ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023м. ДніпроСправа № 904/3649/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОРЕМОНТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Градоліт Дніпро"

про стягнення суми попередньої оплати за договором купівлі-продажу, 3 % річних, інфляційних втрат та пені

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 254 964,59 грн. - попередньої оплати за Договором купівлі-продажу № 0109/1 від 01.09.2021, 99 643,86 грн. - пені, 75 637,11 грн. - індексу інфляції, 10 708,51 грн. - 3 % річних.

Відповідач про розгляд справи повідомлявся належно на адресу вказану у позові та ЄДР, хоча на адресу суду повернулося поштове відправлення №875 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст.120 ГПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за можливості сповістити їх з допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 5 ч.6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази (ч.1 ст. 232 ГПК України).

В ході розгляду даної справи Господарським судом Дніпропетровської області, відповідно до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Справа, згідно зі ст. 165 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами (доказами).

Судом досліджено надані до матеріалів справи докази.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2021 сторони уклали Договір поставки № 0109/1 (далі Договір), за п. 1.1. якого Постачальник (Відповідач) зобов`язується у терміни, встановлений даним Договором, передати у власність Покупця (Позивача) твердий бетон (ДСТУ БВ 2.7-43-96) (діла за текстом Товар), а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Ціна за одиницю товару, загальна кількість, марка товару визначається у специфікації(ях) та/або рахунку(ах) на оплату (далі рахунки), що є невід`ємними частинами даного Договору, при цьому кількість товару є орієнтовною, остаточна кількість товару зазначається у видаткових накладних (п. 1.2. Договору).

На підставі замовлення Покупця Постачальником виставляється рахунок. Сторони визнають, що виставлення рахунку Постачальником є погодженням марки товару, його кількості та ціни (п. 2.2. Договору).

Строк поставки товару: 5 (п`ять) робочих днів з моменту отримання на поточний рахунок Постачальника 100% попередньої оплати партії товару. Поставка товару за цим Договором здійснюється Постачальником на підставі відповідних замовлень Покупця, які надаються Покупцем Постачальнику не пізніше, ніж за 5 (п`ять) робочих днів до бажаної дати поставки замовленої партії товару (або її частини). Замовлення Покупця на поставку товару подається Постачальнику в письмовій формі за підписом уповноваженої особи Покупця, скріпленою печаткою або штампом Покупця. Сторони погодились, що замовлення Покупця на поставку товару та/або зміни до них можуть бути надіслані Постачальнику Покупцем з використанням факсимільного зв`язку або за допомогою електронної пошти на адресу, що зазначена в реквізитах Постачальника (п. 2.3. Договору).

Всі розрахунки за даним Договором відбуваються виключно в національній валюті України гривні (п. 3.1. Договору).

Оплата здійснюється Покупцем в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Фактом оплати вважається надходження грошових коштів на поточний рахунок Постачальника (п. 3.2. Договору).

Порядок розрахунків: 100% попередня оплата (п. 3.4. Договору).

За вимогою будь-якої сторони даного Договору, сторони зобов`язані звірити стан розрахунків, оформити та підписати наданий Акт звірки взаєморозрахунків (далі - Акт звірки). Акт вважається узгодженим, за відсутності письмових зауважень, які сторони мають право надати впродовж 7-ми робочих днів з дня отримання Акту звірки (п. 3.6. Договору).

За невиконання зобов`язань за даним договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України (п. 6.1. Договору).

У випадку порушення Постачальником строків поставки товару, Постачальник сплачує пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого товару за кожен день прострочки (п. 6.5. Договору).

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2021, а в частині виконання грошових зобов`язань до повного розрахунку між сторонами (п. 10.1. Договору).

Відповідно до специфікації № 1, загальна вартість товару становить 1 607 770,96 грн.

На виконання умов Договору, Позивач перерахував Відповідачеві 1 607 770,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 02.09.2021 з призначенням платежу: "Оплата за матеріали (суміші бетонні) для Дог. 16/08-5 від 16.08.2021р, згідно з Договором № 0109/1 від 01.09.2021р, рах № 412 від 01 вересня 2021р., ПДВ-267961,83 грн.".

За твердженням Позивача, Відповідач поставив Позивачеві товар на загальну суму 1 353 576,37 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами без заперечення Акти звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2021, 31.10.2021, 30.11.2021, 31.12.2021, 31.01.2022 та видаткову накладну № 137 від 10.02.2022.

23.11.2022 Позивач направив Відповідачеві листа № 23/1 від 23.11.2022, в якому запропонував протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії перерахувати усю суму заборгованості. В іншому випадку ТОВ "ДНІПРОРЕМОНТ" звернеться до суду.

