ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Справа№ 925/264/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Мальченко А.О.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс Агро»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.03.2023 (повне рішення підписано 31.03.2023)

у справі №925/264/22 (суддя - Довгань К.І.)

за позовом Паланської сільської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс Агро»

про стягнення 75321, 64 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Паланська сільська рада звернулася до Господарського суду Черкаської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства «Агрофірма Байс Агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія» 75321,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані безпідставно збереженням коштів у розмірі орендної плати за період з 01.12.2019 по 01.02.2022, оскільки позивач користується земельною ділянкою та не здійснює оплати за неї.

1.2. короткий зміст рішень суду першої інстанції

Ухвалою суду від 13.12.2022 замінено у справі відповідача - Дочірнє підприємство «Агрофірма Байс Агро» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія» (), на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Байс Агро» () та відкладено судове засідання на 26 січня 2023 року.

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 02.03.2023 у справі № 925/264/22 позов задоволено.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс Агро» на користь Паланської сільської ради безпідставно утримані кошти (орендну плату) у розмірі 75321,64 грн та 2481,007 грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач належними та допустимими доказами довів наявність у нього права на отримання плати за користування земельною ділянкою, а відповідач який не уклав договору оренди фактично ухиляється від плати за користування земельною ділянкою та безпідставно утримує належні позивачу кошти.

25.04.2023 на виконання вказаного рішення було видано наказ.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Байс Агро» звернулось безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Черкаської області від 02.03.2023 у справі №925/264/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Мальченко А.О., Михальська Ю.Б.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.05.2023 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи №925/264/22 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс Агро» на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.03.2023 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №925/264/22.

17.04.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №925/264/22.

Розпорядженням керівника апарату суду від 29.05.2023 у зв`язку з перебуванням судді Михальської Ю.Б. у відпустці, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №925/264/22.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.05.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс Агро» на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.03.2023 у справі №925/264/22 залишено без руху.

05.06.2023 до канцелярії суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс Агро» надійшла заява про усунення недоліків з доказами сплати судового збору.

Ухвалою 12.06.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №925/264/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс Агро» на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.03.2023 у справі №925/264/22. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу та додаткові письмові пояснення по справі.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, які призвели до постановлення помилкового рішення.

Апелянт стверджує, що позивач не надав доказів існування земельної ділянки площею 9,2338 га у період з 01.02.2019 по 01.02.2022 як об`єкта цивільних прав і зазначена обставина виключає можливість обчислити розмір плати за користування землею та суму безпідставно збережених коштів.

Крім того, відповідач заперечує щодо розрахунку суми стягнення, зокрема щодо застосування 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги відповідача, посилаючись на її необґрунтованість, у зв`язку з чим просив залишити оскаржуване рішення без змін.

Позивач зазначив, що відповідач не надавав до суду першої інстанції жодних заперечень щодо заявлених позовних вимог, а тому позбавлений права заперечувати проти доводів позивача в суді апеляційної інстанції.

Крім того, позивач наголошує, що ним надано належні та допустимі докази як на обґрунтування наявності у нього права на звернення з даним позовом так і щодо наявності відповідного обов`язку у відповідача, а також зазначає про обґрунтованість заявленої до стягнення суми.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не здійснювались.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що позивачу - Паланській сільській раді на праві комунальної власності належить земельна ділянка (кадастровий номер :02:001:0067), яка розташована в адміністративних межах села Паланка (за межами населеного пункту).

Право комунальної власності підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Вказана земельна ділянка комунальної власності позивача (кадастровий номер :02:001:0067), яка розташована в адміністративних межах села Паланка (за межами населеного пункту) використовувалася відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Байс - Агро» без належно оформлених правовідносин з позивачем. Проте, орендні платежі за користування земельною ділянкою, що належала позивачу на праві комунальної власності, відповідач не здійснював.

На підставі рішень Паланської сільської ради від 11.03.2020 №40-5/VІІ «Про створення комісії по здійсненню самоврядного контролю за використанням та охороною земель Паланської сільської ради» та від 15.12.2020 №2-30/VІІІ «Про внесення змін до рішення Паланської сільської ради від 11.03.2020 №40-5/VІІ «Про створення комісії по здійсненню самоврядного контролю за використанням та охороною земель Паланської сільської ради», згідно доручення сільського голови від 17.09.2021, Комісією по здійсненню самоврядного контролю за використанням та охороною земель (далі - Комісія) було проведено обстеження земельної ділянки (кадастровий номер :02:001:0067) у зв`язку з необхідністю встановлення факту використання цієї земельної ділянки та дотримання умов її використання.

