ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023м. ХарківСправа № 922/3136/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Почуєвій А.А.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод "ГНЦЛС", м.Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", м.Харків , Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро "Стандарти та якість", м.Харків
про визнання недійсними договорів
за участю представників:

від позивача: Гуляєв А.В.

від першого відповідача: Хоменко Є.О.

від другого відповідача: Бондаренко Н.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод "ГНЦЛС" (надалі- позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" (надалі - перший відповідач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро "Стандарти та якість" (надалі - другий відповідач), в якому просить:

1) визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №ВПВ-22/06/23-01-Бл від 22.06.2023, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Бюро "Стандарти та якість" (код 36224590, місцезнаходження: 61023, м. Харків, вул.Весніна, буд. 5) та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Блінд" (, Реєстраційний код ЄДРІСІ - 233910, місцезнаходження: 61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд.1, корп.45, оф.21);

2) Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №ВПВ-22/06/23-10-Бл від 22.06.2023, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Бюро "Стандарти та якість" (код 36224590, місцезнаходження: 61023, м. Харків, вул.Весніна, буд. 5) та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Блінд" (, Реєстраційний код ЄДРІСІ - 233910, місцезнаходження: 61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд.1, корп.45, оф.21);

3) Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №ВПВ-22/06/23-11-Бл від 22.06.2023, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Бюро "Стандарти та якість" (код 36224590, місцезнаходження: 61023, м. Харків, вул.Весніна, буд. 5) та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Блінд" (, Реєстраційний код ЄДРІСІ - 233910, місцезнаходження: 61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд.1, корп.45, оф.21);

4) Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №ВПВ-22/06/23-12-Бл від 22.06.2023, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Бюро "Стандарти та якість" (код 36224590, місцезнаходження: 61023, м. Харків, вул.Весніна, буд. 5) та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Блінд" (, Реєстраційний код ЄДРІСІ - 233910, місцезнаходження: 61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд.1, корп.45, оф.21);

5) Визнати недійсним договір про відступлення права вимоги №ВПВ-22/06/23-13-Бл від 22.06.2023, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Бюро "Стандарти та якість" (код 36224590, місцезнаходження: 61023, м. Харків, вул.Весніна, буд. 5) та товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Блінд" (, Реєстраційний код ЄДРІСІ - 233910, місцезнаходження: 61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд.1, корп.45, оф.21).

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на те, що, по-перше, вищевказані договори повинні були бути зареєстровані Національним банком України відповідно до Постанови НБУ №6 від 02.01.2019; відсутність такої реєстрації зумовлює недійсність укладених договорів. По-друге, за своєю правовою природою оспорювані договори є договорами факторингу, тоді як згідно частини третьої статті 512, статті 1079 ЦК України відступлення права вимоги за договором позики на користь юридичної особи, яка не має статусу банку або фінансової установи не допускається, тому укладені договори про відступлення прав вимоги суперечать ЦК України та повинні бути визнані недійсними. По-третє, дані договори містять елементи фіктивності, оскільки фактичні розрахунки за ними не проведені та не будуть проводитись, дії сторін під час його укладення направлені не на реальне настання правових наслідків, а на введення позивача в оману щодо дійсного кредитора у зобов`язаннях за договорами позики, а тому повинні бути визнані судом недійсними на підставі ст.ст.227, 234 ЦК України.

Ухвалою від 19.07.2023 дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.08.2023.

01 серпня 2023 (вх. № 20310) від ТОВ "Бюро "Стандарти та якість" надійшов відзив на позовну заяву, у якому перший відповідач просив суд відмовити в позові з підстав його необґрунтованості та недоведеності.

Відзив першого відповідача долучено судом до матеріалів справи.

04 серпня 2023 року від представника ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Блінд", надійшов відзив на позовну заяву, у якому перший відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що оспорювані договори станом на час розгляду цієї справи судом не повинні реєструватися Національним Банком України, така реєстрація жодним чином не впливає на чинність договорів. Укладення оспорюваних договорів мало правові наслідки для сторін, ознак фіктивності оскаржувані угоди та дії сторін не містять. За своєю правовою природою оспорювані договори є договорами купівлі-продажу права вимоги (цесії).

