ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2023 р. Справа №926/2136/22

м. Львів

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого (судді-доповідача): Бойко С.М.,

суддів: Бонк Т.Б.,

Якімець Г.Г.,

секретар судового засідання Гавриляк І.В.

явка представників сторін:

від стягувача Григор`єва Н.В. (адвокат, довіреність за № 01/01/07-1378/д від 30.12.2022

від боржника Петренко В.О. (адвокат, ордер серія СЕ № 1063253 від 02.07.2023)

від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не з`явилися

від заінтересованої особи ПАТ УКРТАТНАФТА Сухорук А.М. (адвокат, ордер серія АІ № 1382819 від 20.04.2023)

розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства УКРНАФТА за № 01/01/07-359 від 02.06.2023

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 15.05.2023 суддя: Миронюк С.О., м. Чернівці, повний текст ухвали складено 19.05.2023

в межах розгляду заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі яка має заборгованість перед боржником (у порядку ст. 336 ГПК України)

у справі № 926/2136/22

стягувач публічне акціонерне товариство УКРНАФТА, м. Київ

боржник товариство з обмеженою відповідальністю РЕМАРІ, м. Чернівці

заінтересована особа публічне акціонерне товариство Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія УКРТАТНАФТА, м. Кременчук

В С Т А Н О В И В:

короткий зміст заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі яка має заборгованість перед боржником

05.04.2023 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровець А.Т. звернувся до Господарського суду Чернівецької області із заявою про звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником.

В обгрунтування доводів заяви посилається на те, що листом за № 01/01/07-222 від 24.03.2023 ПАТ «Укрнафта» повідомило відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що ТОВ «РЕМАРІ» має право вимоги на стягнення заборгованості до ПАТ «УКРТАТНАФТА».

Тобто, боржнику (ТОВ «РЕМАРІ») належать грошові кошти, які знаходяться в володінні ПАТ «УКРТАТНАФТА» на підставі договору комісії за № 404/11/2118 від 01.02.2022, що підтверджується листом ПАТ «УКРТАТНАФТА» від 23.03.2023 № 14/02-585.

З цих підстав (в порядку ст. 336 ГПК України), заявник просить звернути стягнення на грошові кошти Публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія "Укртатнафта" в розмірі 11 568 625,70 грн., яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «РЕМАРІ» (боржником), в рахунок задоволення вимог стягувача (ПАТ «Укрнафта») по виконавчому провадженню ВП № 70438468.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 15.05.2023 відмовлено в задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. від 28.03.2023 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам.

Ухвала суду мотивована тим, що суд не вбачає сукупності обставин, які необхідні для застосування такої виконавчої дії, як звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, оскільки, відсутні докази безспірності права на відповідні грошові кошти та не можливо констатувати факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення, а також немає відповідного рішення суду яке б підтверджувало вищевказані обставини.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Апелянт (стягувач) просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 15.05.2023, прийняти нове рішення, яким задоволити вимоги державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. від 28.03.2023 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, а саме публічному акціонерному товариству «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «УКРТАТНАФТА».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В обгрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на:

-помилковість висновку місцевого господарського суду щодо трактування ч. 1 ст. 336 ГПК України та зазначає, що ПАТ «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «УКРТАТНАФТА» підтверджує свою заборгованість перед боржником;

-судом належним чином не досліджено довідку ПАТ «УКРТАТНАФТА» за №13-1128 від 18.04.2023, за змістом якої боржнику належать грошові кошти, які знаходяться у володінні ПАТ «УКРТАТНАФТА» в розмірі 11 568 625,70 грн.;

-посилається на постанову Верховного Суду від 29.10.2020 в справі № 1/242, та зазначає, що основною умовою стягнення (в розумінні ст. 336 ГПК України) є наявність заборгованості, яка не оспорюється особою, якій належать грошові кошти.

Узагальнені заперечення боржника

У відзиві на апеляційну скаргу боржник просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін.

В обгрунтування доводів відзиву на апеляційну скаргу посилається на те, що зазначена в заяві виконавцем сума не є безспірною, оскільки відсутні докази існування боргу ПАТ «Укртатнафта» перед ТОВ «Ремарі».

Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не скористався правом передбаченим ст. 263 ГПК України, відзиву на апеляційну скаргу не подав, що у відповідності до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

17.07.2023 на адресу суду від стягувача надійшли письмові пояснення в порядку ст. 42 ГПК України.

В поданих поясненнях стягувач посилається на ухвалу Господарського суду Одеської області від 09.06.2023 в справі №916/1141/22 та ухвалу Господарського суду Львівської області від 03.07.2023 в справі №914/1232/22 обставини встановлені в яких є подібними до обставин в цій справі.

Також, 17.07.2023 на адресу суду від заінтересованої особи - публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «УКРТАТНАФТА» надійшли письмові пояснення в порядку ст. 42 ГПК України, за змістом яких просить апеляційну скаргу задоволити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

У судове засідання 20.09.2023 з`явилися представник стягувача, представник боржника та представник заінтересованої особи ПАТ «УКРТАТНАФТА», представник Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання повторно не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується списком розсилки Західного апеляційного господарського суду та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до якого неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, зважаючи на те, що явка учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалась, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що не з`явився за наявними в справі доказами.

