УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Київ

26.09.2023Справа № 910/14966/23

Суддя Господарського суду міста Києва Лиськов М.О., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

За позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК"

про визнання незаконним та скасування рішення та наказу про відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" про визнання незаконним та скасування рішення та наказу про відсторонення від виконання посадових обов`язків, стягнення середнього заробітку.

Дослідивши матеріали вказаного позову, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, судом встановлено, що однією з позовних вимог позивача є вимога про стягнення з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.10.2022 по дату ухвалення судового рішення. При цьому, позивач визначив даний позов як позов немайнового характеру.

Однак, суд звертає увагу позивача, що під вимогою про стягнення середнього заробітку слід розуміти вимогу про захист права або інтересу позивача, об`єктом якої є благо, що підлягає грошовій оцінці, а тому така вимога має майновий характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 163 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається: 1) у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; 2) у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; 3) у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою всіх вимог.

Проте, позовна заява не містить визначення ціни позову в частині майнової вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та не містить обґрунтованого розрахунку середнього заробітку, який позивач просить стягнути з відповідача, натомість вказано лише період, за який слід стягнути середній заробіток. Отже Позивачем до позовної заяви також не додано обґрунтований розрахунок суми, що підлягає стягненню.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про недотримання позивачем вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Також суд зазначає, що ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують:

1) відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів;

2) сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За положеннями пп. 1-2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, судом встановлено, що позивачем у позовній заяві заявлено наступні вимоги:

- визнати незаконним та скасувати з моменту прийняття рішення Наглядової ради АБ "УКРГАЗБАНК" від 08.10.2022, оформлене протоколом № 27 в частині відсторонення члена правління АБ "УКРГАЗБАНК" ОСОБА_1 від виконання його повноважень з 10.10.2022 та рішення Наглядової ради АБ "УКРГАЗБАНК" від 31.10.2022, оформлене протоколом № 29 про внесення змін до рішення від 08.10.2022 (протокол 27);

- визнати незаконним та скасувати з моменту прийняття наказ Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" за підписом Голови правління Кравця Андрія від 10.10.2022 за № 1061-П про відсторонення з 10.10.2022 від виконання посадових обов`язків заступника Голови Правління, ОСОБА_1 та наказ Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" за підписом Голови правління Кравця Андрія від 31.10.2022 за № 1120-П про внесення змін до наказу від 10.10.2022 № 1061-П;

- стягнути з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.10.2022 по дату ухвалення судового рішення.

Таким чином, із наведеного вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом, який містить 4 (чотири) вимоги немайнового характеру (визнання незаконним та скасування рішення Наглядової ради АБ "УКРГАЗБАНК" від 08.10.2022, оформлене протоколом № 27 в частині; визнання незаконним та скасування рішення Наглядової ради АБ "УКРГАЗБАНК" від 31.10.2022, оформленого протоколом № 29; визнання незаконним та скасування наказу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" від 10.10.2022 за № 1061-П; визнання незаконним та скасування наказу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" від 31.10.2022 за № 1120-П) та 1 (одну) вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу).

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Однак, суд зазначає, що встановлена вказаною нормою пільга щодо сплати судового збору, не поширюється на вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Такий правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Отже, за чотири позовні вимоги немайнового характеру, відповідно до положень Закону України "Про судовий збір", позивачем мав бути сплачений судовий збір у розмірі 10736,00 грн.

Щодо сплати судового збору за майнову вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає, що розмір судового збору має розраховуватись відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а саме за такою формулою: (Сз * 1,5%), де Сз сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу заявлена до стягнення. При цьому, розмір судового збору має становити не менше 2684,00 грн (не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб) та не більше 939 400,00 грн (не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684*350).

В той же час, судом встановлено, що відповідно до платіжної квитанції № 0.0..1 від 24.07.2023 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 10 736,00 грн, тобто у розмірі меншому, ніж визначеному законодавством.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку, що позивачем не виконано вимог п. 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, позивачу слід усунути вказані недоліки шляхом - приведення позовної заяви у відповідність до вимог статті 164 та статті 172 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім вказаного вище, суд звертає увагу позивача на необхідність відправлення зазначених вище документів на адресу відповідача та подання до суду належних доказів такого направлення.

Враховуючи наведене, дана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 162, ст. 164, ст. 172, ст. 174, ч. 2 ст. 232, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою (частина 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України).

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя М.О. Лиськов