Відзив другого відповідача долучено судом до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні 16.08.2023 судом постановлено ухвалу без виходу до нарадчої кімнати про закриття підготовчого провадження та призначення розгляду справи по суті на 18.09.2023.

Представник позивача в судовому засіданні 18.09.2023 підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідачів у даному судовому засіданні проти вимог позивача заперечили з підстав, наведених у відзивах на позовну заяву, просили у задоволенні позову відмовити.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

З текстів договорів позики № 1-08 від 27.08.2015 р.; № 314 від 04.03.2016 р., №315 від 04.03.2016 р., № 316 від 04.03.2016 р., 317 від 25.07.2016 р (далі за текстом- Договори позики), вбачається, що позивач взяв в борг грошові кошти, відповідно, у UK Pharma Impex Limited (44A THE GREEN, Варлінгхам, Сюррей, Англія, Великобританія, CR6 9NA); Nenat Holdings Limited (Poseidonos, 1, LEDRA BUSINESS CENTRE, 2406 Egkomi, Nicosia Cyprus), Premier MFO Overseas Limited (Poseidonos, 1, LEDRA BUSINESS CENTRE, 2406 Egkomi, Nicosia Cyprus); Premier MFO Overseas Limited (Poseidonos, 1, LEDRA BUSINESS CENTRE, 2406 Egkomi, Нікосія, Кіпр); Latan Corporation Limited (Poseidonos, 1, LEDRA BUSINESS CENTRE, 2406 Egkomi, Нікосія, Кіпр).

За умовами вказаних договорів позики позивачем отримано в строкове платне користування грошові кошти в іноземній валюті.

В подальшому, вказані нерезиденти на підставі договорів № 01-08/20 від 01.06.2020, № 314/20 від 01.06.2020, № 315/20 від 01.06.2020, №316/20 від 01.06.2020, №317/20 від 01.06.2020, копії яких наявні в матеріалах справи, відступили своє право вимоги належного виконання усіх зобов`язань за договорами позики, у тому числі сплати процентів та головної заборгованості на користь ALL INVEST SECURITIES LIMITED (4 Diagorou Str., KERMIA BUILDING, 5 floor, office 503, Nicosia Cyprus).

В свою чергу, ALL INVEST SECURITIES LIMITED на підставі договорів цесії № від 15.03.2023, № від 15.03.2023, № від 15.03.2023, № від 15.03.2023, № від 15.03.2023 право вимагати від Боржника належного виконання всіх зобов`язань за договорами позики передало Salemhalbay Korlatolt Felelossegu Tarsasag (Товариство з обмеженою відповідальністю «Салємхалбай», 1024, Budapest, Hungary, Rуmer Flуris utca 8 13373/8/B).

08 травня 2023 року Salemhalbay Korlatolt Felelossegu Tarsasag на підставі договорів № 1, № 12, № 10, № 11, № 13 відступило своє право вимоги до позивача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «БЮРО «СТАНДАРТИ ТА ЯКІСТЬ».

22 червня 2023 року між ТОВ «Бюро стандарти та якість» (другий відповідач) та ТОВ «Компанія з управління активами «ФІНЕКС-КАПІТАЛ» (перший відповідач) укладено договори про відступлення права вимоги до договорів позики, які за своїм змістом є аналогічними, а саме: Договір про відступлення права вимоги № ВПВ-22/06/23-01-Бл від 22.06.2023; Договір про відступлення права вимоги № ВПВ-22/06/23-10-Бл від 22.06.2023; Договір про відступлення права вимоги № ВПВ-22/06/23-11-Бл від 22.06.2023; Договір про відступлення права вимоги № ВПВ-22/06/23-12-Бл від 22.06.2023; Договір про відступлення права вимоги № ВПВ-22/06/23-13-Бл від 22.06.2023, за якими Первісний кредитор (ТОВ «Бюро стандарти та якість»), відступив на користь Нового кредитора (ТОВ «Компанія з управління активами «ФІНЕКС-КАПІТАЛ») права вимоги до Боржника (ТОВ «Дослідний завод «ГНЦЛС») за Основним договором (договори позики) щодо сплати сум займів та процентів (п. 1.1. Договорів) (далі за текстом - договори відступлення права вимоги).

