УХВАЛА

м. Київ

22.09.2023Справа № 910/11202/22

Господарський суд міста Києва у складі судді ДЖАРТИ В. В., розглянувши заяву адвоката Гольдарба Я.Ю. в інтересах відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/11202/22

за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до 1. ОСОБА_6

2. ОСОБА_7

3. ОСОБА_8

4. ОСОБА_1

5. ОСОБА_9

6. ОСОБА_10

7. ОСОБА_11

8. ОСОБА_12

9. ОСОБА_13

10. ОСОБА_14

11. ОСОБА_2

12. ОСОБА_15

13. ОСОБА_3

14. ОСОБА_4

15. ОСОБА_5

про стягнення 2 375 429 188,10 грн

Без виклику (повідомлення) представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення збитків у розмірі 2 375 082 073, 11 грн.

27.10.2022 Господарським судом міста Києва на виконання вимог ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, були направлені запити до Відділів з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької, Шевченківської, Деснянської, Голосіївської, Солом`янської, Печерської, Оболонської, Дніпровської районних в місті Києві державних адміністрацій та Козинської селищної ради Обухівського району Київської області з метою встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідачів - фізичних осіб.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.12.2022 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.01.2023.

Ухвалою суду від 27.03.2023 у зв`язку із перебуванням судді Зеленіної Н.І. у відпустці, підготовче засідання було призначене на 05.04.2023. У подальшому підготовче засідання відкладалось.

Так за наслідками підготовчого засідання 13.09.2023 судом протокольною ухвалою було прийнято до розгляду заяву про збільшення розміру позовних вимог від 11.09.2023; долучено до матеріалів справи заперечення позивача від 11.09.2023; відмовлено у задоволенні спільного клопотання відповідачів 4, 11, 13-15 про залишення позовної заяви без руху, поданого разом із відзивом на позовну заяву віл 24.07.2023; відмовлено у задоволенні спільних клопотань відповідачів 4, 11, 13-15 про витребування оригіналів доказів, поданого разом із відзивом на позовну заяву від 24.07.2023, про витребування доказів від 26.07.2023 та про витребування доказів від 09.08.2023; відмовлено у задоволенні спільних клопотань відповідачів 1, 3, 6-10 про витребування доказів від 29.08.2023; закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 27.09.2023.

19.09.2023 через відділ діловодства суду від адвоката Гольдарба Я. Ю в інтересах відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/11202/22.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.09.2023 визнано відвід судді Зеленіної Н. І. від розгляду справи № 910/11202/22 необґрунтованим, передано заяву адвоката Гольдарба Я. Ю. в інтересах відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/11202/22 для визначення судді в порядку, встановленому частиною 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України.

19.09.2023 за наслідками автоматизованого розподілу матеріалів заяви у справі № 910/11202/22 останню передано на розгляд судді Джарти В. В.

Розглянувши заяву адвоката Гольдарба Я. Ю. про відвід судді Зеленіної Н. І. від розгляду справи № 910/11202/22 суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Так, подана заява про відвід мотивована тим, що суд не сприяє учасникам справи у реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), зокрема з доказування, а навпаки відмовляє в задоволенні клопотання відповідачів про витребування доказів. Крім того, за твердженнями адвоката суд неправомірно прийняв до розгляду заперечення на відзив, поданих Фондом з пропущеним строком, оскільки останні мали бути залишені без розгляду в порядку частини 2 статті 118 ГПК України. Також адвокат зазначає, що суд з`ясування думки сторін закрив підготовче засідання та призначив справу до розгляду по суті в судовому засіданні 27.09.2023, не погодивши дату з представниками сторін. До того ж, адвокат відповідачів зазначив, що прийнята судом заява Фонду про збільшення розміру позовних вимог, як виправлення поданої попередньо 29.08.2023 та прийнятої судом, не може вважатися заявою про збільшення, оскільки замість позовним вимог про стягнення 2 376 393 188,10 грн тепер позивач просить стягнути 2 375 429 188,10 грн, тобто меншу суму, що свідчить що заява мала бути про зменшення розміру позовних вимог.

З огляду на вказане адвокат Гольдарб Я. Ю. стверджує, що складається враження, що представники відповідачів залишаються непочутими судом.

Згідно з частиною 1 статті 35 ГПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 3 статті 38 ГПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Згідно з Європейською Хартією "Про закон "Про статус суддів" судді при виконанні своїх обов`язків повинні бути доступними та виявляти повагу по відношенню до осіб, які до них звертаються; повинні турбуватися про підтримання високого рівні компетентності, необхідного рівня вирішення справ в кожному конкретному випадку, оскільки від рішень судді залежить гарантія прав особи.

Відповідно до пункту 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зав`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення. У цьому випадку незалежність судової влади є втіленням загального принципу: "Ніхто не може бути суддею у власній справі". Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси певної сторони у будь-якій суперечці. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Приписами статті 15 Кодексу суддівської етики також визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006, які схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, незалежність судових органів є передумовою забезпечення правопорядку та основною гарантією справедливого вирішення справи в суді. Отже, суддя має відстоювати та втілювати в життя принцип незалежності судових органів в його індивідуальному та колективному аспектах.

Пунктом 1.1 Бангалорських принципів поведінки суддів передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від стороннього впливу, спонукання, тиску, загроз чи втручання, прямого чи опосередкованого, що здійснюється з будь-якої сторони та з будь-якою метою. Одночасно, вказаними Принципами унормовано, що об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Бангалорських принципів поведінки суддів, при виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів. Поведінка судді в процесі засідання та за стінами суду має сприяти підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі до об`єктивності суддів та судових органів.

Доведення наявності обставин для відводу покладається на сторону, яка заявляє відвід.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Водночас, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ. Аналогічна правова позиція сформульована в пункті 1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011.

Адвокатом Гольдарб Я. Ю. не доведено наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Натомість з наведених заявником доводів вбачається незгода з процесуальними рішеннями судді під час розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 35 ГПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд вважає за необхідне зауважити, що відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра судді на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

У контексті викладеного, не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів), у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень в інших справах, у тому числі подібних.

При цьому суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у Рішенні від 09.11.2006 в справі "Білуха проти України" (Заява № 33949/02), згідно з якою стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

При вирішенні справи "Biluha v. Ukraine" Європейський суд з прав людини у пункті 49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У пункті 52 цього ж рішення щодо об`єктивного критерію зазначено, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суду в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Отже, у поданій заяві про відвід не доведено фактів прояву суддею Зеленіною Н.І. поведінки, яка б свідчила про упередженість чи небезсторонність у цій справі або того, що суддя допустила порушення вимог стандарту безсторонності та неупередженості у своїй процесуальній діяльності.

Отже, суд, за результатами розгляду заяви адвоката Гольдарба Я.Ю. в інтересах відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/11202/22, дійшов висновку про відсутність підстав задоволення заяви про відвід.

Керуючись статтями 35-36, 38-39, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Гольдарба Я.Ю. в інтересах відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відвід судді Зеленіної Н.І. від розгляду справи № 910/11202/22 - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили 22.09.2023 та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ВІКТОРІЯ ДЖАРТИ