ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" вересня 2023 р. Cправа № 902/1289/22

Суддя Господарського суду Вінницької області Яремчук Ю.О., при секретарі судового засідання Надтока Т.О., розглянувши заяву б/н від 07.07.2023 Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковінько-Ковбаси" про зупинення виконання судового рішення у справі

за позовом: Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Героїв Майдану, 54, м. Хмельницький, 29001)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковінько-Ковбаси" (вул. Центральна, буд. 2А, с. Лука -Лемешківська, Вінницький район, Вінницька обл., 23234)

про стягнення пені на суму 432 201,00 грн

За участю представників сторін:

позивача: не з`явився,

відповідача:Давиденко Ю.В.

В С Т А Н О В И В :

09.12.2022 Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковінько-Ковбаси" про стягнення пені на суму 432 201,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 09.12.2022 справу передано для розгляду судді Яремчуку Ю.О.

Ухвалою суду від 13.12.2022 відкрито провадження у справі № 902/1289/22. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи по суті призначено на 10.01.2023.

04.05.2023 у даній справі прийнято рішення яким позов задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковінько-Ковбаси" (вул. Центральна, буд. 2А, с. Лука -Лемешківська, Вінницький район, Вінницька обл., 23234, ) на користь Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Героїв Майдану, 54, м. Хмельницький, 29001; ) 432 201,00 грн пені та 6 483,01 грн витрат на сплату судового збору.

06.06.2023 на виконання рішення суду видано наказ.

07.07.2023 від ТОВ "Ковінько-Ковбаси" надійшла заява (вх. № канц. 01-34/6287/22 від 07.07.2023) про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення у даній справі.

Проте, до Північно - західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Ковінько-Ковбаси" на рішення Господарського суду Вінницької області від 04.05.2023 у даній справі.

09.06.2023 до Господарського суду Вінницької області надійшов запит Північно - західного апеляційного господарського суду, в якому апеляційний суд просить терміново надіслати належним чином оформлені матеріали справи № 902/1289/22 до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Супровідним листом від 09.06.2023 справу № 902/1289/22 надіслано до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Зважаючи на викладені обставини, суд прийшов до висновку відкласти вирішення питання про розгляд вищевказаної заяви ТОВ "Ковінько-Ковбаси" до повернення матеріалів зазначеної справи до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 07.07.2023 відкладено вирішення питання про розгляд заяви ТОВ "Ковінько-Ковбаси" (вх. № канц. 01-34/6287/22 від 07.07.2023) про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення у даній справі до повернення матеріалів справи № 902/1289/22 до Господарського суду Вінницької області.

Станом на 11.09.2023 матеріали справи № 902/1289/22 повернуті до Господарського суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 12.09.2023 призначено судове засідання з розгляду заяви ТОВ "Ковінько-Ковбаси" (вх. № канц. 01-34/6287/22 від 07.07.2023) про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення у справі № 902/1289/22 на 21.09.2023

Дослідивши заяву боржника про зупинення виконання судового наказу у даній справі, суд враховує таке.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно зі ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами ч.1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 327 ГПК України встановлено, що наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами.

Відповідно до статті 328 Господарського процесуального кодексу України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що вирішення питання стосовно зупинення виконання за виконавчим документом або заборони приймати виконавчий документ є правом суду, а не обов`язком.

Крім того, Кодексом встановлена обов`язкова умова щодо вчинення таких дій як зупинення виконання за виконавчим документом, а саме відсилання до ч. 2 ст. 328 Господарського процесуального кодексу України (до розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню). Реалізація судом цього повноваження має бути мотивована, у тому числі, із фактичних обставин справи. Тобто, Кодексом ці дві процесуальні дії, стосовно виконавчого документа (визнання наказу таким, що не підлягає виконанню та зупинення виконання за виконавчим документом до розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню) взаємопов`язані.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу, оскільки, в даному судовому процесі суд дійшов до висновку, що наказ Господарського суду Вінницької області від 06.06.2023 у справі № 902/1289/22 наразі є таким, що виданий на виконання рішення суду у даній справі яке набрало законної сили 18.07.2023, а тому підстави для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відсутні, про що винесено відповідну ухвалу у даній справі, то у суда відсутні процесуальні підстави для задоволення заяви про зупинення виконання наказу у даній справі.

При цьому, надаючи оцінку доводам учасника судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 5 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України, у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 р. у справі «Проніна проти України», в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukrainе) вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, 303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З урахуванням вищенаведеного у сукупності суд приходить до висновків про відмову в задоволенні заяви відповідача про зупинення виконання за виконавчим документом.

З врахуванням викладеного заява ТОВ "Ковінько-Ковбаси" (вх. № канц. 01-34/6287/22 від 07.07.2023) про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення у даній справі задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги викладене та керуючись ст.ст.18, 160, 232, 233, 234, 235, 241, 256, 326, 327, 328 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. В задоволенні заяви ТОВ "Ковінько-Ковбаси" (вх. № канц. 01-34/6287/22 від 07.07.2023) про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення у справі №902/1289/22 - відмовити.

2. Згідно зі ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

3. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

4. Копію ухвали надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення .

Дата складання повного тексту ухвали 25.09.2023.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Героїв Майдану, 54, м. Хмельницький, 29001)

3 - відповідачу (вул. Центральна, буд. 2А, с. Лука -Лемешківська, Вінницький район, Вінницька обл., 23234)