ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"20" вересня 2023 р. Cправа № 902/723/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В., при секретарі судового засідання Глобі А.С.

За участю представників сторін:

позивача Роєнко Є.В., довіреність №1-3598 від 15.08.2023 (в режимі ВКЗ);

відповідача Гороховська А.О., ордер серії АА №1204146 від 19.06.2023 (в режимі ВКЗ);

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (вул. Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "ХОУМ НЕТ" (вул. Героїв Майдану, буд. 19, м. Бар, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23000)

про стягнення 465 665,76 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртрансгаз" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "ХОУМ НЕТ" про стягнення 465 665,76 грн., з яких 327 544,56 грн - пеня та 138 121,20 грн - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе обов`язків за Договорами про закупівлю робіт: №, №, №, №, №, №, №, № та № від 25.01.2022, в частині строків виконання робіт.

Ухвалою суду від 30.05.2023 відкрито провадження у справі №902/723/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 26 червня 2023 року о 10:30 год.

12.06.2023 на адресу суду надійшла заява представника позивача №100/ВНХ-23-4902 від 09.06.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка задоволена судом ухвалою від 14.06.2023.

20.06.2023 на адресу суду надійшла заява представника відповідача №б/н від 20.06.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка задоволена судом ухвалою від 21.06.2023.

23.06.2023 до суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву в якому останній проти задоволення позову заперечує та просить відмовити повністю та клопотання про поновлення строку для подачі відзиву і продовження строку для надання документів.

У визначену судом дату в судовому засіданні 26.06.2023 приймали участь представники сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів та відклав підготовче засідання на 14.08.2023. Крім того, задовольнив усні клопотання представників сторін про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

27.06.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових документів.

13.07.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній спростовує твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву.

03.08.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

07.08.2023 від відповідача до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

14.08.2023 на електронну адресу суду та засобами поштового зв`язку від позивача надійшли письмові пояснення.

У визначену судом дату в судовому засіданні 14.08.2023 приймали участь представники сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу для розгляду по суті на 06.09.2023. Крім того, задовольнив усні клопотання представників сторін про участь в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

06.09.2023 на електронну адресу суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату.

На визначену судом дату в судове засідання 06.09.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів з`явилась представник відповідача.

В судовому засіданні судом оголошено перерву з розгляду справи по суті до 20.09.2023, про що повідомлено представника позивача телефонограмою, наявною в матеріалах справи.

15.09.2023 до суду від представника позивача надійшла заява про проведення судового в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яка судом задоволена ухвалою від 15.09.2023.

У визначену судом дату в судовому засіданні 20.09.2023 приймали участь представники сторін в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила та просила суд відмовити у їх задоволенні.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 20.09.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25.01.2022 між Акціонерним товариством "Укртрансгаз" (далі позивач, в договорах Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "ХОУМ НЕТ" (далі відповідач, в договорах Підрядник) укладено дев`ять однотипних договорів (далі Договори) про закупівлю робіт № (далі Договір 1), № (далі Договір 2), № (далі Договір 3), № (далі Договір 4), № (далі Договір 5), № (далі Договір 6), № (далі Договір 7), № (далі Договір 8) та № (далі Договір 9).

Істотні умови усіх 9 Договорів є однаковими та відрізняються лише в частині назви об`єктів, на яких планувалось виконувати проектно-вишукувальні роботи.

Так, зокрема, відповідно до п. 1.1. Договорів, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов`язується на свій ризик, власними та залученими силами і засобами виконати «Проектно-вишукувальні роботи по об`єктах: «ВОЛЗ Бердичів-Красилів» (за Договором 1); «ВОЛЗ Диканька-Селещина-Наталине» (за Договором 2); «ВОЛЗ Тернопіль-Рогатин» (за Договором 3); «ВОЛЗ Наталине-Кегичівка-Єфремівка-Червоний Донець» (за Договором 4); «Реконструкція технологічного зв`язку ДК «Укртрансгаз» на ділянці Боярка-Яготин» (за Договором 5); «ВОЛЗ Червоний Донець-Краматорськ» (за Договором 6); «ВОЛЗ Красилів-Тернопіль» (за Договором 7); - «ВОЛЗ Лубни-Диканька» (за Договором 8); «ВОЛЗ Яготин-Лубни» (за Договором 9), код згідно ЄЗС ДК 021:20-7 (Будівельні роботи та поточний ремонт), (далі - Роботи) стадія «Робочий проект», зазначені в Завданнях на коригування робочого проекту від 10.05.2021, затверджених Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі - Завдання на проектування), а Замовник зобов`язується прийняти результат таких робіт та сплатити Підряднику вартість виконаних робіт.

Склад та обсяги робіт, визначені Завданням на проектування (п. 1.3. Договорів).

Згідно з п. 3.1. Договорів 1-4 та 6-9 ціна цього Договору відповідно до Зведеного кошторису на проектні, науково-проектні, вишукувальні роботи (додаток 1), що є невід`ємною частиною цього Договору, становить 214 200,00 грн, в тому чисті ПДВ - 35 700,00 грн, а Договору 5 ціна Договору становить 259 560,00 грн, в тому чисті ПДВ - 43 260,00 грн.

