ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

25 вересня 2023 року Справа № 903/155/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. , суддя Бучинська Г.Б.

представники учасників справи не викликались,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» на рішення господарського суду Волинської області від 23.05.2023, повний текст якого складено 02.06.2023 у справі №903/155/23 (суддя Вороняк А.С.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно Процесинговий

Центр» м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма

«Укр-Петроль» с.Микуличі Володимир-Волинського р-ну Волинської обл.

про стягнення 154 395,17 грн збитків, пені, інфляційних втрат та річних

В лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Паливно процесинговий центр» (надалі в тексті ТзОВ «Паливно процесинговий центр») звернулося до Господарського суду Волинської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» (надалі в тексті ТзОВ «Укр-Петроль») 92257,14 грн збитків, 37105,06 грн пені згідно укладеного договору поставки, а також 22242,97 грн інфляційних втрат та 2790,00 грн -3% річних.(арк.справи 1-8).

Рішенням господарського суду Волинської області від 23.05.2023 у справі №903/155/23 позов задоволено частково. Присуджено до стягнення з ТзОВ «Укр-Петроль» на користь ТзОВ «Паливно процесинговий центр» 92 257,14 грн збитків та 1 603,79 грн витрат зі сплати судового збору. Закрито провадження у справі в частині стягнення 37105,06 грн пені. В частині стягнення 22 242,97 грн інфляційних втрат та 2 790,00 грн -3% річних в позові відмовлено.

Суд вмотивував рішення тим, що бездіяльність Відповідача щодо виконання визначеного законом (договором) обов`язку зареєструвати відповідні податкові накладні становить прямий причинно-наслідковий зв`язок із неможливістю включення Позивачем суми ПДВ у розмірі 92257,14 грн до податкового кредиту та зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками останнього. Враховуючи наявність усіх елементів складу господар-ського правопорушення, суд першої інстанції задоволив позов в частині стягнення основної суми збитків.

Відмовляючи в частині стягнення інфляційних втрат та річних, місцевий суд зазначив, що відшкодування шкоди це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов`язання, а відтак на шкоду не повинні нараховуватись Інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних, що теж є відповідальністю, що носить компенсаційний характер.

Провадження у справі в частині стягнення пені було закрито на підставі поданої Позивачем заяви від 23.05.2023 про відмову від частини позовних вимог.(арк.справи 157-161).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Відповідач подав скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просив частково скасувати рішення господарського суду Волинської області від 23.05.2023 у даній справі та ухвалити нове рішення, яким відмовити Позивачу у задоволенні позову в частині стягнення 92257,14 грн збитків та 1603,79 грн витрат зі сплати судового збору.(арк.справи 173-175).

Обґрунтовуючи скаргу, Апелянт зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що мають значення для справи, не враховано надані докази, що призвело до ухвалення рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. На переконання Скаржника, судом першої інстанції не було взято до уваги, що Відповідачем було здійснено всі заходи, щодо реєстрації податкових накладних Позивача, які передбачені договором та Податко-вим кодексом України.

Апелянт вважає, що не було наявного складу всіх елементів господарського право-порушення, зокрема вини продавця, оскільки продавець товарів/послуг здійснив дії щодо реєстрації податкової накладної в реєстрі, проте контролюючим органом було відмовлено в реєстрації такої накладної.

Крім того, Скаржник вважає, що судом першої інстанції проігноровано заяву Відповідача про зупинення провадження у справі №903/155/23 до розгляду адміністративної справи №140/4651/23 за позовом ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 поновлено Відповідачу строк на апеляційне оскарження та відкрито провадження у справі №903/155/23. Позивачу встановлено строк для подання суду відзиву на апеляційну скаргу та доказів надсилання (надання) Відповідачу копії відзиву, а також ухвалено розглядати апеляційну скаргу без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження. (арк.справи 192).

03.08.2023 на адресу суду від Відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі, в якій просить зупинити розгляд даної справи до набрання законної сили судового рішення у справі №140/4651/23.(арк.справи 196-197).

Враховуючи положення Конвенції, статті 32 ГПК України щодо незмінності складу суду, а також із урахуванням перебування членів колегії суддів у щорічній відпустці Північно-західний апеляційний господарський суд розглянув подане Відповідачем клопотання після виходу усіх членів колегії з відпустки.

