РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2023Справа № 910/6048/23
За позовом фізичної особи-підприємця Трусової Ольги Вікторівни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін»,

про розірвання договору та стягнення 906 578,00 грн

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судових засідань Севериненко К.Р.

Представники учасників справи:

від позивача: Пантюхов О.В.;

від відповідача: Хачікян С.В.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Трусова Ольга Вікторівна (надалі - позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін» (надалі - відповідач), в якому просить суд:

- вважати договір оренди нежитлового приміщення №4.2.01 від 09.06.2020, укладений між позивачем та відповідачем розірваним з 09.06.2022, у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин;

- стягнути суму грошових коштів у розмірі 960 625,66 грн, з яких: 798 437,95 грн гарантійний платіж за договором та 108 187,71 грн надлишково сплачена сума.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.6, 11, 526, 626, 627, 628, 651 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, обґрунтовані тим, що існуючі форс-мажорні обставини перешкоджали позивачу здійснювати підприємницьку діяльність в орендованому за вказаним вище договором приміщенні понад 60 календарних днів, що відповідно до умов вказаного правочину, є підставою для розірвання цього договору та повернення гарантійного платежу і надмірно сплачених грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

11.05.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в справі № 910/6048/23, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 14.06.2023.

12.06.2023 від представника позивача на виконання вимог ухвали суду надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

14.06.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній заперечує проти позову та, зокрема, зазначає, що позивачем неналежним чином повідомлено відповідача про настання форс-мажорних обставин. Також відповідач зазначив, що договір оренди було розірвано за ініціативою відповідача починаючи з 01.09.2022, у зв`язку з допущеними позивачем порушеннями умов договор, а тому підстави для розірвання договору відсутні, а оскільки повернення гарантійного платежу є похідною вимогою від розірвання договору підстави для його повернення відсутні. Також вказує, що існуюча переплата зарахована позивачу в рахунок заборгованості за електричну енергію за квітень-травень 2022 року та частково в рахунок боргу за серпень 2022 року.

Засідання призначене на 14.06.2023 не відбулося, в зв`язку із перебуванням судді Карабань Я.А. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 підготовче засідання призначено на 05.07.2023.

28.06.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

05.07.2023 від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

У підготовче засідання 05.07.2023 з`явились сторони. Суд, із урахуванням думки сторін, протокольною ухвалою відмовив у задоволені клопотання представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, відкладено підготовче засідання на 23.08.2023 та витребувано в позивача і відповідача докази, в порядку ст.74 ГПК України.

11.07.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання ухвали суду.

21.07.2023 від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог, а саме просить пункт 3 прохальної частини позову вважати наступним: стягнути з відповідача на користь позивача 798 437,95 грн гарантійного платежу за договором та 108 140, 05 грн надлишково сплаченої суми.

21.07.2023 від представника позивача надійшли пояснення на виконання ухвали суду, разом з витребуваними документами.

15.08.2023 від представника позивача надійшли письмові пояснення.

18.08.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення письмових пояснень позивача без розгляду.

У підготовче засідання 23.08.2023 з`явились представники сторін, протокольною ухвалою суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог та визначив ціну позову з її урахуванням, також протокольними ухвалами судом задоволено клопотання представника відповідача про залишення пояснень позивача без розгляду та залишено без розгляду пояснення позивача, як такі, що подані з пропуском встановленого судом строку. Крім цього, протокольною ухвалою задоволено клопотання представника відповідача про долучення до матеріалів справи висновку експерта та долучено вказаний висновок до матеріалів справи. Враховуючи відсутність клопотань та повідомлень учасників судового процесу про намір вчинити дії, строк вчинення яких обмежений підготовчим провадженням, протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 20.09.2023.

У судовому засіданні 20.09.2023 представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог та позов просив задовольнити, представник відповідача заперечував проти задоволення позову в повному обсязі.

У судовому засіданні 20.09.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

09.06.2020 між відповідачем (орендодавець) та позивачем (орендар) укладено договір №4.2.01 оренди нежитлового об`єкта за адресою: м. Київ, проспект Правди, 47 (надалі - договір), який складається із спеціальної та загальної частин.

