ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2023 р. м. ХарківСправа № 922/2206/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справу № 922/2206/23

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК (ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д/ адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50)

до відповідачів:

1) Фермерського господарства ЗІБОГ (ідентифікаційний код юридичної особи - 33177040, юридична адреса: 63801, Харківська область, Ізюмський район (раніше - Борівський район), смт Борова, вул. Підлісна, буд. 7-Б);

2) Фізичної особи ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 );

про стягнення солідарно заборгованості за кредитним договором від 01.09.2021 № б/н в розмірі 606000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

АТ КБ ПРИВАТБАНК звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою (вх. № 2206/23 від 26.05.2023) до відповідачів: Фермерського господарства ЗІБОГ та фізичної особи ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 01.09.2021 № б/н у розмірі 606000,00 грн, з яких: 500000,00 грн заборгованість за кредитом та 106000,00 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; а також просить вирішити питання про розподіл судових витрат, та надає до позовної заяви належні докази про сплату судового збору в розмірі 9090,00 грн, який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України, що підтверджується відповідною Випискою про зарахування судового збору.

На виконання вимог ч. 6, 7 ст. 176 ГПК України у зв`язку з тим, що одним з відповідачів у позовній заяві вказано фізичну особу, яка не є підприємцем ( ОСОБА_1 ), судом направлено запит про надання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області.

Згідно з наданою на запит суду відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Харківській області (вх. № 15146 від 13.06.2023), фізична особа ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою місця проживання: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.06.2023 у справі № 922/2206/23 прийнято до розгляду позовну заяву АТ КБ ПРИВАТБАНК та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено відповідачу 1 та відповідачу 2 строк 15 днів з дня вручення цієї ухвали для подання до суду відзивів на позовну заяву та заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, встановлено позивачу строк 5 днів з дня отримання відзивів для подання до суду відповідей на відзиви.

Зазначену ухвалу відповідно до вимог ст. 122 ГПК України вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та її копії в порядку ч. 3, 4 ст. 120, ч. 5 ст. 242 ГПК України направлено позивачу - АТ КБ ПРИВАТБАНК в електронному вигляді до його електронного кабінету в системі «Електронний Суд», та направлено відповідачу 1 - ФГ ЗІБОГ і відповідачу 2 - фізичній особі ОСОБА_1 у паперовому вигляді листами з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення на їх поштові адреси.

Позивач - АТ КБ ПРИВАТБАНК копію ухвали суду від 15.06.2023 про відкриття провадження у справі № 922/2206/23 отримав 15.06.2023 (з урахуванням положень п. 2 ч. 6 та абз. 2 п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК), що підтверджується відповідною довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач 1 - ФГ ЗІБОГ своїм правом на захист не скористався, у встановлені судом строки не подав відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду від 15.06.2023 про відкриття провадження у справі № 922/2206/23, що була направлена на юридичну адресу відповідача 1, не вручена адресату та повернулась до суду 24.07.2023 у зв`язку із «закінченням встановленого терміну зберігання, що у відповідності до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України свідчить про належне повідомлення відповідача 1 про розгляд даної справи.

Відповідач 2 фізична особа ОСОБА_1 також у встановлені судом строки не подав відзив на позовну заяву та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Копія ухвали суду від 15.06.2023 про відкриття провадження у справі № 922/2206/23, яку було направлено на адресу відповідача 2, не вручена адресату та повернулась до суду 29.06.2023 з довідкою працівника оператора поштового зв`язку про причину повернення поштового відправлення: адресат відсутній за вказаною адресою, що у відповідності до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України свідчить про належне повідомлення відповідача 2 про розгляд даної справи.

За приписами ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. В разі відсутності заяви учасника справи про зміну адреси, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається за останньою відомою суду адресою цього учасника справи, і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться.

Тобто, в разі, якщо ухвалу суду направлено за належною адресою, вважається, що адресат належно повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання учасниками справи кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою, не може вважатися поважною причиною невиконання цими учасниками справи зазначеної ухвали суду, оскільки таке неотримання зумовлене не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою самих учасників справи щодо отримання кореспонденції, яка надходить від суду на їх адреси.

Крім того, як вже зазначалося вище, ухвалу суду від 15.06.2023 про відкриття провадження у справі № 922/2206/23 було вчасно офіційно оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень у відповідності до ст. 122 ГПК України.