Оплата робіт здійснюється Замовником поетапно за результатами виконання робіт шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Підрядника, зазначений у розділі 16 цього Договору, на підставі Акта здачі-приймання виконаних робіт, підписаного Сторонами в порядку визначеному в розділі 6 цього Договору. Розрахунки здійснюються Замовником у безготівковій формі протягом 30 (тридцяти) календарних днів, але не раніше ніж через 15 (п`ятнадцять) робочих днів, з дати підписання відповідного Акта здачі-приймання виконаних робіт (п. 4.1. та п. 4.2. Договорів).

У разі затримки виконання Підрядником своїх зобов`язань за цим Договором Замовник має право затримати розрахунки на відповідний строк. Замовник також має право затримати розрахунки у разі наявності у нього претензій до кількості, комплектності чи якості виконаних робіт, в тому числі після їх прийняття, на строк необхідний Підряднику для усунення таких претензій Замовника, про що Замовник письмово повідомляє Підрядника (п. 4.4. Договорів).

Підрядник повинен приступити до виконання робіт, визначених у п. 1.1 цього Договору, з моменту підписання цього Договору, але не раніше виконання Замовником пункту 5.2. цього Договору. Замовник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання цього Договору передати Підряднику на погодження (шляхом підписання) сертифікованим виконавцем окремих видів робіт, пов`язаних із створенням об`єктів архітектури (далі - погодження), оригінал Завдання на проектування (в 2-х примірниках), з оформленням Акта приймання-передачі Завдання на проектування (в 2-х примірниках). Підрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання від Замовника Завдання на проектування і Акта приймання-передачі Завдання на проектування, погоджує всі примірники Завдання на проектування та підписує всі примірники Акта приймання-передачі Завдання на проектування. Один примірник Завдання на проектування та один примірник Акта приймання- передачі Завдання на проектування Підрядник повертає Замовнику. Завдання на проектування та Акт приймання-передачі Завдання на проектування направляється Сторонами одна одній шляхом листування, адреси Сторін для листування зазначені в розділі 16 цього Договору (п. 5.1. та п. 5.2. Договорів).

Підрядник повинен виконати роботи відповідно до Завдання на проектування та з обов`язковим дотриманням Календарного графіку виконання робіт (Додаток №2), який є невід`ємною частиною цього Договору. Результати робіт, які Підрядник повинен оформити та передати Замовнику визначаються Завданням на проектування та Календарним графіком виконання робіт. Строки виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін до Календарного графіку виконання робіт в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про публічні закупівлі» (п. 5.3. -5.5. Договорів).

Якщо в процесі виконання робіт виявляється неможливість досягнення результату внаслідок обставин, що не залежать від Підрядника, Підрядник зобов`язаний призупинити виконання робіт та в триденний термін після їх призупинення письмово повідомити про це Замовника. У цьому випадку Замовник зобов`язаний протягом двадцяти календарних днів з моменту отримання відповідного повідомлення Підрядника, розглянути питання про доцільність та напрямки продовження виконання робіт або їх припинення (п. 5.7. Договорів).

Замовник - приймає повністю завершені роботи. Невиконання, неналежне виконання, часткове виконання робіт (або будь якого з їх етапів) Підрядником, вважається невиконанням робіт в цілому. В цьому випадку Замовник має право вимагати повернення грошових коштів, сплачених за роботи та вимагати відшкодування в повному обсязі понесених збитків (п. 5.8. Договорів).

Виконання робіт за цим Договором оформлюється Сторонами шляхом підписання Акта здачі-приймання виконаних робіт по кожному етапу робіт окремо. По завершенню виконання робіт по кожному етапу Підрядник передає Замовнику результати робіт та підписаний Підрядником відповідний Акт здачі-приймання виконаних робіт в 2-х примірниках. Замовник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання від Підрядника відповідного Акта здачі-приймання виконаних робіт, за відсутності зауважень щодо якості виконаних робіт та відповідності їх умовам Договору, підписує всі примірники Акта здачі-приймання виконаних робіт та один примірник цього Акта повертає Підряднику. Підписаний Сторонами Акт здачі-приймання виконаних робіт є підставою для проведення розрахунків Замовника з Підрядником. Якщо виконані роботи не відповідають умовам цього Договору або вимогам чинного законодавства України, що вимагаються для даного виду робіт, Замовник зобов`язаний протягом 10 (десяти) календарних днів з дня отримання Акта здачі-приймання виконаних робіт, надати Підряднику мотивовану відмову від прийняття робіт (підписання Акта здачі-приймання виконаних робіт) (п. 6.1. - 6.4. Договорів).