За змістом п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.5, 5.1, 5.2, 6.1., 6.2. спеціальної частини договору, орендодавець передав орендарю об`єкт оренди - приміщення (лот №4.2.01.), загальною площею 555,85 кв.м., на 2 поверсі, за адресою: м. Київ, проспект Правди, 47, назва - Дитячі мрії, вид діяльності: реалізація дитячого одягу та іграшок, строк оренди - 35 місяців, дата початку/дата підписання акту прийому-передачі об`єкта: у період з 01.08.2020 по 31.08.2020 (включно), про остаточну дату початку орендодавець письмово повідомляє орендаря не менше ніж за 30 календарних днів до такої дати та орендар повинен підписати акт прийому-передачі об`єкта в дату початку. Дата закінчення: через 35 місяців з дати початку.

У розділі 8 спеціальної частини даного договору сторонами погоджено орендну плату, експлуатаційний платіж та маркетингові платежі.

Пунктом 8.4.2. спеціальної частини договору сторони погодили, що розмір гарантійного платежу становить 798 437,95 грн з урахуванням ПДВ, що еквівалентно 30 015, 90 умовних одиниць, з урахуванням ПДВ по курсу обміну на дату укладення цього договору.

Згідно п.8.5. спеціальної частини договору сторонами погоджено сплату комунальних платежів та частково компенсацію за електроенергію спожиту на загальних площах торгового центру.

У п.п.5.4, 5.4.1 загальної частини договору сторонами погоджено, що орендар повинен сплатити орендодавцю гарантійний платіж в розмірі, вказаному в п.8.4 .спеціальної частини договору, до дати, вказаної в п.9.4. спеціальної частини договору, а якщо така дата не вказана, то протягом 5 робочих днів з моменту підписання цього договору обома сторонами. Гарантійний платіж буде утримуватися орендодавцем протягом строку дії цього договору. За рахунок гарантійного платежу орендодавець вправі погашати (компенсувати) свої збитки, понесені внаслідок невиконання чи неналежного виконання орендарем зобов`язань за договором, заборгованості по будь-яким платежам, іншим грошовим зобов`язанням орендаря за договором, неустойки, штрафів та інших штрафних санкцій, та/або покрити/погасити будь-які витрати, стягнення, відшкодування, пов`язані з позовами третіх осіб, заявленими проти орендодавця у зв`язку з порушеннями цього договору, допущеними орендарем, а також може бути зарахований в якості штрафу за дострокове розірвання/припинення цього договору, (відмови від цього договору) в односторонньому порядку орендодавцем у зв`язку з порушенням умов договору та/або чинного законодавства України орендарем, що передбачено в п.5.4.7 договору. Не використаний орендодавцем гарантійний платіж (його частина) повертається орендарю протягом 30 (тридцяти) робочих днів після підписання сторонами акту повернення прийняття-передачі об`єкта із оренди орендодавцю, за умови виконання орендарем наступних вимог: a) погашення заборгованості орендаря перед орендодавцем по цьому договору; б) відсутності підстав для застосування орендодавцем гарантійного платежу згідно договору; в) звільнення об`єкта від майна орендаря, суборендарів, користувачів та інших осіб, залучених орендарем для діяльності в об`єкті або у зв`язку з ним, а також від віддільних та невіддільних змін за цим договором та повернення орендодавцю об`єкта в порядку, передбаченому договором, а також повернення орендодавцю всіх ключів від об`єкта.

Відповідно до п.8.16. загальної частини договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього договору у разі настання форс-мажорних обставин, які, як обґрунтовано вважається, не залежать від сторін і безпосередньо перешкоджають будь-якій стороні виконувати взяте на себе зобов`язання за цим договором. Форс-мажорні обставини включають (але не обмежуються): стихійні лиха, пожежі, повені, землетруси просідання або зсув ґрунту, урагани, бурі, нагромадження снігу, ожеледь, військові дії, дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, громадська демонстрація, протиправні дії третіх осіб, вибух, озброєні конфлікти, епідемії, терористичні акти, страйки, раптове припинення постачання води, тепла, електроенергії, газу, не пов`язаного з несплатою їх вартості тощо. Потерпіла від форс-мажорної обставини сторона при першій нагоді повідомляє іншу сторону письмово про початок і характер дії форс-мажорних обставин та їх вплив на неможливість виконання зобов`язання за договором. Потерпіла від форс-мажорної обставини сторона підтверджує наслідки такої обставини відповідно до законодавства. У разі наявності форс-мажорних обставин дія цього договору може бути припинена в повному об`ємі або частково на термін дії такої обставини. Якщо дія форс-мажорних обставин продовжується більше 60 (шістдесяти) календарних днів, кожна сторона має право розірвати цей договір шляхом подачі письмового повідомлення, принаймні за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до очікуваної дати дострокового розірвання. У разі такого розірвання платежі вносяться по дату фактичного повернення об`єкта орендарем орендодавцю по акту передання-прийняття (повернення) об`єкта.