В силу приписів ст. 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Разом з тим, враховуючи неотримання відповідачем 2 фізичною особою ОСОБА_1 ухвали суду про відкриття провадження у даній справі, зважаючи на введений воєнний стан в Україні та враховуючи вимоги п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України щодо обов`язку суду зупинити провадження у справі у випадку перебування сторони по справі в складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, Господарський суд Харківської області звернувся до Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки із запитом (вих. № 021858 від 30.08.2023), в якому просив повідомити чи перебуває ОСОБА_1 (відповідач 2) у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

28.09.2023 за вх. № 26348 до суду від Харківського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки надійшла відповідь на запит суду від 14.09.2023 за вих. № 2187/ВОБ, згідно з якою громадянин ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних в ІНФОРМАЦІЯ_2 (смт Борова), як солдат запасу, на військову службу за призовом під час мобілізації зазначеним Відділом не призивався. Повідомлень від командирів військових частин про призов на військову службу під час загальної мобілізації громадянина ОСОБА_1 до Відділу не надходило.

Таким чином, судом вчинено всіх необхідних та можливих заходів для належного повідомлення відповідача 1 та відповідача 2 про розгляд даної справи й надання їм можливості висловити свої позиції щодо заявлених позивачем вимог і звернутись до суду із заявами по суті справи та заявами чи клопотаннями з процесуальних питань.

Втім, станом на день винесення судом даного рішення ні від відповідача 1, ні від відповідача 2 відзивів на позовну заяву та заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження або інших заяв по суті справи, заяв чи клопотань з процедурних питань на адресу суду не надходило.

У відповідності до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України, в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України, справи в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема, є розумність строків розгляду справи судом, неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 10, 11 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 42 ГПК України, учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

На підставі зазначеного, зважаючи на закінчення встановленого ст. 248 ГПК України строку розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що судом вчинено всіх необхідних заходів для належного повідомлення відповідача 1 та відповідача 2 про розгляд даної справи, та враховуючи, що подання відзивів на позовну заяву є правом (а не обов`язком) відповідачів, а суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи в разі ненадання відповідачами відзивів в установлений судом строк без поважних причин, а також враховуючи, що в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу й порушення прав учасників справи щодо розгляду спору впродовж розумного строку, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності відзивів відповідачів за наявними у справі матеріалами.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 240 ГПК України).

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані позивачем до позовної заяви докази, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, між АТ КБ ПРИВАТБАНК (Банком) та Фермерським господарством ЗІБОГ в особі Соколова Ігоря Андрійовича (Клієнтом) з використанням електронних цифрових підписів була підписана Заява про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ від 01.09.2021 № б/н (а.с. 14-17), що підтверджується доданим до позовної заяви Протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису від 12.05.2023 (а.с. 18).

Вказаною Заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ (далі по тексту Заява) сторони погодили, що Клієнт підписанням цієї Заяви, на підставі ст. 634 ЦК України приєднується до розділу 1.1. Загальні положення та підрозділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги КУБ Умов та Правил надання банківських послуг (далі Умови), що розміщені на сайті АТ КБ ПРИВАТБАНК pb.ua на дату укладення Договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між Банком та Клієнтом.

Згідно з умовами п. 1.1 Заяви, Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим Договором терміни.

Пунктами 1.2, 1.3 Заяви передбачено розмір кредиту - 500000,00 грн та строк кредиту - 12 місяців з дати видачі кредитних коштів.

Відповідно до п. 1.4, 1.5 Заяви, у період з дати підписання Заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1,6% в місяць від початкового розміру кредиту, а починаючи з 7-го місяця користування кредитом 1,4% в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту). Проценти за користування кредитом у разі виникнення простроченнях зобов`язань за кредитним договором: 4% в місяць від суми простроченої заборгованості.

Згідно з п. 1.6 Заяви, порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця, передбачено адаптований графік (на вибір Клієнта та за узгодженням з Банком): у перші 6 місяців користування кредитом - погашення тільки процентів, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; інші 6 місяців користування кредитом погашення основного боргу з процентами рівними частинами щомісяця, до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Графік погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Заяви) є невід`ємною частиною Договору.

Графіком погашення основної суми боргу та процентів за кредитом (Додатком 1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ № б/н від 01.09.2021) сторони погодили, що протягом дії договору Клієнт має вносити кожного місяця платежі: перші 6 місяців дії кредиту в період з жовтня 2021 року по березень 2022 року - на погашення процентів у розмірі 8000,00 грн; інші 6 місяців дії кредиту в період з квітня 2022 року по вересень 2022 року - на погашення основної суми кредиту в розмірі 83333,33 грн та на погашення процентів у розмірі 7000,00 грн.

За умовами підпункту 3.2.8.1 пункту 3.2.8 Умов, Банк, за наявності вільних грошових коштів, зобов`язується надати клієнту строковий Кредит КУБ для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків, комісії та ін. в обумовлені цим Договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг КУБ.

Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі Папка24, або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення кредитного договору.

Кредит також може надаватися шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари і послуги, придбані Клієнтом через Інтернет-платформу ПриватМаркет.

У відповідності до підпункту 3.2.8.3.1 пункту 3.2.8 Умов, повернення кредиту здійснюється щомісячно шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених в Заяві. Для позичальників, що працюють у сегменті агро-бізнесу, може бути встановлений окремий порядок погашення, що передбачає погашення основного боргу тільки 6 останніх місяців користування кредитом. Банк здійснює договірне списання грошей з поточного рахунку Клієнта в строки та розмірах, передбачених умовами кредитного договору. Остаточний термін погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Відповідно до підпункту 3.2.8.3.2 пункту 3.2.8 Умов, за користування послугою клієнт сплачує щомісячно проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії в розмірі, що зазначені в п. 1.4 Заяви.

Згідно з підпунктом 3.2.8.5 пункту 3.2.8 Умов Клієнт зобов`язаний, зокрема:

- оплатити проценти за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії згідно з підпунктом 3.2.8.3.2 (підпункт 3.2.8.5.2);

- повернути кредит у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.8.3.1, 3.2.8.5.14, 3.2.8.6.2, а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку (підпункт 3.2.8.5.3).

Відповідно до підпункту 3.2.8.9.2 пункту 3.2.8 Умов, сплата процентів за користування кредитом у вигляді щомісячної комісії, передбаченої пунктом 3.2.8.3.2 Умов, здійснюється в дати платежів, зазначені у Заяві, про що зазначено в п. 3.2.8.3.1 Умов.

Із матеріалів справи вбачається, що 01.09.2021 Банком на підставі Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ від 01.09.2021 № б/н було перераховано на рахунок Фермерського господарства ЗІБОГ (відповідача 1) кредитні кошти в сумі 500000,00 грн, що підтверджується наданою позивачем до позовної заяви банківською випискою з рахунку Фермерського господарства ЗІБОГ (відповідача 1) за період з 01.09.2021 по 02.05.2023 (а.с. 22).

Відповідачем 1 отримані кредитні кошти не були повернуті Банку в повному обсязі. Водночас, відповідачем 1 були внесені платежі по сплаті нарахованих позивачем процентів у вигляді щомісячної комісії на загальну суму 40000,00 грн, а саме сплачено: 01.10.2021 - 8000,00 грн; 04.11.2021 - 8000,00 грн; 01.12.2021 - 8000,00 грн; 04.01.2022 - 8000,00 грн; та 01.02.2022 - 8000,00 грн.

Внесення відповідачем 1 вищезазначених платежів з погашення процентів у вигляді щомісячної комісії підтверджується наданою позивачем до позовної заяви банківською випискою з рахунку Фермерського господарства ЗІБОГ (відповідача 1) за період з 01.09.2021 по 02.05.2023 (а.с. 23).

За таких обставин, у відповідача 1 перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03.05.2023 становить 606000,00 грн, з яких: 500000,00 грн заборгованість за кредитом та 106000,00 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2021 з метою забезпечення належного виконання зобов`язань відповідача 1 - Фермерського господарства ЗІБОГ (Позичальника) по сплаті кредиту та процентної ставки за користування кредитом за заявою-приєднання до 1.1.розділу 3.2.8 «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг (далі Угода 1), між позивачем - АТ КБ ПРИВАТБАНК (Банком/Кредитором) та фізичною особою ОСОБА_1 (Поручителем) укладено договір поруки № POR500 (далі по тексту - Договір поруки а.с. 19).

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки, предметом цього договору є надання поруки Поручителем перед Кредитором за виконання Фермерським господарством ЗІБОГ (Боржником) зобов`язань за угодами-приєднання до 1.1.1.розділу 3.2.8 «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг (далі Угода 1), по сплаті: а) процентної ставки за користування кредитом: за період користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2 Угоди 1 перші 6 місяців 1,6 відсотка в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця 1,4 відсотка від початкового розміру кредиту; та за період користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.3 Угоди 1 4,0 відсотка в місяць від суми простроченої заборгованості; б) кредиту в розмірі 500000,00 грн.

Якщо під час виконання Угоди 1 зобов`язання Боржника, що забезпечені цим договором збільшуються, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності Поручителя, Поручитель при укладанні цього договору дає свою згоду на збільшення зобов`язань за Угодою 1 в розмірі таких збільшень. Додаткових узгоджень про такі збільшення з Поручителем не потрібно.