Розглядаючи подане клопотання, колегія суддів відхилила його через необґрунтованість, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках:

1) смерті або оголошення померлою фізичної особи, яка була стороною у справі або третьою особою з самостійними вимогами щодо предмета спору, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво;

2) необхідності призначення або заміни законного представника учасника справи;

3) перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції;

31) звернення обох сторін з клопотанням про зупинення провадження у справі у зв`язку з проведенням медіації;

4) прийняття рішення про врегулювання спору за участю судді;

5) об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи може зупинити провадження у справі у випадках:

1) перебування учасника справи на альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання або на строковій військовій службі;

2) призначення судом експертизи;

3) направлення судового доручення щодо збирання доказів у порядку, встановленому статтею 84 цього Кодексу;

4) звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави;

6) прийняття ухвали про тимчасове вилучення доказів державним виконавцем для дослідження судом;

7) перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.(ст.228 ГПК України).

Поруч з тим, зупинення провадження у справі це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Проте, жодну з цих дій суд не може здійснити, якщо не відкрито провадження у справі, до розгляду якої просять зупинити.

Як встановлено колегією суддів через Єдиний державний реєстр судових рішень, по справі №140/4651/23 Восьмим апеляційним адміністративним судом 28.08.2023 винесено Ухвалу про повернення апеляційної скарги Головного управління ДПС у Волинській області, а тому не обхідність у зупиненні апеляційного провадження у справі №903/155/23 відпала.

Позивач своїм правом на подання відзиву не скористався.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 10.08.2020 ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль»-постачальник та ТзОВ «Паливно процесинговий центр»-покупець укладено договір №5/100820 (надалі в тексті Договір), відповідно до умов якого, постачальник зобов`язався здійснити відпуск товару отримувачу при пред`явленні пластикових карт, з використанням POS-терміналів покупця за допомогою ПРК на АЗС постачальника, а покупець зобов`язався оплатити отриманий товар. Загальна кількість та асортимент поставленого товару, відповідно до цього договору, визначається сторонами на підставі підписаних сторонами видаткових накладних.(п.3.2 Договору).

Сторони згідно п.3.7 Договору домовились, що первинні документи: видаткові та податкові накладні мають бути складеними по закінченню кожного розрахункового періоду, в якому була здійснена поставка товару. Розрахунковим періодом визнається календарний місяць.

Підпунктом 5.4.1 Договору визначено, що постачальник зобов`язується надати покупцеві видаткову накладну за відповідний період на протязі 5-ти робочих днів після закінчення звітного періоду. Також постачальник зобов`язується скласти та зареєструвати в ЕРПН податкову накладну, а при необхідності, розрахунок коригування до податкової накладної, відповідно до норм Податкового кодексу України (п.п.5.4.3 договору).

У випадку невиконання чи неналежного виконання однією з сторін своїх обов`язків до договору, інша сторона має право призупинити виконання своїх обов`язків по договору.(п.6.2 Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2020, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання зобов`язань по договору.(п.9.1 Договору).

Договір підписано сторонами без будь яких зауважень та скріплено відбитками їх печаток.(арк.справи 35-39).

Матеріалами справи стверджено, що на підставі Договору Відповідач передав, а Позивач прийняв паливо дизельне на загальну суму 553 542,84 грн, (в тому числі ПДВ 92 257,14 грн), згідно видаткової накладної №1371 від 31.03.2021 на загальну суму 474 379,33 грн (в.т.ч. ПДВ 79063,22 грн) та видаткової накладної №2168 від 30.04.2021 на загальну суму 79 163,51 грн ( в т.ч. ПДВ 13 193,92 грн), відповідно.(арк.справи 33-34).

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем оплачено поставлений Відповідачем товар в повному обсязі, згідно платіжних доручень.(арк.справи 17-32).

