ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2023 р. Справа № 911/1497/22

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Гопанок І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут"

до Відділу освіти Гребінківської селищної ради

про стягнення 338 755, 63 гривень

представники сторін не з`явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Через канцелярію Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (далі - ТОВ "Львівгаз збут"/позивач) до Відділу освіти Гребінківської селищної (далі - Відділ освіти /відповідач) ради про стягнення 343 496,35 гривень, з яких: 308 251,89 грн заборгованості за спожиту електроенергію, 3 854,57 грн 3% річних та 31 389,89 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 01.09.2022 у справі №911/1497/22 позовну заяву ТОВ "Львівгаз збут" залишено без руху, виявлені недоліки постановлено усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

12.09.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ "Львівгаз збут" надійшло клопотання про усунення недоліків разом із уточненою позовною заявою, згідно якої позивач заявив до стягнення з відповідача 303 846,48 грн заборгованості за спожиту електроенергію, 3 811,12 грн 3% річних та 31 098,03 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.09.2022 у справі №911/1497/22 прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ "Львівгаз збут" до Відділу освіти Гребінківської селищної ради про стягнення 338 755,63 гривень та відкрито провадження, а також, зокрема:

- призначено підготовче засідання на 24.10.2022 та викликано у нього представників сторін;

- витребувано у позивача оригінал акта №ЗЛВ82005431 від 31.01.2022, копію якого долучено до позовної заяви.

17.10.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ "Львівгаз збут" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу EASYCON.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.10.2022 у справі №911/1497/22 задоволено клопотання ТОВ "Львівгаз збут" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та постановлено судове засідання, призначене у справі на 24.10.2022, провести у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2022 у справі №911/1497/22 відкладено підготовче засідання на 15.11.2022.

24.10.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ "Львівгаз збут" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу EASYCON.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.10.2022 у справі №911/1497/22 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та постановлено судове засідання, призначене у справі на 15.11.2022, провести у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

15.11.2022 з 14:21 до 18:20 у місті Київ оголошено сигнал повітряної тривоги, як наслідок призначене на вказану дату підготовче засідання у справі №911/1497/22 знято з розгляду, оскільки згідно розпорядження Голови Господарського суду Київської області №6-А від 19.07.2022 "Про порядок дій при оголошення повітряної тривоги" з урахування Указу Президента України "Про введення воєнного стану в України" від 24.02.2022 №64/2022 (зі змінами), відповідно до ст. 30 Кодексу цивільного захисту України, керуючись ст. 24 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" з метою збереження життя, здоров`я та забезпечення безпеки відвідувачів, суддів та працівників апарату суду передбачено, зокрема, що у разі оголошення сигналу "повітряна тривога" судді та працівники апарату суду негайно мають залишити приміщення суду та прослідувати до найближчого укриття.

З огляду вказаного ухвалою Господарського суду Київської області від 15.11.2022 у справі №911/1497/22 призначено підготовче засідання на 05.12.2022.

28.11.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ "Львівгаз збут" надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просить суд провести судове засідання 05.12.2022, а також всі наступні судові засідання в означеній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 29.11.2022 у справі №911/1497/22 задоволено клопотання ТОВ "Львівгаз збут" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та постановлено судове засідання, призначене у справі на 05.12.2022, провести у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.12.2022 у справі №911/1497/22 відкладено підготовче засідання на 10.01.2023.

05.12.2022 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ "Львівгаз збут" надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просить суд провести судове засідання 10.01.2023, а також всі наступні судові засідання в означеній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.12.2022 у справі №911/1497/22 задоволено клопотання ТОВ "Львівгаз збут" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та постановлено судове засідання, призначене у справі на 10.01.2023, провести у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

03.01.2023 до Господарського суду Київської області через електронну адресу від представника позивача - Шевчика О.І. надійшло клопотання про долучення повноважень представника із додатками.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.01.2023 у справі №911/1497/22 закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 31.01.2023.

10.01.2022 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ "Львівгаз збут" надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просить суд провести судове засідання 31.01.2023, а також всі наступні судові засідання в означеній справі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.01.2023 у справі № 911/1497/22 задоволено клопотання ТОВ "Львівгаз збут" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та постановлено судове засідання, призначене у справі на 31.01.2023, провести у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.01.2023 у справі № 911/1497/22 оголошено перерву до 28.02.2023.

