ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області

29.08.2023 м. Ужгород Справа №907/42/22
Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.
при секретарі судового засідання Іваниш Д.П.,
розглянувши заяву представника Фізичної особи підприємця Фізера Георгія Сергійовича, м. Свалява Закарпатської області про ухвалення додаткового рішення у справі №907/42/22 за позовом Фізичної особи підприємця Фізера Георгія Сергійовича, м. Свалява Закарпатської області до відповідача Фізичної особи підприємця Штефанюка Богдана Івановича, м. Ужгород Закарпатської області про стягнення 2558,33 грн заборгованості по сплаті орендної плати, 5317,66 грн пені, 121,98 грн трьох процентів річних, 23 086,45 грн неустойки у розмірі подвійної орендної плати, 19 880 грн штрафу, 106 116,31 грн реальних збитків, 27 345,54 грн збитків у вигляді упущеної вигоди,
з участю представників сторін:
позивача (заявника) без виклику
відповідача без виклику
Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 07.03.2023 у справі №907/42/22 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення із ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи підприємця Фізера Георгія Сергійовича, АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) 2558,33 грн (Дві тисячі п`ятсот п`ятдесят вісім гривень 33 коп) заборгованості по сплаті орендної плати, 347,02 грн (Триста сорок сім гривень 02 коп) пені, 111,59 грн (Сто одинадцять гривень 59 коп) трьох процентів річних, 23 086,45 грн (Двадцять три тисячі вісімдесят шість гривень 45 коп) неустойки у розмірі подвійної орендної плати, 19 880 грн (Дев`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят гривень) штрафу, 106 116,31 грн (Сто шість тисяч сто шістнадцять гривень 31 коп) реальних збитків та 27 345,54 грн (Двадцять сім тисяч триста сорок п`ять гривень 54 коп) збитків у вигляді упущеної вигоди, а також суму 2691,68 (Дві тисячі шістсот дев`яносто одна гривня 68 коп) на відшкодування витрат по сплаті судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Представник Фізичної особи підприємця Фізера Георгія Сергійовича, м. Свалява Закарпатської області на адресу суду надіслала заяву про ухвалення додаткового рішення у справі №907/42/22 щодо стягнення з відповідача судових витрат, а саме, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 325 грн.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 14.07.2023 заяву представника Фізичної особи підприємця Фізера Георгія Сергійовича, м. Свалява Закарпатської області про ухвалення додаткового рішення у справі №907/42/22 призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.08.2023 без виклику уповноважених представників учасників процесу, з урахуванням положень ст. 6 Конвенції про захист людини і основоположних свобод, графіку розгляду інших справ, що перебувають у провадженні судді Пригари Л.І., та запланованої щорічної відпустки судді Пригари Л.І. протягом липня серпня 2023 року.

Представник відповідача на електронну адресу суду надіслав клопотання б/н від 28.08.2023 (вх. №02.3.1-02/5882/23 від 28.08.2023), за змістом якого просить відкласти судове засідання по розгляду заяви представника Фізичної особи підприємця Фізера Георгія Сергійовича, м. Свалява Закарпатської області про ухвалення додаткового рішення у справі №907/42/22 на іншу дату у зв`язку з його перебуванням у відпустці за сімейними обставинами.

Проаналізувавши мотиви, наведені представником відповідача у вищезазначеному клопотанні, суд не вбачає підстав для його задоволення із огляду на таке.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

У даному контексті суд зазначає, що сторони мають не тільки процесуальні права, але й процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Відповідно до ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частина 4 вказаної статті регламентує, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Зловживання правом має місце, коли під видимою формальною реалізацією прав учасника провадження, що визначені ст. 43 ГПК України, такий учасник провадження має намір затягувати судовий процес.

Разом з тим, згідно зі статтею 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Що ж стосується наведених представником відповідача обставин в обґрунтування причин його неявки в дане судове засідання, то суд зазначає, що такі не можуть бути визнані поважними, адже не є об`єктивно непереборними. Відповідач, як учасник судового процесу, не позбавлений права і можливості забезпечити участь у судовому засіданні будь якого іншого представника, якому доручити виконання функцій щодо представництва інтересів у суді. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.03.2019 у справі №910/12842/17.

Водночас заслуговує на увагу також і те, що ухвалою суду від 14.07.2023 заяву представника Фізичної особи підприємця Фізера Георгія Сергійовича, м. Свалява Закарпатської області про ухвалення додаткового рішення у справі №907/42/22 призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.08.2023 без виклику уповноважених представників учасників процесу. Відповідач не був позбавлений права подати суду письмові заперечення щодо заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення в даній справі до моменту проведення судового засідання, призначеного для її розгляду, однак, таким правом останній не скористався.