Як вбачається з позовної заяви, у порушення приписів статті 201 Податкового кодексу України (надалі в тексті ПК України) Відповідач належним чином не оформив податкові накладні за вищевказаними господарськими операціями та не зареєстрував їх у Єдиному реєстрі податкових накладних, чим, на переконання Позивача, позбавив його права на віднесення сплаченого податку на додану вартість до складу податкового кредиту в сумі 92 257,14 грн та таким чином завдав позивачу збитків у зазначеному розмірі.

Враховуючи вищевикладене, Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача збитків у сумі 92 257,14 грн втраченого податкового кредиту.

Як зазначалось вище, рішенням Господарського суду Волинської області від 23.05.2023 позов задоволено частково.(арк.справи 157-161).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача обґрунтована та підлягає до задоволення, з огляду на наступне:

Предметом даного спору є стягнення збитків, у зв`язку з неналежним виконанням відпові-дачем своїх зобов`язань щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що призвело до втрати позивачем права на податковий кредит.

У відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначені обставини, апеляційний суд не переглядає і залишає без змін рішення господарського суду Волинської області від 23.05.2023 про закриття провадження у справі в частині стягнення 37105,06 грн пені та відмови у задоволенні позову в частині стягнення 2 790,00 грн -3% річних і 22 242,97 грн інфляційних втрат.

Відтак, з урахуванням оскарження рішення суду першої інстанції в частині стягнення 92257,14 грн збитків з ТзОВ «Укр-Петроль», колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення по суті позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України (надалі в тексті ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з підпунктом 14.1.181 ст.14 ПК України податковий кредит це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

У статті 198 ПК України встановлено підстави, за яких у платника ПДВ виникає право на податковий кредит; визначено умови, дату, час та порядок його формування; права й обов`язки платників податку в сфері податкових правовідносин; підстави, що унеможливлюють віднесення сплаченого (нарахованого) податку до податкового кредиту.

Згідно з пунктами 198.1, 198.2 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема, у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України встановлено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахун-ками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначе-ними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/ розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/ послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою; податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Положення п.201.10 ст.201 ПК України не передбачають можливості включення покупцем товарів/послуг суми ПДВ до податкового кредиту у разі невиконання продавцем обов`язку зі складення та реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних (крім випадків, встановлених податковим законодавством, коли підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, є інші документи) при цьому покупець зазначених товарів/послуг має право додати до податкової декларації скаргу на такого продавця, однак подання такої скарги згідно з наведеною нормою у редакції, чинній після 01.01.2015, не є підставою для включення ним сум податку до складу податкового кредиту.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 року в справі №917/877/17.

Як встановлено апеляційним судом, згідно видаткових накладних №1371 від 31.03.2021 та №2168 від 30.04.2021 Відповідач поставив Позивачу паливо дизельне на загальну суму 553 542,84 грн, у тому числі ПДВ 92 257,14 грн,

З матеріалів справи вбачається, що в день поставки товару Відповідач склав та направив на реєстрацію до Єдиного реєстру податкових накладних податкові накладні: №576 від 31.03.2021 на суму 474 379,33 грн (у т.ч. ПДВ 79 063,22 грн), №577 від 31.03.2021 на суму 24 433,11 грн (у т.ч. ПДВ 4 072,19 грн), №479 від 30.04.2021 на суму 54 730,41 грн (у тому числі ПДВ 9 121,74 грн) (арк.справи 77-78, 80-81,83-84).

Проте, як вбачається з матеріалів справи податковим органом було зупинено реєстрацію вищенаведених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України із посиланням на те, що платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, а також запропоновано відповідачу надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних.(арк.справи 79, 82, 85).

Матеріалами справи стверджено, що до податкового органу 27.08.2021 Відповідачем було подано пояснення №395 до податкових накладних та на підтвердження реальності здійснення операцій було додано низку документів, про що у вересні 2021 року було отримано рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, підставою відмови вказано відсутність документів, які підтверджують відпуск нафтопродуктів.(арк.справи 86-97).

Згідно з правовою позицією, викладеною в постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18 та Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17, при порушенні контрагентом (продавцем) за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних належним способом захисту для заявника (покупця) може бути звернення до суду з позовом про відшкодування завданих збитків.