За даними Позивача, зазначена претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення, Відповідач попередньо оплачений товар не поставив, суму передоплати не повернув.

З посиланням на п. 6.5. Договору Позивач нарахував Відповідачеві 99 643,86 грн. - пені за період з 10.09.2021 по 10.03.2022, та з посиланням на ст. 625 ЦК України нарахував 10 708,51 грн. 3 % річних за період з 11.02.2022 по 06.07.2023, 75 637,11 грн. індексу інфляції за період з лютого 2022 року по травень 2023 року.

Нарахування проводилися за кожною поставкою окремо.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Предметом доказування у даній справі є факт перерахування Позивачем оплати за товар, часткова поставка товару Відповідачем, обґрунтованість стягуваних сум.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч.2 ст. 693 ЦК України).

За ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 78, 79 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи і докази Позивача не заперечував і не спростував.

Перевіривши доводи і докази Позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд погоджується з Позивачем.

Так, 01.09.2021 сторони уклали Договір поставки № 0109/1, за п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується у терміни, встановлений даним Договором, передати у власність Покупця твердий бетон (ДСТУ БВ 2.7-43-96) (діла за текстом Товар, а Покупець зобов`язується прийняти товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з п. 2.3. Договору строк поставки товару: 5 (п`ять) робочих днів з моменту отримання на поточний рахунок Постачальника 100% попередньої оплати партії товару.

Відповідно до специфікації № 1, загальна вартість товару становить 1 607 770,96 грн.

На виконання умов Договору, Позивач перерахував Відповідачеві 1 607 770,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 3 від 02.09.2021 з призначенням платежу: "Оплата за матеріали (суміш бетонні) для Дог. 16/08-5 від 16.08.2021р, згідно з Договором № 0109/1 від 01.09.2021р, рах. № 412 від 01 вересня 2021р., ПДВ-267961,83 грн.".

За твердженням Позивача, Відповідач з про строчкою поставив Позивачеві товар на загальну суму 1 353 576,37 грн., на підтвердження чого надав підписані сторонами без заперечення Акти звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2021, 31.10.2021, 30.11.2021, 31.12.2021, 31.01.2022 та видаткову накладну № 137 від 10.02.2022.

23.11.2022 Позивач направив Відповідачеві листа № 23/1 від 23.11.2022, в якому запропонував протягом 10 календарних днів з моменту отримання претензії перерахувати усю суму заборгованості. В іншому випадку ТОВ "ДНІПРОРЕМОНТ" звернеться до суду.

За даними Позивача, зазначена претензія залишена Відповідачем без відповіді та задоволення, Відповідач попередньо оплачений товар поставив не в повному обсязі, суму передоплати за непоставлений товар не повернув.

Беручи до уваги надані сторонами докази (Договір, специфікацію, платіжне доручення, акти звірки взаємних розрахунків, видаткову накладну, лист-претензію), суд вважає суму основного боргу обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню.

З посиланням на п. 6.5. Договору Позивач нарахував Відповідачеві 99 643,86 грн. - пені за період з 10.09.2021 по 10.03.2022, та з посиланням на ст. 625 ЦК України нарахував 10 708,51 грн. 3 % річних за період з 11.02.2022 по 06.07.2023, 75 637,11 грн. індексу інфляції за період з лютого 2022 року по травень 2023 року.

Нарахування проводилися за кожною поставкою окремо.

Перевіривши розрахунки Позивача, за допомогою "Юридична інформаційно-пошукова система "Законодавство", судом встановлено, що розрахунки 3% річних та пені проведено правильно, за перерахунком суду індекс інфляції за період з лютого 2022 року по травень 2023 рік становить 75 637,06 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, до стягнення належать: 254 964,59 грн. основного боргу, 99 643,86 грн. пені, 75 637,06 грн. індексу інфляції, 10 708,51 грн. 3 % річних, решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки Позивач у позовній заяві повідомив про очікувані (попередні) витрати на правничу допомогу, це питання не розглядається судом.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 247 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Градоліт Дніпро" (49019, м. Дніпро, вул. Павлова, буд. 26, код 44088744) на користь Товариства з обмеженою відповідальності "Дніпроремонт" (49000, м. Дніпро, вул. Коротка, буд. 41, код 21869676) 254 964,59 грн. основного боргу, 99 643,86 грн. пені, 75 637,06 грн. індексу інфляції, 10 708,51 грн. 3 % річних, 6 614,31 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду у строк, передбачений ст.256 ГПК України.

Суддя С.Г. Юзіков