Так, за змістом Договору про відступлення права вимоги № ВПВ-22/06/23-01-Бл від 22.06.2023 до Нового кредитора (першого відповідача) переходить право вимагати виконання Боржником зобов`язань за договором позики № 1-08 від 27.08.2015 з усіма додатками до нього в частині сплати 2 362 562,50 євро позики та 201 497,44 євро заборгованості за процентами, а Новий кредитор за відступлення права вимоги, в обсязі встановленому п. 1.3 цього Договору, зобов`язався у строк до 07.07.2023 сплатити Первісному кредитору вартість права вимоги у розмірі 4 609 470 гривень 00 копійки (п. п. 1.3, 3.1 Договору).

За змістом Договору про відступлення права вимоги № ВПВ-22/06/23-10-Бл від 22.06.2023 до Нового кредитора (відповідача першого) переходить право вимагати виконання Боржником зобов`язань за договором позики № 314 від 04.03.2016 з усіма додатками до нього в частині сплати 908 677,88 євро позики та 77 499,00 євро заборгованості за процентами, а Новий кредитор за відступлення права вимоги, в обсязі встановленому п. 1.3 цього Договору, зобов`язався у строк до 07.07.2023 сплатити Первісному кредитору вартість права вимоги у розмірі 1 772 873,00 гривень 00 копійки (п. п. 1.3, 3.1 Договору).

Згідно Договору про відступлення права вимоги № ВПВ-22/06/23-11-Бл від 22.06.2023 до Нового кредитора (відповідача першого) переходить право вимагати виконання Боржником зобов`язань за договором позики № 315 від 04.03.2016 з усіма додатками до нього в частині сплати 1 181 281,25 євро позики та 102 172,75 євро заборгованості за процентами, а Новий кредитор за відступлення права вимоги, в обсязі встановленому п. 1.3 цього Договору, зобов`язався у строк до 07.07.2023 сплатити Первісному кредитору вартість права вимоги у розмірі 2 307 295,00 гривень 00 копійки (п. п. 1.3, 3.1 Договору).

Згідно Договору про відступлення права вимоги № ВПВ-22/06/23-12-Бл від 22.06.2023 до Нового кредитора (відповідача першого) переходить право вимагати виконання Боржником зобов`язань за договором позики № 316 від 04.03.2016 з усіма додатками до нього в частині сплати 1 363 016,83 євро позики та 116 248,55 євро заборгованості за процентами, а Новий кредитор за відступлення права вимоги, в обсязі встановленому п. 1.3 цього Договору, зобов`язався у строк до 07.07.2023 сплатити Первісному кредитору вартість права вимоги у розмірі 2 659 309,00 гривень 00 копійки (п. п. 1.3, 3.1 Договору) .

За змістом Договору про відступлення права вимоги № ВПВ-22/06/23-13-Бл від 22.06.2023 до Нового кредитора (відповідача першого) переходить право вимагати виконання Боржником зобов`язань за договором позики № 317 від 04.03.2016 з усіма додатками до нього в частині сплати 5 452 067,30 євро позики та 464 994,11 євро заборгованості за процентами, а Новий кредитор за відступлення права вимоги, в обсязі встановленому п. 1.3 цього Договору, зобов`язався у строк до 07.07.2023 сплатити Первісному кредитору вартість права вимоги у розмірі 10 637 237,00 гривень 00 копійки (п. п. 1.3, 3.1 Договору).

Права вимоги Первісного кредитора вважаються відступленими (переданими) Новому кредитору з моменту підписання повноважними представниками Сторін цього Договору. (п. 2.1 Договорів). Ці Договори є укладеними та набирають чинності з моменту їх підписання Сторонами і діють до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ними (п.6.1 Договорів).

Як свідчать матеріали справи, позивач отримав від нового кредитора письмове повідомлення №01юр/53 від 11.07.2023 про зміну сторони у зобов`язанні. Вказані обставини сторонами визнаються.

З наведеного вбачається, що станом на дату звернення до суду з цим позовом, Новим кредитором позивача за договорами позики є ТОВ "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал", що діє від свого імені, в інтересах та за рахунок активів Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Блінд".