За змістом п.п.10.1., 10.2. загальної частини договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання повноважними представниками обох сторін, скріплення його печатками обох сторін. Цей договір припиняє свою дію у таких випадках, зокрема, за рішенням суду, розірвання договору у відповідності до законодавства або за ініціативою однієї зі сторін на умовах цього договору.

У п.10.5. загальної частини договору зазначено, що у разі відмови сторони від договору (розірвання договору в односторонньому порядку) у передбачених договором випадках, цей договір розірваним/припиненим з моменту одержання іншою стороною повідомлення про відмову від договору (розірвання договору) або на дату яка вказана в такому письмовому повідомленні.

01.08.2020 сторонами на виконання умов договору підписано акт №3 прийому-передачі майна.

26.03.2022 сторонами підписано акт про відсутність претензій, згідно якого 20.03.2022 приблизно 22.43 год Російська Федерація завдала ракетного удару по Багатофункціональному торговельно-розважальному комплексу «Ретровіль» (розташований за адресою: м. Київ, пр-т Правди, 47) власником якого є відповідач. Внаслідок удару було пошкоджено та часткового знищено Багатофункціональний торговельно-розважальний комплекс «Ретровіль» та майно, яке в ньому знаходилось. Орендар (позивач) повідомив, що немає та не матиме у майбутньому до відповідача будь-яких вимог та претензій (матеріальних (в тому числі фінансових, грошових) або нематеріальних) у зв`язку з пошкодженням та/або знищенням Багатофункціонального торговельно-розважального комплексу «Ретровіль» та майна орендаря, яке там знаходилось.

Також сторонами було підписано акт звірки розрахунків за період з 01.01.2022 по 18.05.2020, згідно якого у відповідача наявна перед позивачем заборгованість у загальному розмірі 906 578, 01 грн.

Листом №б/н від 23.05.2022 позивач, з посиланням на п.8.16. договору повідомила відповідача про дострокове розірвання договору, в зв`язку з існуванням форс-мажорних обставин та вимагала повернути заборгованість у сумі 906 625, 66 грн. До листа додано акт прийому-передачі про повернення об`єкта, копію акту звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2022-18.05.2022 та копію листа ТПП України №2023/02.0-7.1 від 28.02.2022.

На вказаний лист відповідач надав відповідь за вих.№02/01/2022-1 від 02.06.2022, в якій, зокрема, зазначив, що підстави для розірвання договору оренди відсутні.

Предметом даного позову є вимоги позивач до відповідача про визнання договору оренди нежитлового приміщення №4.2.01 від 09.06.2020, що укладений між позивачем та відповідачем розірваним з 09.06.2022, у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин та стягнення 798 437,95 грн гарантійного платежу і 108 140, 05 грн надлишково сплаченої суми.

Підставами позову є існування форс-мажорних обставин, які перешкоджали позивачу здійснювати підприємницьку діяльність в орендованому за вказаним вище договором приміщенні понад 60 календарних днів.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму (оренди).

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.

Наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно негайно або у строк, встановлений договором найму (ст.765 Цивільного кодексу України).

Відповідно до акту №3 прийому-передачі об`єкта від 01.08.2020 орендодавець передав, а орендар прийняв орендоване приміщення в користування.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

23.05.2023 позивач направила відповідачу лист за №б/н від 23.05.2022 в якому, з посиланням на п.8.16. договору повідомив відповідача про дострокове розірвання договору, в зв`язку з існуванням форс-мажорних обставин, що тривають 88 днів та вимагав повернути заборгованість у сумі 906 625, 66 грн. Направлення листа підтверджується описом вкладення №175 та фіскальним чеком АТ «Укрпошта» від 23.05.2023.