У судовому засіданні представник стягувача та заінтересованої особи підтримали доводи апеляційної скарги, просили апеляційну скаргу задоволити та скасувати ухвалу суду першої інстанції. Представник боржника заперечив проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 269 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення присутніх представників стягувача, боржника та заінтересованої особи, дослідивши доводи і заперечення, наведені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи щодо правильності застосування судом першої інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 22.09.2022 позов задоволено, стягнуто з ТОВ «РЕМАРІ» на користь публічного акціонерного товариства «УКРНАФТА» заборгованість за договором поставки № 12/01/01/2332-НП від 31.12.2021 в загальному розмірі 142374899,07 грн., з яких: 118 000 008,26 грн. сума основного боргу, 10 636 165,13 грн. пеня, 12565191,35 грн. інфляційні втрати, 1173534,33 грн. 3% річних та судовий збір у сумі 868 350,00 грн.

01.11.2022 на виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 22.09.2022 видано накази.

В процесі примусового виконання рішення, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровцем А.Т. від 30.11.2022 відкрито виконавче провадження ВП №70438468 щодо виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 01.11.2022.

На підставі вищезазначеної постанови про відкриття виконавчого провадження на користь стягувача (ПАТ «Укрнафта») проведено часткове стягнення коштів у сумі 30 741 374,15 грн. та встановлено, що на рахунках боржника відсутні грошові кошти для виконання рішення суду в повному обсязі, що підтверджується листами банківських установ (а.с. 114-118).

24.03.2023 ПАТ «Укрнафта» звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з клопотанням за № 01/01/07-222 (а.с. 124-125), в якому зазначило про безспірність заборгованості ПАТ «УКРТАТНАФТА» перед ТОВ «РЕМАРІ» за виконаним договором комісії за № 404/11/2118 від 01.02.2022.

Відповідно до положень статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.1 ч.1 ст.10 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є, звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч.1 та ч.4 ст.53 Закону України Про виконавче провадження виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти/електронні гроші, що знаходяться на рахунках у банках та інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом.

Порядок звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, визначено статтею 336 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно ч.1 ст.336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Відповідно ч.7, ч.8 ст.336 ГПК України про задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, або про відмову у її задоволенні суд постановляє ухвалу; у разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником.

Системний аналіз приписів статті 53 Закону України При виконавче провадження та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем з метою неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду (постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі №910/5300/17, Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі №913/381/18, від 06.07.2023 у справі №917/234/21, та ін.), під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, відповідно до статті 336 Господарського процесуального кодексу України предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що повинен підтверджуватись доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду та факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які виконавець просить звернути стягнення.

Водночас, виходячи з положень ч.2 ст.336 ГПК України, під час розгляду такої заяви судам необхідно враховувати, що факт існування заборгованості не обов`язково має підтверджуватись судовим рішенням. За відсутності такого рішення суд має надати власну оцінку доводам заявника щодо наявності відповідної заборгованості, її розміру, а також з`ясувати обставини непропуску строку позовної давності для відповідної вимоги боржника до особи, яка має заборгованість перед ним.

Спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент звернення особи із заявою в порядку статті 336 Господарського процесуального кодексу України боржник мав заборгованість перед кредитором, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначає заявник, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на момент такого звернення (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.08.2021 у справі №910/20504/16).

Апеляційним господарським судом встановлено, що заборгованість ПАТ УКРТАТНАФТА перед ТОВ РЕМАРІ в розмірі 11 568 625,70 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:

-договором комісії від 01.02.2022 № 404/11/2118 укладеним між ТОВ «РЕМАРІ» та ПАТ «УКРТАТНАФТА» (а.с. 178 - 179);

-листом ПАТ «УКРТАТНАФТА» за № 14/02-585 від 23.03.2023 та довідкою ПАТ «УКРТАТНАФТА» за № 13-1128 від 18.04.2023 (а.с. 126 128), за змістом яких боржнику належать грошові кошти, які знаходяться у володінні ПАТ «УКРТАТНАФТА» в розмірі 11 568 625,70 грн.

У постанові Верховного Суду від 06.07.2023 у справі №917/234/21 викладено правові висновки, відповідно до яких в силу принципів змагальності, рівності та стандарту доказування, обов`язок доказування і подання доказів повинен нести не лише виконавець при стверджуванні обставин наявності особи не оспорюваної заборгованості перед боржником, а ще й боржник при стверджуванні зворотнього.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується в судовому засіданні, боржник (ТОВ «РЕМАРІ») заперечує існування та розмір заборгованості за договором комісії від 01.02.2022 № 404/11/2118, однак не надає жодних доказів на спростування розміру заборгованості, на яку державний виконавець просив звернути стягнення, чи існування такого боргу.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Апеляційний господарський суд зазначає, що звернення стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в даному випадку це - ПАТ «УКРТАТНАФТА», можливо за умови, що така заборгованість не оспорюється зазначеною особою (ПАТ «УКРТАТНАФТА»).