31.01.2022 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ "Львівгаз збут" надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просить суд провести судове засідання у вказаній справі 28.02.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.02.2023 у справі № 911/1497/22 задоволено клопотання ТОВ "Львівгаз збут" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та постановлено судове засідання, призначене у справі на 28.02.2023, провести у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.02.2023 у справі №911/1497/22 оголошено перерву до 28.03.2023.

14.03.2022 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ "Львівгаз збут" надійшло клопотання, відповідно до якого представник позивача просить суд провести судове засідання у вказаній справі 28.03.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.03.2023 у справі № 911/1497/22 задоволено клопотання ТОВ "Львівгаз збут" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та постановлено судове засідання, призначене у справі на 28.03.2023, провести у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.03.2023 у справі №911/1497/22 оголошено перерву до 18.04.2023.

28.03.2022 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ "Львівгаз збут" надійшло клопотання, відповідно до якого представник позивача просить суд провести судове засідання у вказаній справі 18.04.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2023 у справі № 911/1497/22 задоволено клопотання ТОВ "Львівгаз збут" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції та постановлено судове засідання, призначене у справі на 18.04.2023, провести у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

18.04.2022 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ "Львівгаз збут" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

У судове засідання 18.04.2023 представники позивача та відповідача не з`явилися.

Водночас відповідач не скористався наданим ст. 165 Господарського процесуального кодексу України правом та відзив на позовну заяву та/або докази у справі не надав, тоді як судом вчинено передбачені процесуальними приписами дії з повідомлення відповідного учасника про розгляд даної справи.

В розрізі зазначеного та можливості відповідача реалізувати свої процесуальні права судом враховано, що:

- у зв`язку з відсутністю в Господарського суду Київської області фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень, про що було повідомлено учасників судового процесу на офіційному вебсайті суду, усі ухвали щодо розгляду зазначеної справи надсилалися відповідачу на адресу електронної пошти - , вказану як засіб зв`язку з відповідачем у позовній заяві та в укладеному між сторонами договорі;

- на вказану позивачем у позовній заяві адресу відповідача, що є офіційно зареєстрованим місцезнаходженням Відділу освіти згідно даних ЄДР, засобами поштового зв`язку судом надіслано: ухвалу від 05.12.2022 про відкладення підготовчого засідання на 10.01.2023 та ухвалу від 10.01.2023 про закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті на 31.01.2023, які згідно наявних в матеріалах справи рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення №158, №810 відповідачу було вручено.

З огляду вказаного вище, суд дійшов висновку, що відповідачу надано право бути обізнаним про прийняті у даній справі рішення та можливість реалізувати право на участь у судовому процесі у передбаченому процесуальним законом порядку.

У судовому засіданні 18.04.2023, після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, суд вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої

ВСТАНОВИВ:

03.02.2022 між ТОВ "Львівгаз збут" як постачальником, що діє на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, та Відділом освіти як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №60FB797-1538-22 (далі - договір постачання електроенергії), зі змісту якого, зокрема пунктів 2.1., 3.1., 3.4., 5.1., 5.3, 5.6., 13.1. слідує, що:

- за цим договором постачальник продає електричну енергію «код ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 09310000-5 електрична енергія (Електрична енергія)» споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору;

- постачання електричної енергії споживачу здійснюється у строк з 01.01.2022 по 31.01.2022 включно;

- місце поставки та обсяг постачання електричної енергії споживачу: смт Гребінки; кількість - 10690 кВт./год.;

- обсяг проданої споживачу електроенергії визначається ОСР та підтверджується шляхом підписання сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії/акта приймання-передачі електричної енергії;

- споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком до цього договору. Загальна вартість цього договору на момент його укладення становить 49 977,60 грн з ПДВ. З урахуванням ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання споживача за цим договором в частині оплати поставленої електричної енергії виникають у 2021 році та в межах асигнувань, встановлених кошторисом;

- ціна електричної енергії має зазначатись постачальником у рахунках про оплату електричної енергії за цим договором, у тому числі у разі її зміни;

- оплата рахунка постачальника за договором має бути здійснена споживачем згідно фактично спожитого обсягу електричної енергії за розрахунковий період та згідно показів засобів обліку у строку не більше ніж 5 (п`ять) робочих днів з моменту отримання рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії споживачем, що надсилаються споживачу після завершення розрахункового періоду;

- цей договір набирає чинності з дати його підписання і діє в частині постачання електричної енергії з дати, вказаної у цьому договорі, та в цілому з 01.01.2022 до 31.01.2022, а в частині взятих на себе зобов`язань сторонами - до їх повного виконання.

