ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про повернення заяви про відкриття провадження

у справі про неплатоспроможність

25 вересня 2023 року Справа № 915/1339/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Давченко Т.М.,

розглянувши матеріали заяви

боржника: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Миколаївської області із заявою, сформованою у системі "Електронний суд" 29.08.2023, яка того ж дня надійшла до суду та зареєстрована за № 11296/23 про неплатоспроможність боржника - фізичної особи в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства. Заявник, посилаючись на п. 2 та 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу України з процедур банкрутства, просить відкрити провадження у справі про його неплатоспроможність, призначити керуючим реструктуризацією боргів арбітражного керуючого Белінську Наталію Олександрівну, оприлюднити оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність на офіційному сайті ВГСУ, винести постанову та визнати його неплатоспроможним, прийняти план реструктуризації та зупинити штрафні санкції. В обґрунтування заявник указує, що станом на дату звернення до суду має заборгованість у сумі 244008,29 грн. перед 14 фінансовими установами: ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", АТ "ОТП БАНК", ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", ТОВ "ФК "РІАЛЬТО", ТОВ "КРЕДИТПРОМІНВЕСТ", ТОВ "КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ", ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ", ТОВ "МІЛОАН", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", АТ КБ "ПРИВАТБАНК", ТОВ "ФК "Є ГРОШІ КОМ", ТОВ "ЄВРОПЕЙСЬКА ГРУПА", ТОВ "СЕНС БАНК", яку не може погасити з причини недостатності коштів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023 справі присвоєно єдиний унікальний номер 915/1339/23 та визначено головуючим у справі суддю Давченко Т.М.

У зв`язку з недоліками заяви ухвалою суду від 04.09.2023 заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху та встановлено заявнику строк для усунення недоліків заяви. Також судом було роз?яснено заявнику, що в разі не усунення всіх недоліків у встановлений судом строк, заява вважається неподаною і повертається заявникові згідно з ч.4 ст.174 Господарського процесуального кодексу України та ст. 38 КУзПБ.

Залишаючи без руху заяву суд указав про такі недоліки заяви:

1) На виконання п. 3 ч. ст. 116 КУзПБ Боржником надано конкретизований список кредиторів і боржників, у якому не зазначено суми заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо перед кожним із кредиторів.

Також на підтвердження наявності заявлених боргових зобов`язань, заявником долучено до матеріалів заяви документи щодо ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА", ТОВ "ФК "Є ГРОШІ КОМ", ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ", ТОВ "КИЇВСЬКА ТОРГОВО-ІНВЕСТИЦІЙНА КОМПАНІЯ", ТОВ "МІЛОАН", ТОВ "СЕЛФІ КРЕДИТ", ТОВ "СЕНС БАНК", ТОВ "СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", ТОВ "ФК "РІАЛЬТО".

Разом з тим, суд звернув увагу, що майже всі зобов`язання виникли у травні 2023 року чи у червні 2023 року, що суперечить викладеним у заяві обставинам.

- також боржник указав одним з кредиторів АТ КБ "ПРИВАТБАНК", однак, згідно Конкретизованого списку кредиторів та довідки банку, наразі заборгованість відсутня, та навіть погашена завчасно.

- матеріали справи містили роздруківку електронного листа без ідентифікуючих ознак відправника про наявність боргу у розмірі 3330,60 грн.

- щодо виникнення кредитних зобов`язань перед іншими кредиторами жодних документальних доказів надано не було.

Судом не прийнято в якості доказу виписку з кредитної історії, сформовану в електронному вигляді ТОВ "Українське бюро кредитних історій" та розписку щодо заборгованості перед ТОВ "СЕНС БАНК", у розмірі 36689,26 грн.

Також суд встановив, що заявником не проведено належної досудової роботи щодо з`ясування розміру боргу. Так, у дату звернення до суду із даною заявою - 28.08.2023 боржником на електронні адреси фінансових установ надіслані запити щодо розміру боргу, при цьому, ел.адреси фінустанов частково не співпадають з ел.адресами у кредитних документах. Доказів надсилання відповідних запитів на поштові адреси фінустанов до заяви не додано. Суд зауважив, що відомості, які можуть бути отримані мають істотне значення для встановлення наявності та розміру заборгованості боржника перед кредиторами.

2) На виконання п. 4 ч. 3 ст. 116 Кодексу до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається опис майна боржника, що належить йому на праві власності, із зазначенням місцезнаходження або місця зберігання майна.

Із змісту наданого заявником опису майна вбачається, що в останньому відображена інформація із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Реєстру іншого речового права та зазначено про відсутність у нього транспортних засобів. Водночас, щодо наявності будь-якого іншого рухомого майна (зокрема але не виключно: ювелірні вироби; персональні або домашні електронні пристрої; одяг; твори мистецтва; антикваріат; авторське та суміжні з ним права; права користування природними ресурсами; права на знаки для товарів і послуг; права на об`єкти промислової власності; тощо), яке б дало змогу погасити наявну заборгованість, про яку заявниця зазначає у своїй заяві, останньою в описі не вказано.

