вимогам відповідає.

Враховуючи встановлені обставини справи, зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи, беручи до уваги межі перегляду оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

В порядку положень ст.129 ГПК України судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, слід покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 276, 282, 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Івано-Франківськгаз збут №767-Ск-2843-0723 від 21.07.2023 (вх. ЗАГС. №01-05/2438/23 від 21.07.2023) - відмовити.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 30.06.2023 у справі №909/418/23 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.