УХВАЛА

м. Київ

27.09.2023Справа № 910/727/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 11555,72 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення за полісом № АІ/7,67 грн. трьох процентів річних, 7632,77 грн. інфляційних втрат та 1186,28 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 задоволено клопотання Моторного (транспортного) страхового бюро України про зупинення провадження у справі. Провадження у справі № 910/727/23 зупинено до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 у справі №910/16820/21.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.08.2023 поновлено провадження у справі та продовжено її розгляд.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.08.2023 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" відмовлено повністю.

01.09.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі щодо стягнення з позивача 2000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 прийнято заяву Моторного (транспортного) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/727/23 до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Розглянувши заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частина 3 статті 123 ГПК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Як слідує з долучених відповідачем до матеріалів справи доказів, 12.10.2021 між відповідачем (замовник) та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ Груп» (виконавець) укладено договір про надання послуг в сфері права № 4.1/12-10/2021 (далі разом із додатковими угодами - договір).

Відповідно до пункту 4.1 договору надання послуг замовнику здійснюється на підставі договору та додаткових угод до нього, які є його невід`ємними частинами.

У пункті 4.7.3 договору зазначено, що послуги вважаються наданими з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг із дотриманням умов, викладених п. 4.7.1 та п. 4.7.2 договору.

Згідно з пунктом 5.2 договору вартість послуг, що надаються виконавцем у справах, в яких замовник є відповідачем, становить 2000 грн. - у справі, в якій ціна позову становить 10000 грн. і більше.

У пункті 4.17 договору (у редакції додаткової угоди від 28.12.2021) виконавець зобов`язаний щомісячно до 15 числа кожного місяця направити замовнику погоджені акти виконаних робіт, підписані в сервісі «Вчасно».

13.01.2023 сторонами укладено додаткову угоду № 871 до договору, згідно з пунктом 1 якої замовником передано, а виконавцем прийнято завдання на ведення від імені замовника наступних справ, зокрема, № 20/23, сума позову 11555,72 грн., вартість послуги 2000 грн.

Пунктом 2 додаткової угоди передбачено, що оплата послуг виконавця в розмірі, який вказаний у пункті 1 цієї угоди, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок виконавця протягом п`яти банківських днів з дати підписання сторонами акту про виконані роботи.

Відповідно до частини 4 статті 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).

Частиною 6 статті 126 ГПК України встановлено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом із цим, відповідне клопотання відповідачем про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката не заявлялося.

Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, від 18.12.2018 р. у справі №910/4881/18.

У той же час, згідно з частиною 3 статті 126 ГПК України для цілей розподілу судових витрат суд враховує, зокрема, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, що визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як передбачено пунктом 4.7.3 договору, послуги вважаються наданими з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг.

Водночас, до матеріалів справи відповідний акт приймання-передачі наданих послуг між відповідачем та Адвокатським об`єднанням «ІНС.ЛОУ Груп» за договором про надання послуг в сфері права від 12.10.2021 № 4.1/12-10/2021 не долучено.

Судом прийняті до уваги зауваження відповідача про те, що оскільки договором визначено фіксовану суму гонорару, то надання акту виконаних робіт є надмірним формалізмом.

Проте, відповідач помилково ототожнює факт юридичного оформлення прийняття наданих послуг шляхом підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг, та безпосередньо форму існування адвокатського гонорару - фіксований розмір винагороди, що передбачений статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відтак, доказом прийняття Моторним (транспортним) страховим бюро України наданих у межах даної справи послуг є підписаний акт приймання-передачі наданих послуг, як погоджено сторонами в договорі про надання послуг в сфері права від 12.10.2021 № 4.1/12-10/2021.

До того ж, матеріали справи не містять доказів вчинення відповідачем дій із прийняття наданих адвокатом послуг в інший спосіб - шляхом оплати, що також свідчило би про погодження відповідачем послуг адвоката, наданих у даній справі.

Так, пунктом 2 додаткової угоди передбачено, що оплата послуг виконавця в розмірі, який вказаний у пункті 1 цієї угоди, здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахунку коштів на поточний рахунок виконавця протягом п`яти банківських днів з дати підписання сторонами акту про виконані роботи.

Ураховуючи відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження прийняття відповідачем наданих адвокатом у даній справі послуг, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі.

Керуючись статтями 126, 129, 233-235, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/727/23 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 27.09.2023 року.

Суддя К.В. Полякова