Відповідно до п. 1.2 Договору поруки, Поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за Угодою 1 в тому ж розмірі, що і Боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно з цим пунктом Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

В п. 1.3 Договору поруки Поручитель підтвердив, що він ознайомлений з умовами Угоди 1.

Відповідно до п. 1.5 Договору поруки, у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Угодою 1, Боржник (відповідач 1) та Поручитель (відповідач 2) відповідають перед Кредитором (Банком) як солідарні боржники.

Згідно з п. 2.1.2 Договору поруки, у випадку невиконання Боржником будь-якого зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього Договору, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє Кредитора права звернутися до суду з вимогою виконати всі на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншим способом. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Угодою 1, незалежно від факту направлення чи не направлення Кредитором Поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Як зазначає позивач у позовній заяві, Поручитель - фізична особа ОСОБА_1 (відповідач 2) не виконав своїх зобов`язань за Договором поруки, заборгованість за Кредитним договором не погасив, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовними вимогами про стягнення солідарно з відповідача 1 та відповідача 2 заборгованості в розмірі 606000,00 грн, з яких: 500000,00 грн заборгованість за кредитом та 106000,00 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Надаючи правову кваліфікацію вищевказаним обставинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За змістом ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч. 1-3 ст. 207 ЦК України).

За змістом ст. 509 ЦК України та ст. 173 ГК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також як наслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання (ст. 174 ГК України).

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту (ч. 4 ст. 179 ГК України).

Згідно з ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Положеннями ч. 1-3 ст. 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно з ч. 1-2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У відповідності до ст. 5 Закон України Про електронні документи та електронний документообіг (в редакції, чинній на дату підписання Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ від 01.09.2021 № б/н): електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа; електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму; візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 6 зазначеного Закону: для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис; накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа; відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України Про електронні довірчі послуги; використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Статтею 7 вказаного Закону визначено, що: оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України Про електронні довірчі послуги; у разі надсилання електронного документа кільком адресатам або його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа; якщо автором створюються ідентичні за документарною інформацією та реквізитами електронний документ та документ на папері, кожен з документів є оригіналом і має однакову юридичну силу; оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії; електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом; копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

З урахуванням вищезазначеного, проаналізувавши правовідносини, які склались між АТ КБ ПРИВАТБАНК (позивачем) та Фермерським господарством ЗІБОГ (відповідачем 1) суд дійшов висновку, що між сторонами на підставі підписаної ними з використанням електронних цифрових підписів Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ від 01.09.2021 № б/н був укладений договір від 01.09.2021 № б/н, який за своєю правовою природою є кредитним договором та відповідає вимогам ст. 205, 207, 634, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та ст. 179-180 ГК України, сторонами досягнуто всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, у зв`язку з чим зазначений договір з огляду на положення ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як було встановлено судом вище, позивач - АТ КБ ПРИВАТБАНК виконав належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, 01.09.2021 на підставі Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ від 01.09.2021 № б/н перерахував на рахунок Фермерського господарства ЗІБОГ (відповідача 1) кредитні кошти в сумі 500000,00 грн, що підтверджується наданою позивачем до позовної заяви банківською випискою з рахунку Фермерського господарства ЗІБОГ (відповідача 1) за період з 01.09.2021 по 02.05.2023 (а.с. 22).

Втім, відповідач 1 - Фермерське господарство ЗІБОГ не виконав належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, отримані кредитні кошти не повернув Банку в повному обсязі, здійснивши протягом дії договору лише кілька платежів по сплаті процентів у вигляді щомісячної комісії на загальну суму 40000,00 грн, а саме сплачено: 01.10.2021 - 8000,00 грн; 04.11.2021 - 8000,00 грн; 01.12.2021 - 8000,00 грн; 04.01.2022 - 8000,00 грн; та 01.02.2022 - 8000,00 грн, що підтверджується наданою позивачем до позовної заяви банківською випискою з рахунку Фермерського господарства ЗІБОГ (відповідача 1) за період з 01.09.2021 по 02.05.2023 (а.с. 23).

Таким чином, заборгованість відповідача 1 перед позивачем за кредитним договором станом на 03.05.2023 становила 606000,00 грн, з яких: 500000,00 грн заборгованість за кредитом та 106000,00 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.