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов`язується або не зобов`язується їх оплатити. Договір відступлення права вимоги (цесії) може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. В такому випадку на відносини цесії розповсюджують положення про договір купівлі-продажу.

Частинами 3, 4 статті 656 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 350 Господарського кодексу України банк має право укласти договір факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги), за яким він передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони за плату, а друга сторона відступає або зобов`язується відступити банку своє право грошової вимоги до третьої особи. Загальні умови та порядок здійснення факторингових операцій визначаються Цивільним кодексом України, цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також нормативно-правовими актами Національного банку України та національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Разом з цим в статті 1077 Цивільного кодексу України визначено поняття договору факторингу, відповідно до якого за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 зазначено, що ознаками договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.

Договір факторингу має такі ознаки: 1) предметом договору є надання фінансової послуги за плату; 2) зобов`язання, в якому клієнтом відступається право вимоги, може бути тільки грошовим; 3) договір факторингу має передбачати не тільки повернення фінансування фактору, а й оплату клієнтом наданої фактором фінансової послуги; 4) договір факторингу укладається тільки в письмовій формі та має містити визначені Законом №2664-ІІІ умови; 5) мета договору полягає у наданні фактором та отриманні клієнтом фінансової послуги.

Таким чином, договір відступлення права вимоги та договір факторингу можуть мати схожі умови, проте їх правова природа, предмет та мета укладення суттєво відрізняються.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.03.2021 у справі №906/1174/18 вказала на те, що якщо предметом та метою укладеного договору є відступлення права вимоги, а інші суттєві умови договору притаманні як договорам відступлення права вимоги, так і договорам факторингу, то за відсутності доказів, що підтверджують надання новим кредитором фінансової послуги (надання грошових коштів за плату) попередньому кредитору, у суду немає підстав вважати такий договір відступлення права вимоги договором факторингу.

Якщо укладений договір відступлення права вимоги містить умови, які притаманні виключно договору факторингу, або навпаки, то суд має з`ясувати, який саме договір укладений сторонами, з урахування всієї сукупності його суттєвих ознак. Відступлення права вимоги може відбуватись, зокрема, на підставі договору купівлі-продажу, дарування, міни. Якщо право вимоги відступається за плату (так званий продаж боргів), то сторони у відповідному договорі мають визначити ціну продажу цього майнового права. Можлива різниця між вартістю права вимоги та ціною його продажу може бути обумовлена ліквідністю цього майнового права та сама по собі (за відсутності інших ознак) не свідчить про наявність фінансової послуги, яка надається новим кредитором попередньому.

Проаналізувавши правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про те, що за своє правовою природою на правовідносини, що виникли на підставі оспорюваних договорів, розповсюджуються норми щодо купівлі-продажу права вимоги (цесії).

Судом встановлено, що при укладенні спірних договорів сторони належним чином досягли згоди з усіх істотних умов для відступлення права вимоги, відобразивши їх у тексті договорів, у тому числі щодо предмету зобов`язання, яке відступається; вартості відступлених прав вимоги; передачі документів, що підтверджують право вимоги; щодо порядку розрахунків; взаємних прав та обов`язків сторін, тощо.

Різниця ж між вартістю права вимоги та ціною його продажу обумовлена ліквідністю цих майнових прав, на що вплинули умови додаткових угод до договорів позики від 25.10.2022, згідно з якими сторонами знижено відсоткову ставку за позикою, позичальника звільнено від нарахування та сплати відсотків за користування позикою протягом дії воєнного стану в Україні та п`яти років після його скасування, відтермінування строку повернення позики до 2039 року.

Таким чином, з огляду на вищезазначене, доводи позивача про те, що оспорювані правочини є договорами факторингу, за якими вчинено фінансову послугу без відповідного дозволу (ліцензії), що є підставою для визнання їх недійсними згідно з ч. 1 ст. 227 Цивільного кодексу України не знайшли свого підтвердження.

Щодо доводів позивача про недійсність договорів через відсутність реєстрації цих договорів Національним банком України, суд відмічає таке.