З матеріалів доданих до заяви державного виконавця, що містяться у справі та з вищевказаних доказів вбачається, що ПАТ «УКРТАТНАФТА» підтверджує наявність заборгованості перед ТОВ «РЕМАРІ» за договором комісії від 01.02.2022 № 404/11/2118, що виконаний сторонами в розмірі 11 568 625,70 грн.

Також, апеляційний господарський суд зазначає, що судом першої інстанції помилково ототожнено поняття «заборгованість боржника не є безспірною» та «безспірність права боржника на такі грошові кошти». Хоча положення ст. 336 ГПК України містить поняття «заборгованість не оспорюється зазначеною особою» (тобто особою яка має заборгованість перед боржником), а саме в цій справі ПАТ «УКРТАТНАФТА».

Суд зазначає, що жодна з наведених правових норм не містить поняття «безспірність заборгованості» або «безспірності права боржника на такі грошові кошти», оскільки поняття безспірності розуміє в собі відсутність спору між боржником та особою яка має заборгованість перед боржником, що само собою нівелює можливість звернення стягнення на грошові кошти чи майно, належне боржнику в силу можливої недобросовісної поведінки боржника та його умисного оспорення заборгованості.

Таким чином, знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги щодо помилковості трактування місцевим господарським судом ч. 1 ст. 336 ГПК України.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд вважає передчасними висновки місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви державного виконавця в частині звернення стягнення на кошти у розмірі 11 568 625,70 грн., які належать ПАТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта, яка має заборгованість перед ТОВ РЕМАРІ, з метою виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 01.11.2022 у справі № 926/2136/22.

Таким чином, апеляційний господарський суд дійшов висновку, про задоволення заяви державного виконавця в частині звернення стягнення на кошти у розмірі 11 568 625,70 грн., які належать ПАТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта, яка має заборгованість перед ТОВ РЕМАРІ, з метою виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 01.11.2022 у справі № 926/2136/22.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову в задоволенні заяви державного виконавця в частині заборонити ПАТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта погашати заборгованість перед боржником ТОВ РЕМАРІ в сумі 11 568 625,70 грн. згідно договору комісії від 01.02.2022 № 404/11/2118, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти з тих підстав, що вимоги заяви (в цій частині) містять ознаки забезпечення вимог державного виконавця, що не відповідає положенням ГПК України, в тому числі ст. 336 ГПК України.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно з ст. 277 ГПК України, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, а також порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставами для скасування судового рішення.

Апеляційний суд доходить до висновку про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи в частині відмови в задоволенні заяви державного виконавця в частині звернення стягнення на кошти у розмірі 11 568 625,70 грн., які належать ПАТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта, яка має заборгованість перед ТОВ РЕМАРІ, з метою виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 01.11.2022 у справі № 926/2136/22, та вважає, що доводи апеляційної скарги частково відповідають встановленим обставинам по справі, а тому апеляційна скарга публічного акціонерного товариства УКРНАФТА за № 01/01/07-359 від 02.06.2023 підлягає задоволенню частково, а ухвала місцевого господарського суду скасуванню частково, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про задоволення заяви державного виконавця в частині звернення стягнення на кошти у розмірі 11 568 625,70 грн., які належать ПАТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта, яка має заборгованість перед ТОВ РЕМАРІ, з метою виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 01.11.2022 у справі № 926/2136/22.

В іншій частині щодо відмови в задоволенні заяви державного виконавця в частині заборонити ПАТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта погашати заборгованість перед боржником ТОВ РЕМАРІ в сумі 11 568 625,70 грн. згідно договору комісії від 01.02.2022 № 404/11/2118, до закінчення розгляду питання про звернення стягнення на грошові кошти ухвала Господарського суду Чернівецької області від 15.05.2023 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 статті 86 ГПК України (в редакції Закону №132-IX від 20.09.2019), суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи положення ст. 129 ГПК України, апеляційний господарський суд дійшов до висновку про покладення на боржника (ТОВ «РЕМАРІ») судового збору в розмірі 2 684,00 грн., який сплачено згідно платіжної інструкції за № 26832УГ23 від 31.05.2023.

Керуючись ст. ст. 236, 269, 270, 275, 277, 281-284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства УКРНАФТА за № 01/01/07-359 від 02.06.2023 задоволити частково.

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 15.05.2023 у справі № 926/2136/22 скасувати частково.

Заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А.Т. задоволити частково.

Звернути стягнення на кошти у розмірі 11 568 625,70 грн., які належать ПАТ Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія Укртатнафта (), яка має заборгованість перед товариством з обмеженою відповідальністю РЕМАРІ (), з метою виконання наказу Господарського суду Чернівецької області від 01.11.2022 у справі № 926/2136/22.

В решті ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 15.05.2023 у справі № 926/2136/22 залишити без змін.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю РЕМАРІ (58018, м. Чернівці, пров. Складський, будинок 4Ц, ) на користь публічного акціонерного товариства УКРНАФТА (04053, м. Київ, пров. Несторівський, будинок 3-5, 0) 2 684,00 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя Бойко С.М.

Судді Бонк Т.Б.

Якімець Г.Г.

Повний текст постанови складено 27.09.2023