Копії вказаного договору постачання електроенергії та додатків до нього наявні в матеріалах справи.

З огляду на вказане вище, обґрунтовуючи мотиви звернення до суду із вказаним позовом, ТОВ "Львівгаз збут" зазначено, що ним належним чином виконано власні обов`язки за договором постачання електроенергії у січні 2022 року, в підтвердження чого надано копію акта №ЗЛВ82005431 приймання-передачі електричної енергії до договору на постачання електричної енергії від 02.02.2022 №60FB797-1538-22 від 31.01.2022 на суму 353 824,08 грн (далі - акт приймання-передачі).

Втім, за доводами позивача, відповідач власні зобов`язання виконав не належним чином оскільки кошти за отриману електроенергію оплатив частково, з порушенням строку, відтак згідно доданого до позовної заяви детального розрахунку заборгованості сальдо на початок склало 353 824,08 грн, тоді як відповідачем 21.04.2022 проведено дві оплати на сумах 17 377,60 грн та 32 600,00 грн, а тому сальдо на кінець склало 303 846,48 грн.

В підтвердження обставин проведення часткових оплат позивачем надано копії платіжних доручень №238, 264 від 21.04.2022, відповідно, на суми 17 377,60 грн та 32 600,00 грн.

Також до позовної заяви ТОВ "Львівгаз збут" додано копію рахунка на оплату №62015380 від 15.03.2022 на суму 353 824,08 грн та копію фотознімку екрану комп`ютера з програми «Outlook Web App».

У судових засіданнях під час розгляду спору у зазначеній справі по суті представник позивача надав усні пояснення щодо вказаних вище обставин, зокрема:

- у акті приймання-передачі помилково вказано іншу дату договору постачання електроенергії, оскільки жодних інших договору та актів сторони не укладали та не підписували, як наслідок не має братись до уваги вказані відповідачем у платіжних дорученнях призначення платежів;

- підписуючи в кінці січня 2022 року акт приймання-передачі не могли передбачити, що договір постачання електроенергії матиме умови стосовно меншого обсягу електроенергії, попри те такий правочин місить положення про поширення його на період з 01.01.2022 по 31.01.2022, а тому відповідач мав оплати погоджений договором обсяг електроенергії у передбачений таким договором строк, решту ж обсягу електроенергії слід було оплати на наступний день після підписання акта;

- правовими підставами заявленого позову є ст. 692 та ч. 3 ст. 670 Цивільного кодексу України.

За таких обставин позивач, згідно уточненої позовної заяви, просить суд стягнути з відповідача, зокрема, 303 846,48 грн заборгованості за спожиту електроенергію.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами .

Оскільки відповідачем не надано суду ані відзиву на позовну заяву, ані будь-яких інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, керуючись ст. 165 ГПК України, здійснював розгляд даної справи за наявними у ній матеріалами.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173, ст. 174, ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Згідно частини 1 статті 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Пунктами 1.2.7, 3.1.8., 4.7., 4.8. та 4.13. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 (далі - ПРРЕЕ), передбачено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції.

Оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі:

1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку;

3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку.

Форма та порядок оплати, терміни (строки) здійснення попередньої оплати, планових платежів та остаточного розрахунку зазначаються у договорі між електропостачальником та споживачем про постачання електричної енергії споживачу (комерційній пропозиції до договору).

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

З огляду наведених норм права вище суд дійшов висновку, що споживання відповідачем електроенергії у січні 2021 року без будь-яких заперечень щодо вказаних обставин, як і підписання у відповідному місяці акта приймання-передачі електричної енергії породжує для відповідача обов`язок з повної оплати вартості електроенергії згідно умов укладеного між сторонами договору на постачання електричної енергії - у фактично відпущених та спожитих за повний місяць обсягах, а саме: 77 593 кВт/год загалом на суму 353 824,08 грн, а строк виконання вказаного зобов`язання станом на момент звернення позивача до суду є таким, що настав.