У випадку мотивованої відмови Замовника від прийняття робіт, Сторони протягом 10 (десяти) календарних днів з дати підписання Замовником мотивованої відмови від прийняття робіт складають Акт недоліків, у якому зазначається перелік недоліків, які потребують усунення, та строки їх усунення Підрядником. Усунення недоліків здійснюється Підрядником за власний рахунок протягом строку, визначеного в Акті недоліків, але не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати підписання цього Акта недоліків. Якщо Підрядник не забезпечить виконання цієї вимоги чи буде порушувати строки виконання, Замовник має право прийняти рішення, попередньо повідомивши про нього Підрядника, про усунення недоліків із залученням третіх осіб. У такому разі Підрядник зобов`язаний повністю компенсувати Замовнику витрати, пов`язані з усуненням недоліків та завдані збитки. Замовник має право відмовитися від прийняття виконаних робіт у випадку виявлення недоліків, які виключають можливість використання результатів таких робіт по їх цільовому призначенню, і не можуть бути усунені Підрядником. В такому випадку Замовник може відмовитися від цього Договору, вимагати повернення грошових коштів, сплачених за роботи та вимагати відшкодування в повному обсязі понесених збитків (п. 6.5. та п. 6.6. Договорів).

Розділом 7 Договорів визначено права та обов`язки сторін, зокрема, Підрядник зобов`язаний: виконати роботи якісно та у встановлені Календарним графіком виконання робіт строки у відповідності до Завдання на проектування та з дотриманням вимог ДБН А.2.2.-3-2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво »; передати Замовнику проектну документацію у порядку, обсягах та на умовах, визначених цим Договором та Завданням на проектування. Підрядник має право: своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за виконані роботи відповідно до умов Договору; на дострокове виконання робіт за письмовим погодженням Замовника без втрати їх якості; за письмовою згодою Замовника залучати до надання певних видів робіт за цим Договором третіх осіб (субпідрядників), відповідаючи перед Замовником за результати їх робіт. Замовник зобов`язаний: передати Підряднику оригінал Завдання на проектування протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання цього Договору з оформленням Акта приймання-передачі Завдання на проектування; допустити Підрядника на об`єкт для проведення робіт згідно з діючими локальними актами Замовника; на письмову вимогу Підрядника надати вихідні дані необхідні для складання проектної документації; вчасно прийняти та оплатити виконані Підрядником роботи у разі відсутності обґрунтованих зауважень щодо якості та обсягу робіт; у випадку дострокового виконання робіт, прийняти виконані роботи та оплатити їх згідно умов цього Договору. Замовник має право, зокрема: здійснювати, не втручаючись у господарську діяльність Підрядника, контроль за ходом та якістю виконання робіт; вимагати безоплатного виправлення недоліків, що виникли внаслідок допущених Підрядником порушень при виконанні робіт; вимагати відшкодування збитків та сплати штрафних санкцій у разі порушення Підрядником умов даного Договору; самостійно або із залученням третіх осіб проводити перевірку діяльності Підрядника з питань охорони довкілля, соціальної відповідальності та охорони праці на її відповідність інформації; наданій Підрядником на етапі укладення Договору.

За порушення строків виконання робіт, передбачених Календарним графіком виконання робіт, Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів Підрядник додатково сплачує штраф у розмірі 7 (семи) % вартості робіт з яких допущено порушення. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє Підрядника від виконання зобов`язання (п. 8.3. Договорів).

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами і діє в частині виконання робіт по « 31» серпня 2022 року, а в частині проведення розрахунків - до повного виконання Сторонами зобов`язань. Закінчення строку дії цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії Договору (п. 11.1. та п. 11.2. Договорів).

Невід`ємною частиною цього Договору є: Додаток 1 - Зведений кошторис на проектні, науково-проектні, вишукувальні роботи; Додаток 2 - Календарний графік виконання робіт (п. 15.1. Договорів).

Усі Договори підписані та скріплені печатками сторін.

Крім того, між сторонами підписано Додатки №1 та №2 до Договорів, а саме:

- Зведений кошторис на проектні, науково-проектні, вишукувальні роботи на суму 214 200,00 грн за Договорами 1-4 та 6-9, а за Договором 5 на суму 259 560,00 грн.

- Календарний графік виконання робіт по всіх Договорах, в яких визначено термін виконання робіт 210 календарних днів.

07.02.2022 на виконання умов договору позивачем на адресу відповідача з супровідним листом направлено завдання на коригування робочого проекту об`єктів будівництва та Акти приймання-передачі завдання на коригування робочого проекту по всім договорам.

11.02.2022 сторонами підписані та скріплені печатками Акти приймання-передачі завдання на проектування відповідно до Договорів про закупівлі робіт.

Відповідно до умов Договорів та Календарних графіків відповідач зобов`язаний був виконати в повному обсязі Роботи передбачені Договорами в строк до 09.09.2022.

28.12.2022 позивач направив відповідачу претензії в яких зазначив про необхідність сплати відповідачем штрафних санкцій за договорами, оскільки станом на 26.12.2022 роботи передбачені Договорами не виконано.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач виконав взяті на себе зобов`язання по Договорах 24.02.2023, що підтверджується Актами прийму-передачі виконаних робіт (надання послуг).

