ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2023 Справа № 917/831/23

За позовною заявою Комунального підприємства "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління", вул. Махоркова, 35, м. Кременчук, Полтавська область, 39617

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксєль", вул. Вадима Пугачова, буд. 6, офіс 309, м. Кременчук, Полтавська область, 39623

про стягнення 231 000,90 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Секретар судового засідання Сорока Є.С.

Представники сторін згідно протоколу судового засідання.

Суть справи. До Господарського суду Полтавської області надійшов позов Комунального підприємства "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксєль" про стягнення 231 000,90 грн заборгованості за оренду майна згідно Договору №135-21 від 27.07.2021, з яких: 177 984,12 грн основного боргу, 17 267,25 грн інфляційні втрати, 3 520,51 грн 3% річних, 32 229,02 грн пеня.

Ухвалою суду від 06.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.; призначено засідання у справі на 06.07.2023; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог статті 165 ГПК України до 15 днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду від 06.06.2023, що направлялась на адресу відповідача (вул. Вадима Пугачова, буд. 6, офіс 309, м. Кременчук, Полтавська область, 39623) адреса вказана у позовній заяві, повернулась без вручення адресату, з відміткою - адресат відсутній.

Вказана позивачем адреса відповідає відомостям з ЄДР.

Зазначена ухвала розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, на сайті суду опубліковано відповідне оголошення про час проведення судового засідання.

Ухвалою від 06.07.2023 відкладено засідання на 03.08.2023.

Ухвалою суду від 13.07.2023 виправлено описку в резолютивній частині ухвали Господарського суду Полтавської області від 06.07.2023 зазначивши, правильну дату наступного судового засідання - "17.08.2023".

15.08.2023 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка за своєю суттю є заявою про зміну предмету позову та про збільшення позовних вимог.

Так, у своїй заяві позивач просить:

- стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «АКСЄЛЬ», на користь комунального підприємства «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області грошові кошти в розмірі 278 350, 44 ( двісті сімдесят вісім тисяч триста п`ятдесят грн. 44 коп.) гривень, з яких 214 082,40 (двісті чотирнадцять тисяч вісімдесят дві грн., 40 коп.) гривень - складає основний борг, 18 039,45 (вісімнадцять тисяч тридцять дев`ять грн. 45 коп.) гривень - інфляційні втрати, 5074,42(п`ять тисяч сімдесят чотири грн., 42 коп.) гривні - 3% річних, 41154,17 (сорок одна тисяча сто п`ятдесят чотири грн. 17 коп.) гривні - сума пені від простроченої суми;

- розірвати Договори №135-21 та №141-21 від 27.07.2021 які було укладено між Сторонами.

При цьому суд закачає, що згідно статті 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Як вже зазначалось, ухвалою суду від 06.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.; призначено засідання у справі на 06.07.2023.

Ухвалою від 06.07.2023 відкладено засідання на 17.08.2023 (з урахуванням виправлення описки).

Отже, позивачем подано вказану заяву з пропущенням встановленого ГПК України строку, а відтак залишається судом без розгляду.

Окрім того, позивачем не надано докази сплати судового збору за позовну вимогу немайнового характеру та збільшення позовних вимог.

Враховуючи вказане, суд розглядає позовні вимоги заявлені позивачем у позовній заяві без врахування заяви про уточнення позовних вимог вх. № 10028 від 15.08.2023.

Ухвали суду від 06.07.2023 та 13.07.2023, що направлялись на адресу відповідача повернулись без вручення адресату, з відміткою - відсутній за вказаною адресою.

Вказані ухвали офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень та знаходиться у вільному доступі.

Таким чином, судом було вчинено всі можливі за даних обставин дії щодо належного повідомлення відповідача про спір, що розглядається. Зважаючи на зазначене, відповідач у справі належним чином був повідомлений про відкриття судового провадження у даній справі.

Відповідач наданим йому правом на судовий захист не скористався, відзив на позовну заяву не надав.

Згідно з частини 9 статті 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Судом було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Відповідно до частини 2 статті 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне:

На балансі комунального підприємства «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (скорочено - КП КПС ШРБУ ) обліковується обладнання установки по безкомпресорному окисленню гудрону в бітум, що належить до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади.

Зазначене обладнання знаходиться за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вул.

Бетонна, 128 - на території асфальтобетонної дільниці КП КПС ШРБУ.