В розрізі зробленого висновку судом враховано, що відповідачем не спростовано обставин підписання акта приймання-передачі електричної енергії на вказані у ньому загальні обсяг - 77 593 кВт/год та суму - 353 824,08 грн вартості спожитої електроенергії, тоді як відмінність між зазначеною в такому акті інформації стосовно дати договору та самою датою договору не нівелює обставин отримання (використання) відповідачем електроенергії у обсязі та вартістю, погоджених ним згідно підписаного акта, та виникнення відповідного грошового обов`язку по оплаті вартості всього спожитого обсягу електроенергії.

Стосовно ж доводів позивача про застосування до спірних правовідносин ст. 692 та ч. 3 ст. 670 Цивільного кодексу України, в розрізі встановлення строку оплати спожитої електроенергії окремо щодо вказаного у договорів обсягу та щодо решти обсягу, як різниці між вказаним у договорі та фактично спожитим, суд зауважує, що:

- за загальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 692 ЦК України, обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на товар і це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати;

- підписаний між сторонами акт приймання-передачі електричної енергії свідчить про виникнення між сторонами як правовідносин за договором на постачання електричної енергії, так і в межах цих відносин - грошового обв`язку відповідача з оплати вартості фактично спожитого обсягу електроенергії, що відповідає наведеним вище приписам ПРРЕЕ та умовам договору, які є спеціальними до застосування у відповідному спорі.

До того ж, враховуючи специфіку спірних правовідносин та вказані в укладеному між сторонами договорі положення про межі бюджетних асигнувань та загальну вартість договору, судом враховано, що умовами договору передбачено обов`язок оплатити вартість електричної енергії, визначену за ціною згідно рахунку та фактично спожитим обсягом електричної енергії, тоді як відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов`язань щодо оплати придбаної електроенергії, оскільки відповідні обставини не визначені законодавством як такі, що звільняють від виконання грошового обов`язку.

Так, бюджетним законодавством врегульовано відносини, що виникають у процесі складання, розгляду, затвердження, виконання бюджетів, звітування про їх виконання та контролю за дотриманням бюджетного законодавства і питання відповідальності за порушення бюджетного законодавства, як наслідок взяття відповідачем грошових зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених бюджетним законодавством чи законом про Державний бюджет України, не звільняє цього суб`єкта від обов`язку виконати зобов`язання за договором.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як слідує з наявних в матеріалах справи платіжних доручень №238, 264 від 21.04.2022, за отриману електричну енергію відповідачем проведено платежі на суми 17 377,60 грн та 32 600,00 грн, тоді як доказів сплати решти вартості спожитої електроенергії на суму 303846,48 грн суду не надано, а вказані обставини відповідачем не спростовано та не заперечено.

В розрізі наведеного судом враховано, що доказів укладення між сторонами іншого договору постачання електроенергії, окрім договору №60FB797-1538-22 від 03.02.2022, як і доказів підписання між сторонами будь-яких інших актів, окрім акта приймання-передачі електричної енергії №ЗЛВ82005431 від 31.01.2022 суду не надано, а тому вказані у платіжних дорученнях в призначенні платежів інші дати договору та акта не спростовують обставин проведення відповідачем часткових оплат електроенергії за фактично відпущеним та спожитим обсягом: 77 593 кВт/год загалом на суму 353 824,08 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 303 846,48 грн грн заборгованості за спожиту електричну енергію підлягає задоволенню у повному обсязі як така, що доведена позивачем належними та допустимими доказами та не спростована у встановленому порядку відповідачем.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 3 811,12 грн 3% річних та 31 098,03 грн інфляційних втрат, нарахованих:

з 24.03.2022 по 20.04.2022 на 353 824,08 грн боргу;

з 21.04.2022 по 18.08.2022 на 303 846,48 грн боргу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами статті 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, згідно наведених вище норм закону для застосування ст. 625 ЦК України щодо сплати боржником інфляційних втрат та 3% річних необхідним є встановлення моменту, з якого боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, і такий момент у зазначеному спорі обумовлений спливом передбаченого п. 5.6. договору строку на оплату 5 (п`ять) робочих днів з моменту отримання рахунку та акту приймання-передачі електричної енергії споживачем.

