ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 Справа № 914/1940/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд», м. Стрий, Львівська обл.,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Градобуд-Престиж», смт. Верхнє Синьовиднє, Львівська обл.,

про: стягнення 805 187,96 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Козак С.І.;

від відповідача: не з`явився;

Хід розгляду справи.

Товариства з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Градобуд-Престиж» про стягнення 805 187,96 грн.

Ухвалою від 12.07.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 29.08.2023.

25.07.2023 на адресу суду повернувся поштовий конверт від Відповідача з ухвалою про відкриття провадження у справі із зазначенням причини повернення поштового повідомлення: Адресат відсутній.

Виклик у судове засідання надсилався за адресою відповідача, вказаною у позовній заяві та зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 82613, Львівська область, смт. Верхнє Синьовиднє, вул. Січових Стрільців, 45.

Вказана ухвала також була розміщені на веб-сторінці офіційного веб-порталу судової влади України.

Відповідно до частин третьої та сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження/місця проживання не поступало.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17, отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення юридичної особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

Таким чином, суд констатує, що сторони є належним чином повідомлені про розгляд їхньої справи у суді та мали можливість передбачену законом на реалізацію своїх прав та законних інтересів, з урахуванням сформованої позиції судів вищих інстанцій щодо належного повідомлення учасників процесу.

Ухвалою від 29.08.2023 суд відклав розгляд справи на 12.09.2023.

Ухвалою від 12.09.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 26.09.2023.

В судове засідання 26.09.2023 з`явився представник Позивача, надала пояснення по суті спору, просила позов задоволити, представник Відповідача не з`явився, причин не явки не вказав, відзиву на позовну заяву не подав.

В судовому засіданні 26.09.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за Договорами поставки № 02/07-18 від 02.01.2018 року та № 02/04-19 від 02.01.2019 року в частині оплати поставленого товару позивачем, у зв`язку з чим за ТОВ «Градобуд Престиж» утворилась заборгованість у розмірі 805 187,96 грн, що підтверджується двосторонньо підписаними видатковими накладними, ТТН та Актами звірки взаєморозрахунків долученими до матеріалів справи.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, позовні вимоги не заперечив, доказів сплати заборгованості не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

02.01.2018 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Градобуд Престиж» (покупець, відповідач) укладено договір № 02/07-18 поставки товару (Договір 1).

02.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Західтрансбуд» (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Градобуд Престиж» (покупець, відповідач) укладено договір № 02/04-19 поставки товару (Договір 2).

У відповідності до умов Договорів 1, 2 постачальник зобов`язувався доставити та передати у власність покупцю матеріали (щебінь різної франкції, відсів, пісок), продукцію власного виробництва (бруківку, бордюр, поребрик, кільця, кришки, днище та іншу продукцію), відповідно до усного або письмового замовлення, а покупець зобов`язувався прийняти та оплатити за матеріали та продукцію на умовах даного договору (п. 1.1 Договору 1, 2).

Згідно п.2.1 договорів 1, 2 поставка матеріалів та продукції власного виробництва Покупцю в термін погоджений усній чи письмовій формі відповідно до умов цього Договору та здійснюється транспортом Постачальника.

Відповідно до п. 4.2 договорів Підставою для перерахування грошових коштів є рахунок фактура та видаткова накладна. Покупець зобов`язується провести оплату за отриманий товар протягом 10 календарних днів з моменту отримання матеріалів та/або продукції.

На виконання умов укладених договорів позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 1 683 537,96 грн, що підтверджується видатковими накладними № 0000046 від 20.07.2018; № 0000057 від 16.08.2018; № 0000057 від 16.08.2018; № 0000085 від 31.10.2018; № 0000095 від 26.11.2018; № 0000104 від 11.12.2018; № 0000100 від 11.12.2018; № 0000005 від 28.02.2019; № 0000009 від 29.03.2019; № 0000006 від 29.03.2019; № 000079 від 07.06.2019; № 000095 від 03.07.2019; № 000096 від 07.08.2019; № 000184 від 19.11.2019; № 000185 від 19.11.2019; № 000250 від 04.12.2019; № 000257 від 05.12.2019; № 000293 від 05.12.2019; № 91 від 17.02.2020; № 92 від 17.02.2020; № 226 від 03.08.2020; № 227 від 03.08.2020, які підписані сторонами без зауважень.

Позивач стверджує, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання щодо оплати за поставлений товар частково в розмірі 878 350,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями долученими до матеріалів справи. Таким чином, станом на дату подання позову до суду, заборгованість відповідача перед позивачем становить 805 187,96 грн, доказів зарахування зустрічних грошових вимог матеріали справи не містять, відповідач доводів позивача не спростував.

Таким чином, свої зобов`язання щодо поставки товару ТОВ «Західтрансбуд» виконало в повному обсязі та належним чином. А Відповідач порушив умови вищезгаданого Договору і не здійснив оплату в повному обсязі за вже отриманий Товар.

Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договорів 1, 2 Відповідачем, щодо оплати вартості поставленої продукції, ТОВ «Західтрансбуд» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за поставлений та неоплачений товар у розмірі 805 187,96 грн.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 712 ЦПК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, між ТОВ «Західтрансбуд» та ТОВ «Градобуд Престиж» було укладено договори поставки № 02/07-18 від 02.01.2018 та № 02/04-19 від 02.01.2019, згідно умов яких Продавець зобов`язувався поставити у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язався прийняти Товар та своєчасно оплатити.

На виконання умов договорів позивач передав у власність відповідача товар у період з 20.07.2018 по 03.08.2020 на суму 1 683 537,96 грн, який відповідач оплатив частково в розмірі 878 350,00 грн.

Як встановлено судом, Відповідач неналежно виконав взяті на себе договірні зобов`язання по оплаті отриманого від позивача товару, оплативши такий частково. Заборгованість на момент подання позову до суду складала 805 187,96 грн.

З огляду на вищевказані обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення основної заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю в розмірі 805 187,96 грн.

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Відтак до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 12 077,82 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Градобуд-Престиж" (82613, Львівська область, Стрийський район, смт. Верхнє Синьовиднє, вул. С. Стрільців, 45 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Західтрансбуд" (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Заньковецької, 23, )

805 187,96 грн заборгованості та 12077,82 грн судового збору.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.10.2023 р.

Суддя Запотічняк О.Д.