З копій реєстраційних свідоцтв, листів та інформаційних повідомлень обслуговуючого банку, доданих відповідачем першим до матеріалів справи разом із відзивом на позовну заяву вбачається, що договори позики № 1-08 від 27.08.2015 р; № 314 від 04.03.2016 р., № 315 від 04.03.2016 р., № 316 від 04.03.2016 р., 317 від 25.07.2016 р., зміна сторони зобов`язання на ALL INVEST SECURITIES LIMITED, додаткові угоди, були зареєстровані Національним банком України відповідно до вимог постанови Правління НБУ від 17 червня 2004 року № 270 «Про затвердження Положення про порядок отримання резидентами кредитів, позик в іноземній валюті від нерезидентів і надання резидентами позик в іноземній валюті нерезидентам», яка втратила чинність 07 лютого 2019 року.

Інформацію щодо додаткових угод від 25.10.2022 до вказаних вище договорів позик внесено до Інформаційної системи Національного Банку України у відповідності до положень чинної Постанови НБУ від 02 січня 2019 року № 6 «Про затвердження Положення про порядок надання банками НБУ інформації щодо договорів, які передбачають виконання резидентами боргових зобов`язань перед нерезидентами-кредиторами за залученими резидентами кредитами, позиками» (далі за текстом - Постанова № 6).

Згідно з п. 3 Постанови № 6 з 07 лютого 2019 року обслуговування банками операцій резидентів за договорами, що передбачають виконання резидентами боргових зобов`язань перед нерезидентами-кредиторами за залученими резидентами кредитами (позиками) (далі договори), здійснюється, зокрема, з урахуванням такого:

1) реєстрація договорів, яка була здійснена НБУ (реєстраційні свідоцтва, що були видані НБУ резидентам-позичальникам) у період до 07 лютого 2019 року, втрачає(ють) чинність;

2) банки зобов`язані надавати інформацію щодо договорів в електронній формі до автоматизованої інформаційної системи Національного банку України Кредитні договори з нерезидентами (далі - Інформаційна система) згідно з порядком, установленим Положенням про надання інформації, з 10 год. 07 лютого 2019 року та з урахуванням підпунктів 4 та 5 пункту 3 цієї постанови;

3) інформація щодо договорів, яка згідно з Положенням № 270 надавалася банками до НБУ для цілей реєстрації договорів (унесення змін до реєстрації договорів) та міститься в електронному реєстрі повідомлень про договори, що ведеться засобами спеціального програмного забезпечення НБУ щодо реєстрації договорів (далі Реєстр), станом на 10 год. 07 лютого 2019 року переноситься в автоматизованому режимі до облікових записів Інформаційної системи (із збереженням номера та дати запису, що відповідає договору в Реєстрі, для облікового запису, що відповідає цьому договору в Інформаційній системі);

4) банк (у разі потреби) уносить зміни/уточнення до інформації щодо договорів, яка була в автоматизованому режимі відповідно до підпункту 3 пункту 3 цієї постанови перенесена до облікових записів Інформаційної системи, у загальному порядку згідно з Положенням про надання інформації;

5) банк, якщо в Інформаційній системі немає облікового запису, що відповідає договору, реєстрація якого підтверджувалася реєстраційним свідоцтвом (із додатками за їх наявності) у паперовій формі, що було видане НБУ резиденту-позичальнику та станом на 06 лютого 2019 року залишалося діючим, уносить інформацію щодо такого договору (із посиланням на номер і дату такого реєстраційного свідоцтва) до Інформаційної системи не пізніше дня проведення валютної операції за цим договором через цей банк.

Інформаційна система - це комплекс організаційно-технічних засобів НБУ, який забезпечує формування централізованої інформаційної бази про договори, які передбачають виконання резидентами боргових зобов`язань перед нерезидентами-кредиторами за залученими резидентами кредитами, позиками (уключаючи поворотну фінансову допомогу).

На підставі наведених вище норм суд приходить до висновку, що сама по собі процедура реєстрації НБУ, обслуговуючим банком боргових зобов`язань з нерезидентами не впливає на чинність договорів в розумінні ст. 203 ЦК України, а має наслідком відмову обслуговуючим банком в проведенні платіжних операцій.