За результатами обстеження вище зазначеної земельної ділянки Комісією було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0067, яка розташована в адміністративних межах села Паланка (за межами населеного пункту) Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, використовується Дочірнім підприємством «Агрофірма «Байс-Агро» товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Посівна Компанія» без правовстановлюючих документів та здійснення оплати за користування земельною ділянкою.

Комісією був складений Акт обстеження стану щодо дотримання умов використання земельних ділянок №02-10/1838 від 22.09.2021. Цей Акт та Вказівка (попередження) про необхідність усунення порушень вимог земельного законодавства від 22.09.2021 №02-1838 позивачем було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку і отримано останнім, що підтверджується копією трекінгу з офіційного сайту АТ «Укрпошта». Проте, відповідачем вищевказані Акт і Вказівку (попередження) залишив без відповідного реагування.

28.01.2022 позивачем був направлений лист за №02-10/105 до ГУ ДСП у Черкаській області щодо отримання інформації задекларованих відповідачем площ земель та сум земельного податку чи орендної плати відповідно до поданих платником податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за період 2019-2021 роки.

Листом від 18.02.2022 №1274/5/23-00-04-01-04 ГУ ДСП у Черкаській області було повідомлено, що за даними поданих податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності) за 2019-2021 рр. зазначені кадастрові номери земельних ділянок не задекларовані платниками.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Позивачем відповідно до положень ст. ст. 8, 10, 288 Податкового кодексу України та ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» були прийняті рішення від 22.06.2018 №13-2/VІІ «Про встановлення плати за землю на території Паланської сільської ради об`єднаної територіальної громади», від 27.06.2019 №28-2/VІІ «Про встановлення плати за землю на території Паланської сільської ради об`єднаної територіальної громади на 2020 рік» та від 24.06.2020 №45- 2/VІІ «Про встановлення ставок орендної плати за земельні ділянки на території Паланської сільської об`єднаної територіальної громади».

Вище зазначеними рішеннями були визначені ставки орендної плати на території Паланської сільської ради.

Так, враховуючи Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку від 19.01.2022, фінансовим управлінням Паланської сільської ради та відділом земельних відносин, комунальної власності та житлово-комунального господарства Паланської сільської ради був здійснений розрахунок безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за період з 01.02.2019 по 01.02.2022, що становить 75 231,64 грн., а саме:

- з 01.02.2019 по 31.12.2019 - 22987,47 грн.

- з 01.01.2020 по 31.12.2020 - 25077,20 грн.

- з 01.01.2021 по 31.12.2021 - 25077,20 грн.

- з 01.01.2022 по 01.02.2022 - 2089,77 грн.

09.02.2022 позивачем на адресу відповідача була направлена Претензія №02-10/157 щодо сплати безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в сумі 75 231,64 грн, яка залишена відповідачем без будь якого реагування.

У зв`язку з тим, що станом на час звернення позивача до суду відповідач порушення земельного законодавства не усунув, позивач просить суд стягнути оплату за користування земельною ділянкою в сумі 75321,64 грн як безпідставно збережених коштів.

Як правильно вказав суд першої інстанції, предметом позову в цій справі є стягнення безпідставно збережених коштів (неодержаного доходу) за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою.

Суд враховує, що до моменту оформлення відповідачем права оренди земельної ділянки, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладення договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати, є за своїм змістом кондикційними.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Відтак, фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

З цих підстав відповідач, як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею в розмірі орендної плати, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч.1 ст. 1212 Цивільного кодексу України.

При цьому для кондикційних зобов`язань доведення вини особи-відповідача не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 Цивільного кодексу України). Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18 ), від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18).

Розмір орендної плати встановлюється у відсотках від нормативної грошової оцінки земельних ділянок в залежності від виду їх функціонального використання. Для земельних ділянок сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (господарські двори) за межами населеного пункту вищезазначеними рішеннями ради встановлено розмір орендної плати 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, при цьому відповідачем в суді першої інстанції не надано жодних обґрунтованих заперечень щодо застосування такої ставки за користування земельною ділянкою, а тому наданий позивачем розрахунок розміру недоотриманого власником землі Паланською сільською радою доходу у вигляді орендної плати (т. 1 а.с.18) з посиланням на рішення ради від 24.06.2020 №45-2/VII колегія суддів приймає як належний та допустимий доказ для визначення розміру зобов`язання.