Листом у відповідь за вих.№02/06/2022-01 від 02.06.2022 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для розірвання договору з причин, що вказані орендарем у листі від 23.05.2022.

29.08.2022 відповідачем на електронну пошту позивача направлено лист за вих.№29/08/22-2, в якому повідомив позивача про дострокове розірвання укладеного між сторонами договору на підставі п.10.3 договору (з підстав порушення умов договору орендарем) з моменту одержання орендарем даного повідомлення про розірвання договору (п.10.5 договору), в результаті чого орендар, у порядку, передбаченому п.4.7 загальної частини договору, зобов`язаний звільнити і повернути об`єкт орендодавцю протягом 5 робочих днів з моменту отримання даного повідомлення, а фактично сплачений орендарем гарантійний платіж у розмірі 798 437,95 грн буде використаний для погашення заборгованості орендаря, наявну станом на дату розірвання договору, залишок гарантійного платежу залишається у орендодавця в якості штрафу на підставі п.5.4.7. загальної частини договору оренди.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив про те, що існуючі форс-мажорні обставини перешкоджали йому здійснювати підприємницьку діяльність в орендованому за вказаним вище договором приміщенні понад 60 календарних днів, що відповідно до умов вказаного правочину, є підставою для розірвання цього договору та повернення гарантійного платежу в загальному розмірі 798 437,95 грн, а також 108 140, 05 грн надлишково сплаченої суми.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач стверджує, що лист позивача від 23.05.2022 №б/н не є належним повідомлення про існування форс-мажорних обставин, у відповідності до п.8.16. Крім того, відповідач вважає, що позивачем не надано належних доказів існування форс-мажорних обставин у межах саме договору оренди, що спростовує можливість його припинення на підставі п.8.16. договору.

У відзиві на позов відповідач також стверджує про те, що ним 01.09.2022, як орендодавцем шляхом направлення повідомлення від 29.08.2022 за №29/08/22-02, достроково розірвало договір оренди в зв`язку з порушеннями позивачем, як орендарем, умов укладеного між сторонами правочину, що відповідно до п.5.4.7 загальної частини договору оренди виключає повернення гарантійного платежу орендарю, оскільки цей платіж та наявну переплату використано в якості погашення боргу, а інша частина гарантійного платежу залишається в орендодавця в якості штрафу.

Відповідно до ч.1 ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.2 ст.653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст.654 Цивільного кодексу України).

Як зазначено судом вище пунктом 8.16. загальної частини договору сторонами було погоджено, що сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього договору у разі настання форс-мажорних обставин, які, як обґрунтовано вважається, не залежать від сторін і безпосередньо перешкоджають будь-якій стороні виконувати взяте на себе зобов`язання за цим договором. Форс-мажорні обставини включають (але не обмежуються): стихійні лиха, пожежі, повені, землетруси просідання або зсув ґрунту, урагани, бурі, нагромадження снігу, ожеледь, військові дії, дія суспільного ворога, оголошена та неоголошена війна, загроза війни, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, громадська демонстрація, протиправні дії третіх осіб, вибух, озброєні конфлікти, епідемії, терористичні акти, страйки, раптове припинення постачання води, тепла, електроенергії, газу, не пов`язаного з несплатою їх вартості тощо. Потерпіла від форс-мажорної обставини сторона при першій нагоді повідомляє іншу сторону письмово про початок і характер дії форс-мажорних обставин та їх вплив на неможливість виконання зобов`язання за договором. Потерпіла від форс-мажорної обставини сторона підтверджує наслідки такої обставини відповідно до законодавства. У разі наявності форс-мажорних обставин дія цього договору може бути припинена в повному об`ємі або частково на термін дії такої обставини. Якщо дія форс-мажорних обставин продовжується більше 60 (шістдесяти) календарних днів, кожна сторона має право розірвати цей договір шляхом подачі письмового повідомлення, принаймні за 15 (п`ятнадцять) календарних днів до очікуваної дати дострокового розірвання. У разі такого розірвання платежі вносяться по дату фактичного повернення об`єкта орендарем орендодавцю по акту передання-прийняття (повернення) об`єкта.