З урахуванням того, що ALL INVEST SECURITIES LIMITED здійснило відступлення прав вимоги за договорами позики на користь Salemhalbay Korlatolt Felelossegu Tarsasag (Товариство з обмеженою відповідальністю «Салємхалбай») 08.05.2023, а на підставі додаткової угоди від 25.10.2022 через воєнний стан в Україні платіжні операції за цими договорами позики «заморожені», у позивача, як і у обслуговуючого банку відсутній обов`язок з надання до Інформаційної системи повідомлення щодо змін до договорів позики, в порядку, передбаченому Постановою № 6.

Також слід зазначити, що фактично відбулась трансформація кредиту з нерезидентом в боргові зобов`язання перед резидентом, виконання яких мають відбуватися у національній валюті України в силу вимог ст. 533 ЦК України та такі операції не перебувають під валютним контролем НБУ, відповідно не регулюються Постановою № 6.

Під час розгляду цієї справи не знайшли свого підтвердження і доводи позивача про фіктивність договорів, що оскаржуються.

З пояснень представника відповідача першого вбачається, що станом на дату розгляду цієї справи судом розрахунки за відступлені права між первісним та новим кредиторами не проведені, проте, вказані обставини не свідчать про відсутність наміру сторін на реальне настання правових наслідків укладених договорів, а свідчать лише про порушення договірних зобов`язань між сторонами.

Відповідно до п. 6.1. Договору про відступлення права вимоги цей Договір є укладеним та набирає чинність з моменту його підписання Сторонами і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань за ним.

Крім того, позивач був належним чином проінформований про зміну кредитора у зобов`язанні з наданням копій договорів, що оскаржуються.

Згідно зі статтею 234 ЦК України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним.

Для визнання правочину фіктивним необхідно встановити наявність умислу всіх сторін правочину. У разі, якщо на виконання правочину було передано майно, такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний.

Фіктивний правочин характеризується тим, що сторони вчиняють такий правочин лише для виду, знаючи заздалегідь, що він не буде виконаним; вчиняючи фіктивний правочин, сторони мають інші цілі, ніж ті, що передбачені правочином. Фіктивним може бути визнаний будь-який правочин, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків.

Ознака вчинення його лише для вигляду повинна бути властива діям обох сторін правочину. Якщо одна сторона діяла лише для вигляду, а інша - намагалася досягти правового результату, такий правочин не може бути фіктивним.

У фіктивних правовідносинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву.

Однією з основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) й дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Згідно з ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, обов`язок доказування, а отже і подання доказів відповідно до ст.74 ГПК України, покладено саме на позивача.

При цьому позивачем не надано жодних доказів на підтвердження наявності умислу сторін спірних правочинів на укладенні фіктивного правочину або наявності у сторін інших цілей, ніж ті, що передбачені правочинами.

Виходячи з вищенаведеного, з огляду на те, що позивачем в установленому ГПК України порядку не надано допустимих та належних доказів, які б підтверджували обставини на які останній посилається в якості підстав позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

При цьому суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод.

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії" ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Дослідивши зміст договорів про відступлення права вимоги, суд приходить до висновку, що вони були укладені у відповідності до норм чинного законодавства та згідно з волевиявленням сторін.

З огляду на наведені вище норми чинного законодавства та обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними, що має наслідком відмову в позові.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дослідний завод "ГНЦЛС" (61057, м.Харків, вул.Воробйова, буд.8, код 33338513) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Фінекс-Капітал" (61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, буд.1, корп.45, оф.21, код 34333275) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бюро "Стандарти та якість" (61023, м.Харків, вул.Весніна, буд. 5, код 36224590) про визнання недійсними договорів про відступлення права вимоги №ВПВ-22/06/23-01-Бл від 22.06.2023, №ВПВ-22/06/23-10-Бл від 22.06.2023, №ВПВ-22/06/23-11-Бл від 22.06.2023, №ВПВ-22/06/23-12-Бл від 22.06.2023, №ВПВ-22/06/23-13-Бл від 22.06.2023 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено "28" вересня 2023 р.

Суддя М.В. Калантай