Невчасне виконання відповідачем зобов`язань по 9 Договорам стало підставою звернення позивача до суду з вимогою про стягнення пені у загальному розмірі 327 544,56 грн, за період прострочення виконання з 10.09.2022 по 23.02.2023 та 7% штрафу у загальному розмірі 138 121,20 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти задоволення позову заперечив, зазначивши, що дійсно Позивач надав Відповідачу Завдання на проектування, що підтверджується Актами приймання-передачі Завдання на проектування від 11.02.2022 року. На підставі чого Відповідач приступив до виконання робіт, визначених у п. 1.1. Договорів. Проте, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України віл 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнною стану в Україні», виникли обставини непереборної сили, які не залежать від Відповідача. Розділом 9 Договорів регулюються умови щодо настання форс-мажорних обставин за договорами. Зокрема п. 9.2. передбачено, що Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше, ніж протягом 10-ти (десяти) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі. Торгово-промислова палата України підтвердила існування форс-мажорних обставин для всіх суб`єктів господарювання та фізичних осіб з 24 лютого 2022 року до часу їх офіційного закінчення. розмістивши на своєму офіційному веб-ресурсі відповідний лист від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1.

Відповідач 04.03.2022 року на адресу Позивача надіслав Повідомлення щодо форс-мажорних обставин разом з листом ТПП від 28.02.2022 № 2024 02.0-7.1. як належне підтвердження форс-мажорних обставин в умовах правового режиму воєнного стану. Відповідачем в даному листі було проінформовано Позивача, що дані обставини є надзвичайними. невідворотними та об`єктивними, не залежать від волі відповідача, суттєво ускладнили його роботу і унеможливили виконання ним своїх зобов`язань за вказаними договорами. Також було зазначено, що навіть в умовах воєнного стану, за наявності найменшої ж можливості виконати свої зобов`язання за Договорами. Відповідач докладе максимальних зусиль та наполегливості у їх якісному та якнайшвидшому виконанні.

Також, 13.05.2022 року на офіційному сайті ТПП з`явилося повідомлення про спрощення процедури засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) з наступним змістом: 1. З метою позбавлення обов`язкового звернення до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП і підготовки пакету документів у період дії введеного воєнного стану, на сайті ТПП України розміщено 28.02.2022 року загальний офіційний лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) (за змістом зразка вказаним нижче). Це надасть можливість за необхідністю роздруковувати відповідне підтвердження всім, кого це стосується. 2. Даний лист, особа, яка порушує свої зобов`язання, у зв`язку із обставинами пов`язаними в військовою агресією Російської Федерації проти України, в період дії введеного воєнного стану, має право долучати до свого повідомлення про форс-мажорні обставини, які унеможливили виконання зобов`язань за умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів у встановлений термін для можливості обґрунтованого перенесення строків виконання зобов`язань та вирішення спірних питань мирним шляхом. 3. При цьому, уразі необхідності, сторона, яка порушила свої зобов`язання в період дії форс-мажорних обставин, також має право звергатися до ТПП України та уповноважених нею регіональних ТПП за отриманням відповідного Сертифіката про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), дотримуючись порядку встановленого Регламентом за кожним зобов`язанням окремо.

Враховуючи вище викладене, Відповідач вважає що є всі підстави для звільнення від відповідальності за невчасне виконання зобов`язання по договорам у зв`язку з настанням форс-мажорних обставин, так як через початок військового стану безпосередньо після укладення договору, через раптовість цього стану, мобілізації, фактичної незрозумілості працівникам своїх подальших дій, евакуацією населення, перебування працівників в бомбосховищах (особливо перші місяці після початку агресії), а не на відкритих полях де мали проводитись роботи, це все фактично унеможливило Відповідача приступити своєчасно до виконання договорів.

За твердженнями відповідача в квітні місяці останній приступив до виконання робіт по Договорам та 15.04.2022 року Позивачу був надісланий лист вих. №1-153 щодо проектування ВОЛЗ згідно укладених договорів. В даному листі Позивач зазначав що для коригування проектної документації по об`єктах, необхідно надати вихідні дані та надав перелік які саме дані необхідні. Також. Відповідач зауважив, що після отримання вихідних даних, буде проведено аналіз та визначено необхідність виїздів на місця, для збору даних, у разі їх недостатності. Проте, Позивачем 02.05.2022 року було надано відповідь № 3301 вих-22-495, шо всі данні були надані електронною поштою. 09.05.2022 року листом вих№ 1-183 від 09.05.2022 року Відповідач ще раз наголосив на тому, що вихідних даних не достатньо та що ці дані необхідні для того щоб в подальшому отримати позитивні висновки від Держбудекспертизи. У відповідь було надіслано лисі №3301 вих-22-506 від 12.05.2022 року, де Позивач погодився надати дані, проте повідомив шо запитувані вихідні дані Відповідач зможе отримати лише під час візиту до філії «Управління «Укргазтехзв`язок» через військову агресію, за попереднім узгодженням. Тобто, на протязі місяця тільки Позивач надавав вихідні дані, що уповільнилось внаслідок обмеженості інформації та недостатності персоналу Позивача. Отже, Позивач своїми діями ускладнив отримання запитуваних вихідних даних. Листами обмінюватись можемо будь яким способом, а даними які необхідні для виконання покладених на Відповідача зобов`язань но договорам, обмінюємось лише при зустрічі. Нажаль це також вплинуло па строки виконання робіт по Договорам.