За змістом поданої суду заяви про ухвалення додаткового рішення в даній справі представник позивача просить суд вирішити питання про стягнення з відповідача на користь сторони позивача суми 15 325 грн витрат на правову допомогу адвоката при розгляді даної справи.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до ч. 1-3 ст. 124 ГПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Приписами ст. 123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Як встановлено судом, між позивачем (клієнтом) та адвокатом Бердниченко Іриною Анатоліївною (адвокатом) укладено Договір про надання правової допомоги №11/11 від 11.11.2021, до якого сторонами в подальшому вносились зміни на підставі Додаткових угод №11-11 від 12.11.2021, а також б/н від 30.09.2022.

Так, при поданні заяви про розподіл судових витрат представником позивача дотримані вимоги, передбачені ч. 8 ст. 129 ГПК України. До матеріалів справи додано копію Договору про надання правової допомоги №11/11 від 11.11.2021, копії Додаткових угод №11-11 від 12.11.2021 та б/н від 30.09.2022 до Договору про надання правової допомоги №11/11 від 11.11.2021, копії рахунків на оплату №15 від 11.11.2021 на суму 7000 грн, №10 від 23.05.2022 на суму 3075 грн, №27 від 30.08.2022 на суму 1500 грн, №43 від 15.11.2022 на суму 1500 грн, №51 від 06.12.2022 на суму 1500 грн та №5 від 31.01.2023 на суму 750 грн, копії актів надання послуг №55 від 01.01.2022, №23 від 24.05.2022, №21 від 30.08.2022, №37 від 16.11.2022, №41 від 06.12.2022 та №4 від 31.01.2023, копію платіжної інструкції №35 від 13.11.2021 на суму 7000 грн, копії квитанцій №0.0..1 від 23.05.2022 на суму 3075 грн, №0.0..1 від 30.08.2022 на суму 1500 грн, №0.0..1 від 16.11.2022 на суму 1500 грн, №0.0..1 від 06.12.2022 на суму 1500 грн та №0.0..1 від 07.03.2023 на суму 750 грн, а також копії проїзних (посадочних) документів від 19.05.2022 на суми 860,82 грн та 715,21 грн відповідно.

Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з частиною третьою статті 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1-4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як встановлюють положення ч. 1, 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність).

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

На підтвердження понесених витрат на загальну суму 15 325 грн представником позивача подано суду копію Договору про надання правової допомоги №11/11 від 11.11.2021, копії Додаткових угод №11-11 від 12.11.2021 та б/н від 30.09.2022 до Договору про надання правової допомоги №11/11 від 11.11.2021, копії рахунків на оплату №15 від 11.11.2021 на суму 7000 грн, №10 від 23.05.2022 на суму 3075 грн, №27 від 30.08.2022 на суму 1500 грн, №43 від 15.11.2022 на суму 1500 грн, №51 від 06.12.2022 на суму 1500 грн та №5 від 31.01.2023 на суму 750 грн, копії актів надання послуг №55 від 01.01.2022, №23 від 24.05.2022, №21 від 30.08.2022, №37 від 16.11.2022, №41 від 06.12.2022 та №4 від 31.01.2023, копію платіжної інструкції №35 від 13.11.2021 на суму 7000 грн, копії квитанцій №0.0..1 від 23.05.2022 на суму 3075 грн, №0.0..1 від 30.08.2022 на суму 1500 грн, №0.0..1 від 16.11.2022 на суму 1500 грн, №0.0..1 від 06.12.2022 на суму 1500 грн та №0.0..1 від 07.03.2023 на суму 750 грн, а також копії проїзних (посадочних) документів від 19.05.2022 на суми 860,82 грн та 715,21 грн відповідно.

Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем (клієнтом) та адвокатом Бердниченко Іриною Анатоліївною (адвокатом) укладено Договір про надання правової допомоги №11/11 від 11.11.2021, відповідно до п. 1.1. якого адвокат приймає доручення клієнта та бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову допомогу щодо: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; - складання звернень (заяв, скарг, пропозицій) та інших документів правового характеру; - складання процесуальних документів (заперечень, клопотань, претензій, позовних заяв, апеляційних і касаційних скарг, заяв про вжиття заходів забезпечення позову та інших документів відповідно до вимог процесуального законодавства); - представництва та захисту інтересів клієнта, зокрема, але не обмежуючись, в будь-яких органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, а також у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального та конституційного судочинства, провадження у справах про адміністративні правопорушення, органах державної виконавчої служби, органах Національної поліції України, прокуратури, органах Державної фіскальної служби України та усіх інших правоохоронних органах, органах Державної реєстраційної служби України, Міністерства юстиції України, у відносинах з державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами; - надання будь-яких інших видів правової допомоги, передбаченої Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Розмір гонорару, який клієнт сплачує адвокату за надану в межах цього Договору правову допомогу, визначається сторонами в додатках до цього Договору, якіє його невід`ємною частиною. Кожен додаток набуває чинності з дня його підписання сторонами. Сторони погодили, що надання правової допомоги за цим Договором відбувається за умови внесення оплати в розмірі 100% (п. 2.1., 2.2. Договору).

Пунктами 3.1., 3.2. Договору передбачено, що цей Договір діє з моменту підписання сторонами тексту цього Договору. Дія Договору припиняється 11 листопада 2022 року. Дія договору може бути продовжена виключно на підставі письмової згоди сторін цього Договору.

На підставі Додаткової угоди №11-11 від 12.11.2021 до Договору сторони дійшли згоди щодо внесення змін, зокрема, до розділу 2 Гонорар Договору шляхом доповнення його наступними пунктами: 2.3. Сплата узгодженої сторонами суми гонорару (послуг) здійснюється клієнтом в безготівковій формі шляхом перерахування відповідної суми коштів на розрахунковий рахунок адвоката, реквізити якого зазначаються у відповідному рахунку на оплату гонорара; 2.4. Клієнт бере на себе зобов`язання компенсувати витрати адвоката, необхідні для надання правової допомоги, зокрема та не виключно витрати на прибуття до суду, виготовлення копій документів, проживання у місті проведення судового розгляду, відшкодовуються клієнтом за зверненням адвоката на підставі доказів, що об`єктивно підтверджують вищезгадані витрати. Такі витрати є складовою загальних витрат на правову допомогу; 2.5. Сторони погодили, що за участь у судовому засіданні адвоката, клієнт здійснює оплату авансом у 100% розмірі від узгодженого сторонами гонорару. Послуги вважаються наданими і в тому випадку, якщо судове засідання не відбулось з підстав, що не залежать від адвоката; 2.6. Сторони погодили, що у випадку якщо судове засідання не відбулось з підстав, що не залежали від адвоката, а гонорар клієнтом не був сплачений до дати такого засідання з підстав, що від нього не залежали, розмір гонорару адвоката за підготовку до участі в такому засіданні становить 50% від розміру, визначеного в додатках до цього Договору; 2.7. Правова допомога вважається наданою у повному обсязі після підписання акту приймання-передачі наданої професійної правничої допомоги, який підписується cторонами та скріплюється печатками (за наявності); 2.8. Адвокат надає клієнту акт приймання-передачі наданої правової допомоги, в якому зазначається зміст наданої правової допомоги, її обсяг, розмір гонорару, який підлягає сплаті відповідно до умов Договору, додаткові витрати, які були понесені адвокатом понад узгоджену суму гонорару (якщо такі мали місце); 2.9. Клієнт зобов`язаний протягом 5 (п`яти) днів з моменту отримання акта приймання-передачі наданої правової допомоги підписати його або протягом вказаного строку надати письмове заперечення, в якому він має обґрунтувати причину відмови від приймання наданої правової допомоги та підписання відповідного акту; 2.10. Якщо протягом строку, вказаного в п. 2.3. цього Додатку клієнт не підписав акт приймання-передачі наданої правової допомоги і не надав письмове заперечення, правова допомога вважається наданою та прийнятою клієнтом.

Відповідно до Додаткової угоди б/н від 30.09.2022 до Договору, строк дії Договору про надання правової допомоги №11/11 від 11.11.2021 пролонговано до 11.11.2023.

Між позивачем та адвокатом Бердниченко Іриною Анатоліївною складено та підписано акти надання послуг №55 від 01.01.2022, №23 від 24.05.2022, №21 від 30.08.2022, №37 від 16.11.2022, №41 від 06.12.2022 та №4 від 31.01.2023, відповідно до яких виконавцем були надані замовнику наступні послуги:

1) підготовка проєкту позовної заяви до ФОП Штефанюка Б.І. вартістю 7000 грн;

2) участь у підготовчому судовому засіданні 24.05.2022 у справі №907/42/22 вартістю 1500 грн;

3) компенсація витрат на прибуття адвоката в судове засідання в Господарський суд Закарпатської області 24.05.2022 вартістю 1575 грн;

4) участь у підготовчому судовому засіданні 30.08.2022 у справі №907/42/22 вартістю 1500 грн;

5) участь у підготовчому судовому засіданні 16.11.2022 у справі №907/42/22 вартістю 1500 грн;

6) участь у підготовчому судовому засіданні 06.12.2022 у справі №907/42/22 вартістю 1500 грн;

7) підготовка до участі в судовому засіданні 31.01.2023 у справі №907/42/22 вартістю 750 грн.

За пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом із тим, відповідно до ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Водночас вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача заявленої суми витрат на професійну правову допомогу, суд, із урахуванням фактичних обставин даної справи, бере до уваги наступне.

Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Застосовуючи критерій співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених як у частині 4 статті 126 ГПК України, так і в частинах 5-7 статті 129 ГПК України.

Зокрема, відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Здійснивши правовий аналіз норм статей 126 та 129 ГПК України, можна дійти висновку про те, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині четвертій статті 126 ГПК України (а саме співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи, не розподіляти такі витрати повністю або частково та покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою - сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України (а саме пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно із попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Тобто критерії, визначені ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Така позиція випливає із правових висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2022 у справі №922/1964/21, у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі №915/237/18, від 24.10.2019 у справі №905/1795/18, від 17.09.2020 у справі №904/3583/19, від 18.03.2021 у справі №910/15621/19, від 07.09.2022 у справі №912/1616/21, від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

Отже під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах 5-7 статті 129 ГПК України.

Водночас таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України, де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 12.01.2023 у справі №908/2702/21.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (такий висновок міститься в п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц та в п. 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду необхідно дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про часткову необґрунтованість заяви позивача про стягнення з відповідача суми 15 325 грн витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду даної справи, що знайшла свій вияв у наступному.

Що стосується наведеної в акті надання послуг №21 від 30.08.2022 послуги під назвою Участь у підготовчому судовому засіданні 30.08.2022 у справі №907/42/22 вартістю 1500 грн, суд вважає за доцільне відзначити про те, що у вказане підготовче засідання представники сторін не з`явилися, свідченням чого є наявний в матеріалах справи протокол, складений секретарем судового засідання, відповідно, витрати в цій частині є недоведеними.

Водночас у частині вирішення питання щодо стягнення з відповідача суми 1575 грн в якості компенсації витрат на прибуття адвоката в підготовче засідання в даній справі, яке відбулося 24.05.2022, суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену в постановах від 25.05.2021 у справі №910/7586/19, від 20.07.2021 у справі №922/2604/20, від 01.12.2021 у справі №641/7612/16-ц, від 18.05.2022 у справі №910/4268/21 та від 26.10.2022 у справі № 910/4277/21, згідно з якою участь у судовому засіданні являє собою не формальну присутність на ньому, а підготовку адвоката до цього засідання, витрачений час на дорогу до судового засідання та у зворотному напрямку, його очікування та безпосередню участь у судовому засіданні. Такі стадії представництва інтересів у суді, як прибуття на судове засідання та очікування цього засідання є невідворотними та не залежать від волі чи бажання адвоката. При цьому одночасно вчиняти якісь інші дії на шляху до суду чи під залом судового засідання адвокат не може та витрачає на це свій робочий час. Такі стадії як прибуття до суду чи іншої установи та очікування є складовими правничої допомоги, які в комплексі з іншими видами правничої допомоги сприяють забезпеченню захисту прав та інтересів клієнта. З урахуванням наведеного, час, який адвокат витрачає на дорогу для участі у судовому засіданні, є складовою правничої допомоги і підлягає компенсації нарівні з іншими витратами.

З огляду на вищевикладене, враховуючи положення ст. 126, 129 ГПК України та оцінивши подані заявником докази у підтвердження понесених ним витрат, виходячи із критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви представника позивача та стягнення на користь Фізичної особи підприємця Фізера Георгія Сергійовича витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13 825 грн.

За приписами частин 4 та 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України

СУД УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Фізичної особи підприємця Фізера Георгія Сергійовича, м. Свалява Закарпатської області про ухвалення додаткового рішення у справі №907/42/22 задоволити частково.

2. Стягнути із ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи підприємця Фізера Георгія Сергійовича, АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) суму 13 825 грн (Тринадцять тисяч вісімсот двадцять п`ять гривень) на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заявленої до стягнення суми судових витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

4. Додаткове рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення. Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Додаткове судове рішення складено та підписано 26.09.2023.

Суддя Пригара Л.І.