Судом встановлено, що 23.05.2022 позивач, скориставшись своїм правом згідно п.8.16 договору, в якому повідомив відповідача про існування форс-мажорних обставин, що тривають 88 дні, неможливість використання об`єкту оренди через пошкодження будівлі торгівельного центру, у зв`язку з чим повідомив про розірвання укладеного між сторонами договору та просив повернути переплату та сплачений орендарем гарантійний платіж у загальному розмірі 906 625, 66 грн.

Листом у відповідь за вих.№02/06/2022-01 від 02.06.2022 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для розірвання договору з причин, що вказані орендарем у листі від 23.05.2022, про що відповідачем також зазначено у відзиві на позов.

Однак суд не погоджується з такими твердженнями відповідача, з огляду на таке.

Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на своєму сайті в мережі Інтернет розмістила лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що адресований всім кого це стосується, згідно якого на підставі ст.ст.14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні", статуту ТПП України, цим засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Також згідно з сертифікату №3100-22-1754 від 14.12.2022 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) ТПП України засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) військова агресія Російської Федерації проти України; пожежа, за адресою: м.Київ, пр-т Правди, 47, 12-ти поверхової будівлі ТРЦ «РЕТРОВІЛЬ» ТОВ «МАРТІН» - внаслідок вибуху снарядів або ракети, спричиненого артилерійським чи авіаційним обстрілом та нездійснення діяльності ТРЦ «РРЕТРОВІЛЬ» з 24.02.2022 по 09.06.2022, ФОП Трусовій О.В. щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: користуватися нежитловим приміщенням ТРЦ «Retroville», з метою реалізації дитячого одягу та іграшок, загальною площею 555, 85 кв.м., що розташоване на 2 поверху торгового центру за адресою: м.Київ, пр-т Правди, 47, у термін з 24.02.2022 за договором оренди нежитлового об`єкта за адресою Україна м.Київ, пр-т Правди, 47 №4.2.01 від 09.06.2020, укладений з ТОВ «МАРТІН». Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання: 24.02.2022 по 09.06.2022.

Відповідно до ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Суд зауважує, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Як убачається з наявної в матеріалах справи інформації та підтверджено відповідачем, торгівельно-розважальний центр Retroville за адресою: м. Київ, вул. Правди, 47, починаючи з 24.02.2022 не працював, 20.03.2022 в зазначене приміщення влучила російська ракета, що є загальновідомим фактом, частина приміщень торгівельно-розважального центру Retroville була зруйнована.

Як зазначає позивач у березні 2022 року нею було вивезено все майно з орендованого приміщення, вказане відповідачем не заперечується.

Також 26.03.2022 сторонами підписано акт про відсутність претензій, згідно якого 20.03.2022 приблизно 22.43 год Російська Федерація завдала ракетного удару по Багатофункціональному торговельно-розважальному комплексу «Ретровіль» (розташований за адресою: м.Київ, пр-т Правди, 47) власником якого є відповідач. Внаслідок удару було пошкоджено та часткового знищено Багатофункціональний торговельно-розважальний комплекс «Ретровіль» та майно, яке в ньому знаходилось. Орендар (позивач) повідомив, що немає та не матиме у майбутньому до відповідача будь-яких вимог та претензій (матеріальних (в тому числі фінансових, грошових) або нематеріальних) у зв`язку з пошкодженням та/або знищенням Багатофункціонального торговельно-розважального комплексу «Ретровіль» та майна орендаря, яке там знаходилось.

З урахуванням наведеного вище, з огляду на наявні в матеріалах справи документи, суд погоджується з доводами позивача про неможливість використання орендованого приміщення за цільовим призначенням, тобто станом на дату звернення позивача з листом від 23.05.2022 до відповідача існували обставини, що є форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Ці обставини тривали більше ніж 60 календарних днів, внаслідок чого позивач, з огляду на умови п.8.16 договору, скористався своїм правом та направив на адресу відповідача відповідне письмове повідомлення, в зв`язку з чим договір є достроково розірваним за волевиявленням позивача.