Дослідивши доводи учасників процесу та наявні у справі докази, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач, як правонаступник особи яка здійснювала у спірний період користувався усією земельною ділянкою площею 9,2338 га є належним відповідачем у справі.

При цьому, відповідач не надав суду доказів, що спірною земельною ділянкою користуються інші особи, ніж відповідач та з якою метою і на якій підставі вони це робили. Доказів розміщення на спірній земельній ділянці майна інших осіб суду не подано.

Отже суду не надано належних та допустимих доказів, що особа, правонаступником щодо якої є відповідач, користувалась у спірний період з 01.02.2019 по 01.02.2022 земельною ділянкою фактично меншої площі, ніж 9,2338 га, а отже суд дійшов висновку, що факт користування всією земельною ділянкою, якій в подальшому було присвоєно кадастровий номер :02:001:0067 є доведеним позивачем та не спростованим відповідачем.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати в сумі 75 231,64 грн за користування земельною ділянкою площею 9,2338 га, кадастровий номер :02:001:0067, у період з 01.02.2019 по 01.02.2022.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів, наявність порушеного права на отримання грошових коштів за користування земельною ділянкою які відповідач утримує у себе без належної правової підстави.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

За результатами розгляду справи колегією суддів встановлено, що позивач довів обґрунтованість заявленого позову, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За правилами ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» ч. 1 ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 1 статті 93 та статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» ч.1 ст. 96 цього Кодексу).

Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи ч. 2 ст.120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. Вказана правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 922/2417/19.

У відповідності до положень ст. 79-1 Земельного Кодексу України - земельна ділянка як об`єкт цивільних прав полягає в її формуванні, шляхом визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї (ч. 9 ст. 79-1 ЗК України).

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування, визначений у ст. 123 ЗК України, та передбачає, зокрема, прийняття відповідного рішення органами місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, згідно з ст. 124 ЗК України здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Згідно ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з пунктом 14.1.147 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі Закону) місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Статтею 26 зазначеного Закону до виключної компетенції міських рад віднесено вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно з п.п. 1 п. «б» ч. 1 ст. 33 вказаного Закону, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель.

Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам, є комунальною власністю.

Стаття 80 Земельного кодексу України відносить до суб`єктів права власності на землі комунальної власності територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст серед іншого належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, оскільки судом першої інстанції дійсно було ухвалено рішення про розгляд спору за правилами загального позовного провадження, і в подальшому розгляд справи здійснювався з викликом представників сторін, яким надавалось право та можливість бути присутніми в судовому засіданні та захищати свої права та інтереси у передбачений законом спосіб, тобто фактично в порядку загального позовного провадження.

При цьому, колегією суддів було досліджено відеозапис судового засідання за результатами якого було прийнято рішення та встановлено, що представник відповідача (апелянта) не зміг з технічних причин прийняти участь у останньому судовому засіданні по справі в режимі відеоконференції, а згідно ч. 5 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, тобто та обставина, що відповідач не зміг прийняти участь у судовому засіданні 02.03.2023 з технічних причин не свідчить про наявність порушення норм процесуального права в діях суду.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апелянта, що позивач не надав доказів існування земельної ділянки площею 9,2338 га у період з 01.02.2019 по 01.02.2022 як об`єкта цивільних прав і зазначена обставина виключає можливість обчислити розмір плати за користування землею та суму безпідставно збережених коштів, оскільки в даному випадку доведенню підлягає лише факт користування відповідачем належною позивачу земельною ділянкою, а виокремлення її в самостійний об`єкт цивільних прав виступає лише допоміжним доказом для визначення розміру земельної ділянки, а з наявного у справі акту обстеження стану дотримання умов використання земельних ділянок № 02-10/1838 від 22.09.2021 вбачається здійснення бездоговірного використання земельної ділянки.

Щодо заперечень апелянта щодо розрахунку суми стягнення, зокрема щодо застосування 8% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, колегія суддів зазначає, що такий розмір визначений відповідним рішенням сільської ради і така обставина відповідачем не спростована.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Черкаської області від 02.03.2023 у справі №925/264/22 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс Агро» на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.03.2023 у справі №925/264/22 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Байс Агро» на рішення Господарського суду Черкаської області від 02.03.2023 у справі №925/264/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 02.03.2023 у справі №925/264/22 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

А.О. Мальченко