3) На виконання п. 11 ч. 3 ст. 116 КУзПБ до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства. Водночас, заявником до заяви не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

Окрім цього, зазначаючи у заяві про відкриття провадження про наявність боргу, заявником у всіх деклараціях не указано про наявність фінансових зобов`язань боржника перед кредиторами, як не указано й витрат, здійснених боржником протягом звітного періоду. Разом з тим, у розділі ІІ Декларацій заявник указує про наявність доходу, який заявник отримує за основним місцем роботи. За відсутності у деклараціях відомостей щодо витрат, неможливо встановити неплатоспроможність.

4) На виконання п.12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ заявником не надано доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі п?яти прожиткових мінімумів для працездатних осіб за три місяці виконання повноважень становить 40260,00 грн. (2684,00*5*3). У даному випадку боржник надав суду Договір про оплату праці винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 25.08.2023, за умовами якого оплата у сумі 40260,00 грн. вноситься рівними частинами протягом 10 місяців у розмірі 2013 грн. щомісячно, що у загальній сумі становитиме 20130,00 грн., що є вдвічі меншим, від визначеного КУзПБ розміру.

Разом з тим, суд указав, що укладений боржником Договір про оплату праці винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого із конкретним арбітражним керуючим не може ототожнюватися з вимогами ст. 116 КУзПБ про авансування винагороди, оскільки цей договір не є гарантією справедливого проведення реструктуризації боргів боржника.

Також суд зауважив, що абз. 7 п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу передбачено саме можливість відкриття стосовно боржника справи про неплатоспроможність без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду. При цьому, суд зазначив, що дане положення не містить імперативного припису щодо відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без здійснення авансування, а лише указує на таку можливість.

5) щодо виконання п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу стосовно права боржника звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності) заявник повинен зазначити конкретні (а не загальновідомі) обставини, які безпосередньо вплинули на заявника та вказують на настання загрози його неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому), та надати на підтвердження зазначеного відповідні докази. Проте, відповідних обставин заявник не зазначив та відповідних доказів до своєї заяви не долучив.

Відповідно до п. 17 розділу ІІІ Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду від 04.09.2023 доставлена до Електронного кабінету заявника 08.09.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Ураховуючи зазначене та положення ч. 4 ст. 116 ГПК України, у заявника була наявна можливість усунути недоліки у строк до 18.09.2023 (включно).

18.09.2023 в особистому кабінеті системи «Електронний суд» ОСОБА_1 сформовано заяву про усунення недоліків, яка зареєстрована в суді 19.09.2023 (вх. № 12259/23).

Дослідивши подані заявником пояснення, суд дійшов висновку про повернення заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 без розгляду з огляду на наступне.

Із усього переліку недолікві заявником надано лише документи щодо заборгованості перед ТОВ "МІЛОАН". Також заявник надав докази звернення до ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" щодо розміру боргу, при цьому, ані у заяві про відкриття провадження ані у конкретизованому списку кредиторів указана фінансова установа не зазначена.

Також, як доказ звернення до фінансових установ із запитом щодо розміру боргу заявник надає скріншоти надсилання на електронні адреси попри те, що в ухвалі від 04.09.2023 суд указав щодо необхідності надсилання відповідних запитів на поштові адреси.

У заяві про усунення недоліків заявником надано суду пояснення щодо опису майна боржника, що належить йому на праві власності.

Інші недоліки не усунуті.

Відсутність доказів наявності первісної документації, на підставі якої виникла заборгованість та суми такої заборгованості, позбавляє суд можливості надати оцінку щодо права боржника звернутись до господарського суду з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство в порядку ч. 2 ст. 115 КУзПБ.

Суд критично ставиться до твердження заявника, що розмір заборгованості підтверджується роздруківкою електронного витягу з сайту Українського бюро кредитних історій, оскільки вказаний витяг не може бути допустимим доказом наявності грошових вимог в силу ст. 77 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), так як обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Так, суд враховує й загальновживаний підхід до відповідності інформації, наявної у конкретному документі, відомостям, на підставі яких він складений, а саме шляхом його підписання відповідальною посадовою особою. Отже, роздруківка кредитного звіту, яка надана заявником в підтвердження наявності договірних зобов`язань, не підписана ані письмово, ані електронним цифровим підписом відповідною посадовою особою Кредитного бюро, а тому не може сприйматися належним доказом наявності кредитних договорів, на підставі яких виникла заборгованість.

Суд зазначає, що Кодекс України з процедур банкрутства визначає обов`язок боржника у своїй заяві про відкриття справи навести всі обставини неплатоспроможності та документально їх підтвердити.