Після отримання необхідних вихідних даних Відповідач здійснив аналіз та надіслав Позивачу лист № 1-194 від 19.05.2022 року проте що необхідний виїзд фахівців Позивача та Відповідача для збору додаткових даних необхідних для коригування проектної документації. Але дозвіл від Позивача довгий період часу не надавався, в чому винен сам Позивач. Та обстеження на місцях було проведено в період з 13.06.2022 по 17.06.2022р та в період з 04.07.2022 р. по 07.07.2022р., шо підтверджується підписаними та затвердженими актами обстеження. Вже починаючи з 19.07.2022 року Відповідач почав направляти на адресу Позивача відкориговану проектну документацію для проведення підвідомчої експертизи, що підтверджується супровідними листами про відправку документів.

Тобто. Відповідач проектну документацію для проведення підвідомчої експертизи надав Позивачу в строк зазначений в договорах, тобто до закінчення строку виконання робіт.

Відомча експертиза проектної документації проводилася відповідальними особами Позивача, яка була завершена вже після 09.09.2022 року, тобто Позивач своїми ж діями не дав Відповідачу можливість закінчити роботи в строк.

Відповідач звертає увагу суду, що отримати звіти від ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗИ» щодо зазначених проектів в Договорах, Відповідач може лише після проведення відомчої експертизи Позивачем.

А тому, Відповідач лише в листопаді 2022 року зміг звернутись з погодженими документами до ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗИ» для отримання експертного звіту. До відзиву додаються листи від Позивача про завершення експертної документації, які були отримані Відповідачем 07.11.2022 року.

Як зазначає відповідач, позивачу пропонувалось підписати додаткові угоди до Договорів, про продовження строків виконання робіт, адже відповідач повідомляв про неможливість своєчасного виконання робі і через форс-мажорні обставини.

І вже після того як все було погоджено та завершено проектування, розпочато роботи з проходження та Відповідач чекав па отримання звіту «позитивного» від ДП «УКРДЕРЖБУДЕКСПЕРТИЗИ» 30.11.2022 року, Позивачем було надано відповідь на Повідомлення щодо форс-мажорних обставин від 04.03.2022 року.

Позивач 04.01.2023 року надіслав претензію з вимогою оплатити нараховані пеню та штрафи. Також вданих претензіях була зазначена інформація, що Позивач не може прийняти повідомлення про форс-мажорні обставини.

24.01.2023 року на адресу Позивача було надіслано супровідні листи до кожного Договору про те, що роботи за договором завершені та направлені результати виконаних робіт разом з Проектною документацією. Експертними звітами (Позитивними) та Актами виконаних робіт.

Враховуючи вище викладене, Відповідач вважає, що Позивач просто зловживає обставинами, що склались. Адже Відповідач не зважаючи на воєнний стан, постійні ракетні обстріли, скорочення штату, відключення електроенергії продовжував попри все викопувати свої зобов`язання у найкоротші терміни на скільки це було можливим на той час. Та звертає увагу суду на те, що роботи по договорам були викопані в повному обсязі, належним чином та прийняті Позивачем без зауважень, про що були підписані Акти виконаних робіт.

З огляду на викладене відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

У відповіді на відзив, позивач спростовує твердження відповідача викладені у відзиві, зокрема зазначає, що враховуючи умови п. 9.2., 9.З., Договорів, Підрядник повинен був протягом 10-ти календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) повідомити про це Замовника з наданням відповідних документів передбачених Договором протягом 30-ти календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили (форс - мажорних обставин) і довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс - мажорними (мали непереборний характер) саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання по Договору і саме для цієї конкретної особи (господарюючого суб`єкта) Підрядника.

А відповідно до п. 9.4. Договорів, у випадку невиконання вимог п .9.2., 9.3. Договору, Сторона, що їх не виконала, позбавляється права посилатися на обставину непереробної сили (форс - мажорні обставини), як на таку, що виключає її відповідальність.

Крім того, позивач звертає увагу, що твердження Відповідача з приводу того, що «Позивач своїми діями ускладнив отримання запитуваних вихідних даних» є відвертою маніпуляцією і спотворенням фактів. Адже саме посадові особи Відповідача наполягали на отриманні відповідних документів в паперовому вигляді і конкретизували вказану вимогу лише в додатковому листі, саме потреба в отриманні документів у паперовому вигляді зумовила необхідність відвідування представниками ТОВ «НПК «ХОУМ-НЕТ» філії «Управління «Укргазтехзв`язок». Взагалі незрозумілим та необґрунтованим вбачається твердження Відповідача з приводу того, що «надання інформації з боку Позивача уповільнилось внаслідок обмеження інформації та недостатності персоналу Позивача». Конкретизувавши інформацію щодо документів, які хотів би отримати Відповідач, останній отримав її вже за тиждень, а перелік відповідальних осіб для вирішення питань було надано Відповідачу ще 02.05.2022 і налічує 10 осіб.