При цьому, для застосування такого заходу відповідальності, як стягнення збитків з недобросовісного контрагента, який не здійснив реєстрацію ПН у ЄРПН, необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення:

1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання) у вигляді нереєстрації ПН у ЄРПН;

2) шкідливого результату такої поведінки збитків у вигляді втраченого ПК;

3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками - право на відображення ПК безпосередньо залежить від факту реєстрації ПН;

4) вини особи, яка заподіяла шкоду бездіяльність контрагента у виконанні обов`язку з реєстрації ПН у ЄРПН.

У разі відсутності хоча б одного із вищезазначених елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків настати не може.

З врахуванням положень ст.198 ПК України одержувачем товарів/послуг право включити до податкового кредиту суму податку на додану вартість, зазначену в податковій накладній, зареєстрованій, зокрема, із запізненням у Єдиному реєстрі податкових накладних, зберігається протягом 1095 календарних днів із дати складання податкової накладної/розрахунку коригування.

Як встановлено апеляційним судом, на дату звернення Позивача до суду, а саме 08 лютого 2023 року строк 1095 днів для включення до податкового кредиту суми ПДВ на отриманий товар ще не пройшов, а отже доводи Позивача про втрату ним права на податковий кредит є передчасними.

В матеріалах справи відсутні докази, а Позивачем не доведено заподіяння прямої шкоди у вигляді збитків на момент винесення рішення судом першої інстанції.

З огляду на дану обставину, апеляційний суд не погоджується з висновком місцевого суду, про наявність всіх елементів господарського правопорушення, адже відсутній один з обов`язкових елементів, а відтак стягнути з Відповідача 92257,14 грн збитків за невчасну реєстрацію податкової накладної є на даний момент неможливим.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що Позивач не позбавлений права на звернення до суду для відшкодування збитків за спливом 1095 днів з дати здійснення поставки товару за договором постачання №5/100820 від 10.08.2020.

Поруч з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки предметові спору в адміністративній справі №140/4651/23 за позовом ТзОВ «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити дії.

Адже, з урахуванням положень статтей 227, 228 ГПК України, наведених вище та того, що на момент подання Відповідачем заяви про зупинення провадження у справі №903/155/23 23.05.2023, в якості доказу було надано ухвалу про відкриття провадження у справі №140/4651/23 від 05.04.2023, предметом якої було саме визнання протиправним та скасування рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Волинській області від 02.09.2021 №№3059273/41579579, 3059274/41579579, 3059272/41579579 та зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні від 31.03.2021 №№576,577 та від 30.04.2021 №479 датою їх фактичного подання на реєстрацію, що є предметом дослідження в даній справі, суд першої інстанції мав зупинити провадження у справі №903/155/23.

Переглядаючи оскаржуване рішення, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та зроблено невірний висновок про часткову підставність позовних вимог, а тому рішення господарського суду Волинської області від 23.05.2023 у справі №903/155/23 в частині стягнення збитків в сумі 92257,14 грн належить скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86 ГПК України).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що наявні всі підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині з підстав ст.277 ГПК України через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, визнання судом першої інстанції установленими обставин, що мають значення для справи, які не були доведеними та невідповідності обставинам справи висновків, викладених у рішенні, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.

Крім того, з огляду на задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, відповідно до ст.129 ГПК України, з ТзОВ «Паливно процесин-говий центр» належить стягнути на користь ТзОВ «Укр-Петроль» 4026,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.34,86,129,232,233,240,275,277,282,284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно-торгова фірма «Укр-Петроль» на рішення господарського суду Волинської області від 23.05.2023 у справі №903/155/23 задоволити.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 23.05.2023 у справі №903/155/23 в частині стягнення збитків в розмірі 92257,14 грн скасувати та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Паливно процесинговий центр» (вул.О.Мишуги,10, офіс 214, м.Київ, 02141, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Петроль» (вул.Мілашенкова,35, с.Микуличі, Володимир-Волинський район, Волинська область, 44761, ) 4026,00 грн витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити місцевому господарському суду видачу відповідного наказу.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає оскарженню до Верхов-ного Суду за виключенням випадків, передбачених ст.287 ГПК України.

6. Матеріали справи №903/155/23 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Розізнана І.В.

Суддя Бучинська Г.Б.