При цьому суд відхиляє твердження відповідача про те, що між виникненням форс-мажорних обставин (24.02.2022) та датою отримання листа позивача від 23.05.2022 (31.05.2023) минуло 96 днів, а датою отримання сертифікату ТТП України (14.12.2022) минуло 293 календарних днів, оскільки, по-перше, договором не передбачені чіткі строки повідомлення про настання форс-мажорних обставин та строк надання сертифікату на їх підтвердження, по-друге, з листом від 23.05.2022 позивач надавав відповідачу лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, який також засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, по-третє, як підтверджено самим відповідачем зокрема, в листі від 23.08.2022 наданому на адвокатський запит №05/08 від 04.08.2022, магазини в ТРЦ «Ретровіль» з 24.02.2022 по 20.03.2022 припиняли свою роботу, в зв`язку з веденням воєнного стану, а з 21.03.2021 було повністю припинено роботу ТРЦ «Ретровіль» у зв`язку з ракетним бомбовим ударом, завданим по будівлі напередодні та з 15.06.2022 лише часткового відновлено роботу торгового центру.

Отже, позивач реалізував своє право на розірвання договору оренди нежитлового приміщення №4.2.01 від 09.06.2020 шляхом подачі письмового повідомлення, принаймні за 15 календарних днів до очікуваної дати дострокового розірвання, в зв`язку з чим вказаний договір оренди вже є розірваним з 07.06.2022 (23.05.2022+15).

Відповідно, вважати договір оренди розірваним з 01.09.2022, з огляду на ініціативу відповідача підстав немає.

Суд зазначає, що припинення дії договору в будь-якому випадку унеможливлює розірвання такого договору, оскільки в силу положень чинного законодавства розірвати можливо лише діючий договір. У зв`язку з цим, позовні вимоги позивача про визнання розірваним договору оренди нежитлового приміщення №4.2.01 від 09.06.2020, з 09.06.2022, у зв`язку із настанням форс-мажорних обставин не підлягають задоволенню.

Крім цього, суд зазначає, що підписання позивачем в електронному вигляді актів здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2025 від 30.04.2022 за електроенергію за квітень 2022 року на суму 47, 66 грн та №2162 від 31.05.2022 за електроенергію за травень 2022 року на суму 18,47 грн, тобто за електроенергію в період дії договору, після його розірвання не свідчить про визнання позивачем продовження строку дії такого договору.

Також є необґрунтованими посилання відповідача на те, що позивачем після отримання в електронному вигляді акту здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2403 від 31.08.2022 на суму 605 414,04 грн (експлуатаційний платіж, маркетинговий платіж та орендна плата за серпень 2022 року), не надано заперечень протягом 7 днів (п.4.4.), а тому, на думку відповідача такий акт вважається погодженим, оскільки як зазначено судом вище договір є розірваним ще з 07.06.2022 та відповідач самостійно зазначає у відзиві, що він неодноразово звертався до позивача про відновлення роботи, однак станом на 15.08.2022 магазин позивача не працював. Доказів того, що позивач користувався приміщенням відповідача після розірвання договору матеріали справи не містять.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 798 437,95 грн гарантійного платежу і 108 140, 05 грн надлишково сплаченої суми, суд зазначає таке.

Як вже зазначалось судом, у п.п.5.4, 5.4.1 загальної частини договору сторонами погоджено, що орендар повинен сплатити орендодавцю гарантійний платіж в розмірі, вказаному в п.8.4 спеціальної частини договору, до дати, вказаної в п.9.4 спеціальної частини договору, а якщо така дата не вказана, то протягом 5 робочих днів з моменту підписання цього договору обома сторонами. Гарантійний платіж буде утримуватися орендодавцем протягом строку дії цього договору. За рахунок гарантійного платежу орендодавець вправі погашати (компенсувати) свої збитки, понесені внаслідок невиконання чи неналежного виконання орендарем зобов`язань за договором, заборгованості по будь-яким платежам, іншим грошовим зобов`язанням орендаря за договором, неустойки, штрафів та інших штрафних санкцій, та/або покрити/погасити будь-які витрати, стягнення, відшкодування, пов`язані з позовами третіх осіб, заявленими проти орендодавця у зв`язку з порушеннями цього договору, допущеними орендарем, а також може бути зарахований в якості штрафу за дострокове розірвання/припинення цього договору, (відмови від цього договору) в односторонньому порядку орендодавцем у зв`язку з порушенням умов договору та/або чинного законодавства України орендарем, що передбачено в п.5.4.7 договору. Не використаний орендодавцем гарантійний платіж (його частина) повертається орендарю протягом 30 (тридцяти) робочих днів після підписання сторонами акту повернення прийняття-передачі об`єкта із оренди орендодавцю, за умови виконання орендарем наступних вимог: a) погашення заборгованості орендаря перед орендодавцем по цьому договору; б) відсутності підстав для застосування орендодавцем гарантійного платежу згідно договору; в) звільнення об`єкта від майна орендаря, суборендарів, користувачів та інших осіб, залучених орендарем для діяльності в об`єкті або у зв`язку з ним, а також від віддільних та невіддільних змін за цим договором та повернення орендодавцю об`єкта в порядку, передбаченому договором, а також повернення орендодавцю всіх ключів від об`єкта.