Так, позивачем нараховано 3% річних та інфляційних втрат на суми боргу з 24.03.2022, підліковуючи 5 робочих днів з дати надіслання рахунку та акта на електронну пошту відповідача - 16.03.2022, в підтвердження чого до позову додано копію фотознімку екрану комп`ютера з програми «Outlook Web App».

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 73, ч. 1 ст. 74 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема, письмовими, речовими і електронними доказами.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписи статтей 76, 77 та 78 ГПК України презюмують, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

В розрізі наведених процесуальних норм суд вважає за необхідне зазначити, що:

- належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, які входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об`єктивної істини, тобто під належністю доказу розуміється наявність об`єктивного зв`язку між змістом судових доказів (відомості, що містяться в засобах доказування) і самими фактами, що є об`єктом судового пізнання;

- достовірність - властивість інформації бути правильно сприйнятою, ймовірність відсутності помилок, безсумнівна вірність наведених відомостей, які сприймає людина; відомості можуть бути достовірними або недостовірними для того, хто їх сприймає, а не взагалі.

Однак, надана позивачем копія фотознімку екрану комп`ютера з програми «Outlook Web App» не приймається судом як належний та достовірний доказ надіслання відповідачу акта №ЗЛВ82005431 від 31.01.2022 та рахунка на оплату №62015380 від 15.03.2022 на суму 353 824,08 грн, оскільки із відповідної паперової копії електронного доказу не вбачається, який саме акт та рахунок надіслано на електронну пошту відповідача.

Саме ж лише найменування прикріпленого до листа файла «рахунок і акт електроенергія» не несе в собі безсумнівну правдивість таких даних та не слугує тією інформацією, яка може встановлювати об`єктивну істинність обставин надіслання відповідачу та отримання ним 16.03.2022 акта №ЗЛВ82005431 від 31.01.2022 та рахунка на оплату №62015380 від 15.03.2022 на суму 353 824,08 грн.

Жодних інших, належних та достовірних доказів на підтвердження обставин направлення відповідачу та отримання ним 16.03.2022 акта №ЗЛВ82005431 від 31.01.2022 та рахунка на оплату №62015380 від 15.03.2022 на суму 353 824,08 грн суду не надано, як і не надано суду доказів надіслання/вручення відповідачу відповідних документів у інший спосіб.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що позивач не скористався наданим йому процесуальними приписами правом доказування та доведення викладених у позові обставин.

В розрізі зазначеного вище судом враховано, що ані нормами законодавства, ані умовами договору не визначено альтернативний (за вибором постачальника/продавця) спосіб обрахунку строку оплати вартості товару у разі неможливості встановлення обставин та дати надіслання відповідачу рахунку на оплату.

Вказаним висновком та зробленим вище висновком суду про виникнення у відповідача обов`язку сплатити весь спожитий обсяг електроенергії саме за укладеним договором №60FB797-1538-22, спростовуються доводи позивача про те, що відповідач на наступний день після підписання акта зобов`язаний був сплатити вартість електроенергії, що перевищила вказану у договорі вартість.

Отже, суд дійшов висновку, що вказане вище унеможливлює встановлення судом моменту (дати, місяця, року) виникнення у відповідача обов`язку по сплаті вартості спожитої у повному обсязі електроенергії, а тому і моменту, з якого відповідач вважається таким, що прострочив відповідне грошове зобов`язання, що попри те не спростовує встановлених вище судом обставин настання у відповідача обов`язку по сплаті вартості електроенергії станом на момент розгляду даного спору.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 811,12 грн 3% річних та 31 098,03 грн інфляційних втрат є необґрунтованими та безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно ст. 129 ГПК України, покладаються судом на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 233, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Відділу освіти Гребінківської селищної ради (08662, Київська обл., Васильківський р-н, селище міського типу Гребінки(з), пр.Науки, будинок 2, ідентифікаційний код 43973801) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівгаз збут" (79039, Львівська обл., місто Львів, вул.Шевченка Т., будинок 111А, ідентифікаційний код 39594527):

- 303 846 (триста три тисячі вісімсот сорок шість) грн 48 коп. основного боргу;

- 4 557 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят сім) грн 69 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку - до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 25.09.2023.

Суддя В.А. Ярема