За приписами ст. 525-526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або невизначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 610, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем 1 - Фермерським господарством ЗІБОГ, в порушення ст. 73, 74 ГПК України, не надано доказів, які б могли спростувати наявність у нього заборгованості перед позивачем, а також доказів, які б свідчили про здійснення відповідачем 1 погашення заборгованості за кредитним договором у повному обсязі, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 1 - Фермерського господарства ЗІБОГ заборгованості за кредитним договором від 01.09.2021 № б/н у розмірі 606000,00 грн, з яких: 500000,00 грн заборгованість за кредитом та 106000,00 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості в солідарному порядку з відповідача 1 - Фермерського господарства ЗІБОГ та відповідача 2 фізичної особи ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

За приписами ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вже зазначалося вище, з метою забезпечення належного виконання зобов`язань відповідача 1 - Фермерського господарства ЗІБОГ за кредитним договором від 01.09.2021 № б/н, між позивачем - АТ КБ ПРИВАТБАНК (Банком/Кредитором) та відповідачем 2 - фізичною особою ОСОБА_1 (Поручителем) укладено договір поруки від 28.08.2021 № POR500.

Відповідно до п. 1.5 зазначеного договору поруки, у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Угодою 1, Боржник (відповідач 1) та Поручитель (відповідач 2) відповідають перед Кредитором (Банком) як солідарні боржники.

Пунктом 2.1.2 вказаного договору поруки сторони домовились, що у випадку невиконання Боржником будь-якого зобов`язання, передбаченого п. 1.1 цього Договору, Кредитор має право направити Поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою та не позбавляє Кредитора права звернутися до суду з вимогою виконати всі на себе Поручителем зобов`язання або вимагати від Поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншим способом. Поручитель відповідає перед Кредитором як солідарний Боржник у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Угодою 1, незалежно від факту направлення чи не направлення Кредитором Поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Таким чином, з огляду на положення ст. 554 ЦК України, позивач - АТ КБ ПРИВАТБАНК, як Кредитор за кредитним договором від 01.09.2021 № б/н має право вимагати виконання зобов`язання вищезазначеного кредитного договору в повному обсязі як від Боржника - Фермерського господарства ЗІБОГ (відповідача 1) так і від Поручителя - фізичної особи ОСОБА_1 (відповідача 2).

Станом на день прийняття судом даного рішення в матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем 2 заборгованості за кредитним договором від 01.09.2021 № б/н у розмірі 606000,00 грн.

На підставі зазначеного, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів щодо їх належності, допустимості та достовірності, зважаючи на порушення відповідачем 1 зобов`язань, передбачених кредитним договором від 01.09.2021 № б/н, які забезпечені порукою на підставі договору поруки від 28.08.2021 № POR500, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідача 1 (як з боржника) та з відповідача 2 (як з поручителя) заборгованості за кредитним договором від 01.09.2021 № б/н у розмірі 606000,00 грн, з яких: 500000,00 грн заборгованість за кредитом та 106000,00 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії є обґрунтованими та підлягають задоволенню, тому суд задовольняє ці позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 13, ч. 1 ст. 74, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77, ст. 78, 79 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку посилається сторона, як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 129 Конституції України, до основних засад судочинства відносяться, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Здійснюючи розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

За приписами п. 5 ч. 1 ст. 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір, що складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як вбачається з матеріалів позову, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою в травні 2023 року з вимогою майнового характеру на загальну суму 606000,00 грн, отже за подання зазначеної позовної заяви справляється судовий збір у розмірі 9090,00 грн. Позивачем надано суду належні докази про сплату судового збору за подання позовної заяви, який зараховано до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується відповідною Випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, яка наявна в матеріалах справи.

На підставі зазначеного, враховуючи, що судом прийнято рішення, яким задоволено в повному обсязі позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості на суму 606000,00 грн, витрати зі сплати судового збору в сумі 9090,00 грн також підлягають стягненню з відповідача 1 та відповідача 2 солідарно.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129 Конституції України, ст. 2, ч. 3 ст. 13, ст. 73-74, 76-79, 86, п. 2 ч. 1 ст. 129, ст. 232-238, 242, 247-252 ГПК України, Господарський суд Харківської області

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства ЗІБОГ (ідентифікаційний код юридичної особи - 33177040, юридична адреса: 63801, Харківська область, Ізюмський район (раніше - Борівський район), смт Борова, вул. Підлісна, буд. 7-Б) та з Фізичної особи ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПРИВАТБАНК (ідентифікаційний код юридичної особи - 14360570, юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д/ адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50) заборгованість за кредитним договором від 01.09.2021 № б/н у розмірі 606000,00 грн, з яких: 500000,00 грн заборгованість за кредитом та 106000,00 грн заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії; а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 9090,00 грн.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається в строки та в порядку визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено і підписано 02.10.2023.

Суддя Н.А. Новікова