На переконання позивача за період дії воєнного стану Відповідач мав достатньо часу для внесення змін до Договорів, якщо вважав це за необхідне, проте у належній формі та належний строк цього не зробив, відсутність ініціативи на зміну умов Договорів, свідчить про те, що їх умови повністю відповідали меті укладення та були прийнятними для Відповідача.

Все вищевикладене, на переконання позивача, дає підстави зробити висновок про те, що Відповідач, відповідно до взятих на себе зобов`язань, був обізнаний про об`єм робіт які мали бути виконані та строки їх виконання. Посилання на вчинення перешкод з боку Позивача є надуманими та непідтвердженими, що повністю спростовується наданими Позивачем доказами до відповіді на відзив.

В запереченнях на відповідь на відзив відповідач спростовує твердження позивача викладені у відповіді на відзив.

В письмових поясненнях позивач зокрема посилається на практику Верховного Суду щодо застосування форс-мажорних обставин та спростовує твердження відповідача щодо надання вихідних даних за Договорами та допуску на об`єкти ВОЛЗ та щодо направлення Відповідачем актів виконаних робіт на підписання.

З врахуванням встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За своєю правовою природою укладені між сторонами Договори є договорами підряду.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2 - 4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Як убачається з матеріалів справи, між сторонами укладено 9 Договорів про закупівлю робіт, відповідно до п. 1.1. яких, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Підрядник зобов`язується на свій ризик, власними та залученими силами і засобами виконати «Проектно-вишукувальні роботи по об`єктах, код згідно ЄЗС ДК 021:20-7 (Будівельні роботи та поточний ремонт), (далі - Роботи) стадія «Робочий проект», зазначені в Завданнях на коригування робочого проекту від 10.05.2021, затверджених Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі - Завдання на проектування), а Замовник зобов`язується прийняти результат таких робіт та сплатити Підряднику вартість виконаних робіт.

Склад та обсяги робіт, визначені Завданням на проектування (п. 1.3. Договорів).

Підрядник повинен приступити до виконання робіт, визначених у п. 1.1 цього Договору, з моменту підписання цього Договору, але не раніше виконання Замовником пункту 5.2. цього Договору. Замовник зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту підписання цього Договору передати Підряднику на погодження (шляхом підписання) сертифікованим виконавцем окремих видів робіт, пов`язаних із створенням об`єктів архітектури (далі - погодження), оригінал Завдання на проектування (в 2-х примірниках), з оформленням Акта приймання-передачі Завдання на проектування (в 2-х примірниках). Підрядник протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання від Замовника Завдання на проектування і Акта приймання-передачі Завдання на проектування, погоджує всі примірники Завдання на проектування та підписує всі примірники Акта приймання-передачі Завдання на проектування. Один примірник Завдання на проектування та один примірник Акта приймання- передачі Завдання на проектування Підрядник повертає Замовнику. Завдання на проектування та Акт приймання-передачі Завдання на проектування направляється Сторонами одна одній шляхом листування, адреси Сторін для листування зазначені в розділі 16 цього Договору (п. 5.1. та п. 5.2. Договорів).

Підрядник повинен виконати роботи відповідно до Завдання на проектування та з обов`язковим дотриманням Календарного графіку виконання робіт (Додаток №2), який є невід`ємною частиною цього Договору. Результати робіт, які Підрядник повинен оформити та передати Замовнику визначаються Завданням на проектування та Календарним графіком виконання робіт. Строки виконання робіт можуть бути змінені з внесенням відповідних змін до Календарного графіку виконання робіт в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про публічні закупівлі» (п. 5.3. -5.5. Договорів)

Також між сторонами підписано Додатки №1 та №2 до Договорів, а саме:

- Зведений кошторис на проектні, науково-проектні, вишукувальні роботи на суму 214 200,00 грн за Договорами 1-4 та 6-9, а за Договором 5 на суму 259 560,00 грн.

- Календарний графік виконання робіт по всіх Договорах, в яких визначено термін виконання робіт 210 календарних днів.

Як встановлено судом 11.02.2022 сторонами підписані та скріплені печатками Акти приймання-передачі завдання на проектування відповідно до Договорів про закупівлі робіт.

Відповідно до умов Договорів та Календарних графіків відповідач зобов`язаний був виконати в повному обсязі Роботи передбачені Договорами в строк до 09.09.2022.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач виконав взяті на себе зобов`язання по Договорах 24.02.2023, що підтверджується Актами прийму-передачі виконаних робіт (надання послуг), однак не в строки визначені у Календарному графіку.