Метою законодавця при запровадженні процедури банкрутства фізичних осіб було створення правового механізму, який дозволить фізичній особі - боржнику відновити її незадовільний фінансовий стан через механізм погашення всіх існуючих боргів, що реалізується в тому числі шляхом реструктуризації зобов`язань.

Передумовою звернення фізичної особи - боржника до господарського суду із відповідною заявою та намір кінцевого результату є повне відновлення платоспроможності такої особи.

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність фізична особа - боржник повинна розкрити повну та вичерпну інформацію про загальну суму заборгованості та строк виконання зобов`язань, а також документально підтвердити таку інформацію належними та допустимими доказами у розумінні вимог ст. 76 - 77 ГПК України, що також передбачено п.п. 3, 14 ч. 3 ст. 116 КУзПБ.

У даному випадку заявником наведено підстави, передбачені ч. 2 ст. 115 КУзПБ, для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та самостійно визначено суми грошових вимог за правочинами, копії яких не надано до матеріалів справи, тобто не підтверджено належними доказами підстави звернення із заявою про відкриття справи про неплатоспроможність. Наведене, в свою чергу, унеможливлює для господарського суду здійснити перевірку обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясувати наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Слід зауважити, що перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з`ясування наявності підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Кодексом (ч. 1 ст. 39 КУзПБ).

При цьому, питання щодо призначення підготовчого засідання господарського суду, в якому перевіряється наявність підстав, визначених ч. 2 ст. 115 КУзПБ та приймається рішення про відкриття справи про неплатоспроможність або відмову у відкритті справи, вирішується судом виключно після прийняття заяви про неплатоспроможність та лише у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті, залишення без руху або для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

У даному ж випадку, звертаючись до господарського суду із заявою про неплатоспроможність. заявник вказував про наявність у нього прострочених зобов`язань перед кредиторами у загальному розмірі 244008,29 грн, однак, в порушення вимог ч. 3 ст. 116 КУзПБ заявником не надано документального підтвердження наявності таких зобов`язань. Тобто, заявником не додано належних доказів, що підтверджують обставини, викладені ним у вказаній заяві.

Проте, з огляду на положення ст. 116 КУзПБ, докази, які підтверджують наявність обставин, визначених ст. 115 даного Кодексу, долучаються фізичною особою до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, позаяк збирання таких доказів на стадії вирішення судом питання про прийняття такої заяви до розгляду нівелює саму суть покладеного на заявника обов`язку доказування.

Також, як уже зазначено, заявником не усунуто й недолік в частині належного виконання вимог п.12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ, доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією у належному порядку та розмірі не надано.

Так, суд в ухвалі про залишення заяви без руху указав, що не приймає як належний доказ виконання обов`язку щодо авансування основної винагороди керуючому реструктуризацією надану заявником копію договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 25.08.2023, укладеного між заявником та арбітражним керуючим Белінською Н.О .

Проте, заявник посилаючись на абз. 7 п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу вважає належним виконання вимог п.12 ч. 3 ст. 116 КУзПБ, попри те, що суд в ухвалі від 04.09.2023 указав, що указаний договір є неналежним доказом.

На переконання суду, укладений боржником договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого із конкретним арбітражним керуючим не може ототожнюватися з вимогами ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства про авансування винагороди, оскільки цей договір не є гарантією справедливого проведення реструктуризації боргів боржника. Крім того, укладення договору з арбітражним керуючим не є безумовною підставою для суду для його призначення керуючим реструктуризацією

Також суд вважає, шо абз. 7 п. 1-6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу має диспозитивний характер, а саме передбачає можливість а не обов`язок суду відкрити стосовно боржника справу про неплатоспроможність без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду.

Таким чином, у визначений судом строк заявником не усунуто всі недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність .

За змістом ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Приписами ч. 1 ст. 38 КУзПБ передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду.

З урахуванням наведеного, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність разом з додатками підлягає поверненню заявнику, оскільки заявник не усунув всі недоліки заяви у строк, встановлений судом.

Згідно ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов?язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Крім того, судом взято до уваги численну позицію Європейського Суду з прав людини. Так, у справах "Осман проти Сполученого Королівства", "Креуз проти Польщі", «Пелевін проти України», «Наталія Михайленко проти України» зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Згідно ч. 3 ст. 38 КУзПБ повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Враховуючи, що заява ОСОБА_1 від 29.08.2023 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані матеріали сформовані в системі «Електронний суд» та надані до суду лише в електронному вигляді, відповідно паперові варіанти вказаної заяви з додатками не повертаються боржнику (заявнику) у зв`язку з їх відсутністю.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 174, 232, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 29.08.2023 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані матеріали повернути заявнику без розгляду.

Ухвалу надіслано Електронного кабінету заявника в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 25.09.2023.

Суддя Т.М. Давченко