Відповідно до рішень Виконавчого комітету Кременчуцького району Полтавської області № 610 від 14.05.2021 «Про надання згоди на оголошення аукціону на передачу в оренду окремого індивідуально визначеного (рухомого) майна, що належить до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади, та затвердження умов його оренди» та № 612 від 14.05.2021 «Про затвердження висновків про вартість майна, яке належить до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади» - комунальним підприємством було проведено аукціон на передачу в оренду окремого індивідуально визначеного (рухомого) майна, що належить до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади, та обліковується на балансі Комунальним підприємством «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 15 -16).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аксєль» було оголошено переможцем аукціону.

27 липня 2021 року між Комунальним підприємством «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, як Орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аксєль» - Орендарем, було укладено Договір № 135-21 оренди окремого індивідуально визначеного (рухомого) майна, що належить до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади (Договір № 135-21, а.с. 19-22).

У відповідності до пункту 1.1. Договору № 135-21 Орендодавець (Балансоутримувач) передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене рухоме майно: обладнання установки по безкомпресорному окисленню гудрону в бітум (Майно), розміщене за адресою: 39603, Україна, Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Бетонна, будинок 128, та знаходиться на балансі Комунального підприємства «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, вартість якого визначена згідно зі звітом про належну оцінку та становить 501 900 грн без урахування ПДВ (висновок про вартість майна а.с. 17).

Майно, згідно Договору №135-21 передавалося в оренду для виробничої діяльності.

Договір укладено строком на 3 (три) роки, що діє з 27 липня 2021 року до 26 липня 2024 року включно (п. 11.1 Договору).

Відповідно до Розділу 5 Договору № 135-21 Орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату (п. 5.2 Договору).

Укласти договір про відшкодування експлуатаційних витрат Балансоутримувачу на утримання орендованого Майна, договори на надання комунальних послуг з відповідними підприємствами (в разі потреби) та надати підтверджуючі матеріали Орендодавцю, врегулювати питання сплати за землю відповідно до законодавства (п. 5.8 Договору).

Вносити плату за оренду своєчасно і в повному обсязі, забезпечити охорону Майна, виконувати усі протипожежні правила, правила санітарії і технічні вимоги по утриманню Майна, інженерного обладнання і прилеглої території в належному стані та інші умови, на яких було надано в оренду Майно, утримувати, реставрувати орендоване Майно належним чином, проводити поточний ремонт (у разі потреби) (п. 5.10 Договору).

У відповідності до пункту 3.1. Договору № 135-21 орендна плата за результатами аукціону становить без ПДВ 4426,27 грн. Орендна плата коригується на індекс інфляції.

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що орендна плата перераховується на рахунок, вказаний в Договорі оренди, не пізніше останнього числа кожного поточного місяця за попередній місяць.

27.07.2021 між позивачем та відповідачем підписано Додаткову угоду № 1 до Договору 135-21 від 27.07.2021.

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди сторонами внесено зміни до п. 3.1 Договору № 135-21, та визначено, що орендна плата за результатами аукціону становить 5 311,52 грн з ПДВ.

Згідно акту приймання-передачі від 27.07.2021 Майно передано Орендарю (а.с. 24).

Окрім того, 27.07.2021 між сторонами підписано Договір № 141-21 на відшкодування експлуатаційних витрат (а.с. 25-26), відповідно до якого Орендодавець відповідно до Договору №135-21 від 27.07.2021 «оренди окремого індивідуально визначеного (рухомого) майна, що належить до комунальної власності Кременчуцької міської територіальної громади» передає, а Орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене (нерухоме) майно: установку по безкомпресорному окисленню гудрона в бітум.

Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача відповідно до умов Договору оренди індивідуального визначеного (нерухомого) майна № 013-17 від 16 січня 2017 року (п. 1.2 Договору № 141-21).

Орендар зобов`язаний сплачувати комунальні послуги, та інші експлуатаційні послуги, вартість та об`єм яких визначається калькуляцією «вартості експлуатаційних витрат на утримання орендованої установки з окислення бітуму», складеною Орендодавцем (п. 1.3 Договору № 141-21).

Калькуляція вартості експлуатаційних витрат на утримання орендованої установки а.с. 18.

На виконання умов Договору Орендодавець (позивач) направив відповідачу протягом грудня 2021 року - березня 2023 року рахунки-фактури за орендну плату за Договором оренди №135-21 від 27.07.2021.

Так, були виставлені наступні рахунки:

- СФ-000523 від 31.12.2021 на суму 5494,31 грн,

- СФ-000524 від 31.12.2021 на суму 3440,57 грн,

- СФ-0000027 від 31.01.2022 на суму 5565,73 грн,

- СФ-0000058 від 28.02.2022 на суму 5654,78 грн,

- СФ-0000067 від 31.03.2022 на суму 5909,24 грн,

- СФ-0000068 від 31.03.2022 на суму 4858,87 грн,

- СФ-0000078 від 30.04.2022 на суму 6092,44 грн,

- СФ-0000098 від 31.05.2022 на суму 6256,93 грн,

- СФ-0000124 від 30.06.2022 на суму 6450,90 грн,

- СФ-0000160 від 31.07.2022 на суму 6496,06 грн,

- СФ-0000195 від 31.08.2022 на суму 6521,86 грн,

- СФ-0000238 від 30.09.2022 на суму 6645,77 грн,

- СФ-0000276 від 31.10.2022 на суму 6811,91 грн,

- СФ-0000330 від 30.11.2022 на суму 6859,60 грн,

- СФ-0000354 від 31.12.2022 на суму 6907,61 грн,

- СФ-00000014 від 31.01.2023 на суму 6962,87 грн,

- СФ-0000032 від 28.02.2023 на суму 7011,6 грн,

- СФ-0000046 від 31.03.2023 на суму 7116,78 грн (а.с. 27-58) .

Як вказує позивач, ТОВ «Аксєль» з грудня 2021 року не сплачує орендну плату за користування майном.

Відповідачем частково було здійснено оплату послуг 12 квітня 2022 року за рахунком-фактурою № СФ-000523 від 31.12.2021 в сумі 1097,89 грн.

Наявність вказаної заборгованості стала приводом для звернення позивача до суду з цим позовом.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення 177 984,12 грн основної заборгованості, 17 267,25 грн інфляційних втрат, 3 520,51 грн 3% річних, 32 229,02 грн пені.

Розрахунок штрафних санкцій наведений Позивачем у додатках до позовної заяви.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Згідно зі статтею 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 174 Господарського кодексу України серед підстав виникнення господарських зобов`язань передбачено господарські Договори.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов`язки відповідно до договору.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Зазначені положення викладені і в статті 193 ГК України.

Матеріали справи свідчать про належне виконання позивачем своїх зобов`язань згідно підписаних Договорів. Відповідач в свою чергу, зобов`язання щодо оплати виставлених рахунків належним чином не виконав.

Враховуючи викладене вимога позивача про стягнення основного боргу в розмірі 177 984,12 грн є обґрунтованою, підтверджено матеріалами справи, відповідачем не спростована, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши методику розрахунку інфляційних нарахувань, пені та 3 % річних, здійснену позивачем, дійшов висновку про його правомірність.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 17 267,25 грн інфляційних втрат, 3 520,51 грн 3% річних та 32 229,02 грн пені.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, викладених в позовній заяві обставин не спростував.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на Відповідача.

Крім того, позивачем заявлено до відшкодування 7 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частинами 1 - 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як убачається з матеріалів справи, 28.02.2023 між Адвокатом Баранік К.В та позивачем укладено Договір про надання правової та додаткову угоду № 1 до вказаного Договору.

Згідно Додаткової угоди розмір гонорару за надання послуг становить 7000,00 грн.

Відповідно до пункту 1.1 Додаткової угоди оплата здійснюється: - 50 % після відкриття провадження у справі, але не пізніше винесення рішення по справі; - 50 % після вирішення рішення по справі.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Згідно статті 162 ГПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

З позовної заяви вбачається, що позивачем орієнтовно визначено розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн.

Відповідно до статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом статті 126 ГПК України з відповідача підлягає стягненню, окрім витрат по сплаті судового збору, вартість послуг адвоката, що сплачена або підлягає сплаті (правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати КГС ВС України від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

З огляду на наявні матеріали справи та встановлені обставини, суд вважає, що позивач підтвердив належними та допустимими доказами, понесені витрати на професійну правничу допомогу при розгляді справи № 917/831/23.

Керуючись статтями 46, 129, 232-233, 237-238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Комунального підприємства "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" про уточнення позовних вимог залишити без розгляду.

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аксєль" (вул. Вадима Пугачова, буд. 6, офіс 309, м. Кременчук, Полтавська область, 39623 ) на користь Комунального підприємства "Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління" (вул. Махоркова, 35, м. Кременчук, Полтавська область, 39617, ) 177 984,12 грн основної заборгованості, 32 229,02 грн пені, 3520,51 грн 3% річних, 17 267,25 грн інфляційних втрат, 3 465,00 грн витрат по сплаті судового збору та 7 000,00 грн витрат на правничу допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписане суддею 26.09.2023 після виходу з тривалої відпустки.

Суддя Погрібна С.В