Статтями 526 Цивільного кодексу України, 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями, в розумінні ст.230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом статті 231 Господарського кодексу України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 8.3. Договорів, за порушення строків виконання робіт, передбачених Календарним графіком виконання робіт, Підрядник сплачує Замовнику пеню в розмірі 0,1 % вартості робіт, з яких допущено порушення строку виконання, за кожний день такого прострочення, а за прострочення виконання робіт понад тридцять днів Підрядник додатково сплачує штраф у розмірі 7 (семи) % вартості робіт з яких допущено порушення. Сплата пені та/або додаткового штрафу не звільняє Підрядника від виконання зобов`язання.

Оскільки матеріалами справи підтверджено неналежне виконання відповідачем умов договору та зважаючи, що п. 8.3. Договорів передбачена майнова відповідальність, суд погоджується з розрахунком позивача і зазначає про обґрунтованість вимог позивача та правомірність нарахування пені в загальному розмірі 327 544,56 грн та 7% штрафу в загальному розмірі 138 121,20 грн.

У відзиві відповідач не заперечує факт прострочення виконання зобов`язань за Договорами, а лише посилається на виникнення форс-мажорних обставин які на його думку звільняють його від сплати штрафних санкцій.

Досліджуючи доводи відповідача щодо того, що порушення договірних зобов`язання сталось унаслідок настання дій форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), під впливом яких опинилось товариство, суд виходить з наступного.

Сторона, яка посилається на конкретні обставини, повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами відповідно до статей 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України" шляхом видачі сертифіката.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25.01.2022 у справі №904/3886/21.

Отже з наведених норм слідує, що форс-мажорні обставини мають індивідуальний персоніфікований характер щодо конкретного договору та його сторін. Відтак сертифікат видається заінтересованому суб`єкту господарювання на підставі його звернення. Іншого порядку засвідчення форс-мажорних обставин не визначено.

Листом Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 засвідчено, що військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного стану є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) та до їх офіційного закінчення є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по зобов`язанням за договорами, виконання яких настало і стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин.

Водночас вказаний лист носить загальний інформаційний характер, оскільки констатує абстрактний факт без доведення причинно-наслідкового зв`язку у конкретному зобов`язанні. Неможливість виконання договірних зобов`язань особа повинна підтверджувати документально в залежності від її дійсних обставин, що унеможливлюють виконання на підставі вимог законодавства.

Проте матеріали справи не містять сертифікат, виданий Торгово-промисловою палатою України чи уповноваженими регіональними торгово-промисловими палатами, що засвідчують наявність форс-мажорних обставин, які впливають на реальну можливість виконання зобов`язань відповідача саме за Договорами про закупівлю робіт від 25.01.2022.

Поряд з цим, п. 9.2. та п. 9.3. Договорів сторонами погоджено наступне, сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин), повинна не пізніше, ніж протягом 10-ти (десяти) календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі. Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідні документи, які видаються компетентним органом, зокрема документ (сертифікат) Торгово-промислової палати України. Строк для надання відповідних документів - протягом 30 (тридцять) календарних днів з моменту виникнення обставин непереборної сили.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами відповідач на виконання вимог п. 9.2 Договорів направив позивачу лист яким повідомив про обставини непереборної сили (форс-мажорні обставини), однак у строк передбачений п. 9.3. Договорів не надав позивачу відповідні документи, видані компетентним органом, а саме сертифікат Торгово-промислової палати України.

А в п.9.4. Договорів сторони визначили, що у випадку невиконання вимог пунктів 9.2, 9.3 Договору Сторона, що їх не виконала, позбавляється права посилатися на обставину непереборної сили (форс-мажорну обставину), як на таку, що виключає її відповідальність.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що форс-мажор не є автоматичною підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не факт настання таких обставин, а саме їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання, тому суд відхиляє заперечення відповідача як недоведені документально.

Інші доводи відповідача, що невиконання зобов`язань сталось з вини позивача оцінюються судом критично, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують встановлених судом обставин.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд приймає рішення про зменшення розміру пені та штрафу на 70% з власної ініціативи, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принципи верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч.1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

У рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 р. № 15-рп/2004 зазначено, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема, норми моралі, традицій, звичаїв, тощо, які легітимізовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості, ідеї права, яка значною мірою дістала відображення в Конституції України.

Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим, у тому числі обмежувати свободу та рівність особи. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню.

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчинюються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. При здійсненні цивільних прав особа повинна додержуватися моральних засад суспільства.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу (ч.3 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Із мотивувальної частини Постанови Великої палати Верховного Суду України від 18.03.2020 у справі №902/417/18 слідує, що главою 24 ГК України загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано таким чином, що господарсько-правова відповідальність передбачена за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Тож справедливість, добросовісність, розумність як загальні засади цивільного законодавства є застосовними у питаннях застосування господарсько-правової відповідальності.