Як установлено судом та підтверджується сторонами в заявах по суті, станом на 18.05.2022 у відповідача була наявна перед позивачем заборгованість у загальному розмірі 906 578, 01 грн, в тому числі 798 437,95 грн гарантійний платіж та 108 140, 05 грн переплата за договором.

При цьому суд зазначає, що сторонами підписано акт звірки розрахунків за період з 01.01.2022 по 18.05.2020 згідно якого у відповідача наявна перед позивачем заборгованість в розмірі 906 578,01 грн, у який вже було враховано акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2025 від 30.04.2022 за електроенергію за квітень 2022 року на суму 47, 66 грн. Одночасно, сторонами було погоджено акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) №2162 від 31.05.2022 за електроенергію за травень 2022 року на суму 18,47 грн, а тому суд приходить до висновку, що вказана сума підлягає відрахуванню від суми переплати, оскільки п.8.5. договору сторонами погоджено сплату вказаних платежів.

Разом з тим, як установлено судом вище, договірні зобов`язання між сторонами за договором оренди припинились 07.06.2022.

Нормами глави 83 Цивільного кодексу України врегульовано питання повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні, навіть тоді коли правова підстава, на якій набуте майно, згодом відпала.

Так, частина 1 статті 1212 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 2 статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Положення глави 83 Цивільного кодексу України, предметом регулювання якої є відносини, що виникають у зв`язку із безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права, застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій набуто майно, згодом відпала.

З огляду на те, що договірні зобов`язання між сторонами припинились більше 15 місяців назад, як визнається сторонами позивач ще у березні вивіз майно та фактично перестав користуватися орендованим приміщенням, суд вважає обґрунтованими доводи позивача, що з відповідача мають бути стягнуті 798 437, 95 грн гарантійного платежу та 108 121, 58 грн надмірно сплачених грошових коштів (108 140, 05 грн-18,47 грн), а тому позов цій частині підлягає частковому задоволенню.

При цьому суд наголошує, що відповідачем у порядку передбачено ГПК України, не доведено підстав передбачених договором для утримання суми гарантійного платежу, як і стягнення за рахунок нього суми заборгованості за серпень 2022 року, про що зазначено судом вище.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст.2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

На підставі викладеного, враховуючи доведення позивачем своїх позовних вимог, а відповідачем не представлення суду більш вірогідних доказів, ніж ті, які надані позивачем, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача 798 437, 95 грн гарантійного платежу та 108 121, 58 грн надмірно сплачених грошових коштів.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, приймаючи до уваги висновки суду про часткове задоволення позовних вимог, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мартін» (01030, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 12А, ідентифікаційний код 19257144) на користь фізичної особи-підприємця Трусової Ольги Вікторівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 798 437 (сімсот дев`яносто вісім тисяч чотириста тридцять сім) грн 95 коп. гарантійного платежу, 108 121 (сто вісім тисяч сто двадцять одну) грн 58 коп. надмірно сплачених грошових коштів та 13 598 (тринадцять тисяч п`ятсот дев`яносто вісім) грн 39 коп. судового збору.

3. У задоволені іншої частини позову відмовити.

4. Після набрання рішенням суду законної сили видати наказ.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 02.10.2023.

Суддя Я.А.Карабань