За частиною другою статті 216 ГК України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими: потерпіла сторона має право на відшкодування збитків незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; передбачена законом відповідальність виробника (продавця) за недоброякісність продукції застосовується також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі; сплата штрафних санкцій за порушення зобов`язання, а також відшкодування збитків не звільняють правопорушника без згоди другої сторони від виконання прийнятих зобов`язань у натурі; у господарському договорі неприпустимі застереження щодо виключення або обмеження відповідальності виробника (продавця) продукції (частина третя статті 216 ГК України).

За частинами першою та другою статті 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника. Такі санкції не можуть розглядатися кредитором як спосіб отримання доходів, що є більш вигідним порівняно з надходженнями від належно виконаних господарських зобов`язань.

Якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення. Він може бути несправедливим щодо боржника, а також щодо третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам та іншим кредиторам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним. У таких випадках невизнання за судом права на зменшення розміру відповідальності може призводити до явно нерозумних і несправедливих наслідків. Тобто має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 р. № 7-рп/2013 слідує, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно із ч. 3 статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Такими чином вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому вирішення питання про зменшення штрафних санкцій та розмір, до якого вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Приймаючи рішення про зменшення розміру пені суд взяв до уваги наступні обставини, а саме:

- відповідач є науково-промисловою компанією, яка, серед інших, покликана забезпечити стабільність економічних процесів в країні, яка перебуває у стані збройного конфлікту з Російською Федерацією, і покладення надмірного фінансового тягаря на останнього може призвести до погіршення його матеріального становища та неможливості виконання ним своїх основних завдань, а також може стати причиною заборгованості з виплати заробітної плати працюючим працівникам;

- роботи на які розраховував позивач відповідачем проведені в повному обсязі та прийняті без зауважень хоч і не в строк визначений Договорами;

- доказів понесення будь яких матеріальних збитків позивачем, в зв`язку з невчасним виконанням відповідачем зобов`язань за договорами, матеріали справи не містять;

- загальний розмір штрафних нарахувань складає майже 30 % від розміру вартості робіт здійснених відповідачем за Договорами.

Судом враховано правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Крім того судом взято до уваги відсутність в діях відповідача умисних дій (заздалегідь передбачуваних).

Аналогічної позиції стосовно застосування приписів ст.233 Господарського кодексу України, ст.551 Цивільного кодексу України дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 12.12.2018 у справі №921/110/18, від 14.01.2019 у справі №925/287/18, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, Велика Палата Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Тому суд вважає, що з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, наявні достатні правові підстави для зменшення розміру пені та штрафу на 70% і таким чином стягненню підлягає 98 263,37 грн - пені та 41 436,36 грн - штрафу.

Окрім того, господарський суд, при вирішення даної справи враховує висновки, наведені Європейським судом з прав людини у справі "Проніна проти України", яким було вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

З урахуванням висновків, до яких дійшов суд при вирішенні даного спору, суду не вбачається за необхідне надавати правову оцінку кожному із доводів наведених позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, а також заперечень відповідача, оскільки їх оцінка не може мати наслідком спростування висновків, до яких дійшов господарський суд під час вирішення даного спору.

Як визначає ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню судом частково з урахуванням мотивів щодо зменшення сум штрафу та пені.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір при поданні позовної заяви до суду - в розмірі 24 156,00 грн, згідно платіжних інструкцій №6319, №6320, №6322, №6323, №6327, №6326, №6325, №6328 та №6324 від 03.05.2023 року тобто за кожним договором окремо та в розмірі мінімального судового збору.

Разом з тим, відповідно до ст. 6 Закону України "Про судовий збір" у разі об`єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог судовий збір справляється з урахуванням загальної суми позову.

А відповідно до ст. 4. Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання до суду позовної заяви з вимогою про стягнення 465 665,76 грн. позивач мав сплатити судовий збір в розмірі 6 984,99 грн (465 665,76*1,5%), однак сплатив 24 156,00 грн, що на 17 171,01 грн більше за встановлений законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутня заява про повернення судового збору, в зв`язку з цим суд не вбачає підстав для вирішення питання про повернення судового збору з бюджету, однак зазначає що позивач не позбавлений права звернутись до суду з відповідною заявою.

З огляду на викладене розподілу між сторонами підлягає судовий збір в розмірі 6 984,99 грн., який підлягає віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України з покладенням витрат по сплаті судового збору і в частині вимог, за якими відмовлено у позові у зв`язку із зменшенням.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 13, 46, 73, 74, 76-80, 86, 91, 129, 232, 233, 236, 238, 240, 241, 242, 252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-промислова компанія "ХОУМ НЕТ" (вул. Героїв Майдану, буд. 19, м. Бар, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23000, ) на користь Акціонерного товариства "Укртрансгаз" (вул. Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021, ) 98 263,37 грн - пені, 41 436,36 грн - штрафу та 6 984,99 грн - відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. У частині стягнення з відповідача 229 281,19 грн - пені та 96 684,84 грн - штрафу відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію повного судового рішення надіслати сторонам на відомі суду адреси електронної пошти: позивача - , відповідача - .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 02 жовтня 2023 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи