ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"27" вересня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3265/23

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Малярчук І.А.,

розглянувши справу №916/3265/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1) до Приватної фірми «Віоріка» (73034, м. Херсон, вул. Паровозна,31) про стягнення 29359,89 грн,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, заяв, клопотань, процесуальні дії суду:

Позивач у позовній заяві позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.07.2021 між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та ПФ «ВІОРІКА» було укладено договір №101/ПГ-2609-К постачання природного газу, відповідно до умов якого позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 89847,62грн, та відповідач за умовами п.3.9. договору мав розрахуватись за отриманий газ до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу. Між тим, як зазначає позивач, оплату за переданий газ відповідач провів не повністю та несвоєчасно, у зв`язку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 20381,08грн, на яку позивачем нараховано 3914,28грн пені, 678,44грн три проценти річних, 4386,09грн інфляційних втрат.

Відповідач правом на подання заперечення щодо розгляду справи в спрощеному провадженні без виклику сторін, відзиву на позов не скористався. За таких обставин, суд розглядає дану справу за наявними в ній матеріалами з врахуванням положень ч.2 ст.178 ГПК України, якими передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. При цьому, суд враховує, що ухвалу суду від 01.08.2023 судом було надіслано за адресою реєстрації відповідача, але вручено відповідачу не було та 13.08.2023 повернуто до суду з поміткою відділення зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». З цього приводу, 18.08.2023 судом зроблено публікацію на сайті суду із інформацією щодо розгляду даної справи.

Ухвалою суду від 01.08.2023 відкрито провадження у справі №916/3265/23, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Зміст спірних правовідносин, фактичні обставини справи та докази, на підставі яких судом встановлені обставини справи:

09.07.2021 між ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (постачальник) та ПФ «ВІОРІКА» було укладено договір №101/ПГ-2609-К, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ (за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00), власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору. (п.п.1.1. договору).

За цим договором обсяг споживання газу споживачем в кожному окремому розрахунковому періоді за ціною відповідно до п. 4.4.6 не може перевищувати 10 тис.куб.м. Загальний замовлений обсяг постачання газу за цим договором становить 3,431 тис.куб.м, у тому числі по розрахункових періодах, тис.куб.м: січень -0,68, лютий-0,99, березень-0,3, квітень-0,26, травень-0,083, червень-0,030, липень-0,015, серпень-0,018, вересень-0,020, жовтень-0,025, листопад-0,380, грудень-0,63 (п. 1.2. договору).

Згідно п.п. 2.2., 2.6. договору від 09.07.2021 постачальник забезпечує постачання обсягу газу, замовленого згідно п.п. 1.2., 1.3. цього договору. Підписання споживачем даного договору є підставою для включення його Постачальником до власного реєстру споживачів у визначеному в договорі та додаткових угодах до нього розрахунковому періоді. Приймання - передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у розрахунковому періоді, оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою (за наявністю) акту приймання-передачі природного газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу та його вартість.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.1.1., 3.2., 3.3., 3.4., 3.7., 3.8., 3.10., 3.13. договору №101/ПГ-2609-К ціна за 1 тис.куб.м газу протягом дії цього договору , публікується/оприлюднюється постачальником на офіційному сайті Постачальника відповідно до п. 4.4.6. цього договору. У випадку, якщо обсяг споживання газу в розрахунковому періоді перевищить 10 тис.куб.м, обсяг спожитого газу понад 10 тис.куб.м, підлягає оплаті за ціною, яка розраховується за наступною формулою: Ц = Цп * 1,5, де, Ц - ціна, яка підлягає оплаті за 1 тис. куб.м газу, спожитого понад 10 тис.куб.м, Цп- ціна визначена п 3.1. договору. Сторони домовились, що Ціна за 1 тис. куб.м газу, опублікована/оприлюднена на власному офіційному сайті Постачальника, в порядку п. 4.4.6, цього договору, є обов`язковою для сторін за цим договором та є підставою для визначення вартості природного газу, спожитого споживачем в місяці постачання природного газу за новою (зміненою) ціною з 01 (першого) числа місяця в якому здійснюється постачання природного газу постачальником, без оформлення додаткової угоди до цього договору. Ціна газу за цим договором може змінюватись шляхом опублікування/оприлюднення постачальником зміненої/оновленої ціни за 1 тис.куб.м газу на офіційному сайті постачальника без оформлення додаткової угоди до цього Договору. У випадку недосягнення сторонами згоди щодо ціни газу, споживач має право змінити постачальника на відповідний період, а постачальник має право не здійснювати постачання газу споживачу у відповідному розрахунковому періоді. При цьому, призупинення постачання/споживання замовлених обсягів газу не є розірванням цього договору. До ціни газу, визначеної у п. 3.1. цього договору, додається тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2019р. №3013 -136,576 грн. за 1 тис.куб. м на добу без ПДВ, крім того ПДВ 20%, всього з ПДВ 163,89 грн. за 1000 куб. м. на добу. Споживач зобов`язується сплатити за цим договором за 1000 куб. м. газу вартість, яка складається з ціни, визначеної у п. 3.1. цього договору та тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи, визначеного у п. 3.4. цього договору. Оплата за цим договором здійснюється споживачем на рахунок постачальника у наступні строки: 100% суми платежу за газ до 30-го числа газового місяця, що передує розрахунковому періоду (газовому місяцю). Споживач самостійно розраховує суму платежу за газ і забезпечує оплату в строки, передбачені п. 3.6. цього договору. При цьому споживач вказує у платіжному дорученні наступну інформацію про призначення платежу: «оплата за природний газ, згідно договору від …». 3а наявності у споживача заборгованості, грошові кошти, що перераховуються споживачем, зараховуються сторонами в рахунок погашення існуючої заборгованості в порядку черговості її виникнення. Фактична вартість даного договору визначається шляхом складання вартості обсягів газу, поставлених постачальником споживачу протягом строку дії даного договору.

Пунктами 6.1., 6.2. договору передбачено, що при порушенні умов договору сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України. В разі порушення споживачем порядку та строків оплати поставленого постачальником газу/інших платежів споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення.

За умовами п.п. 10.1., 10.1.1. договору №101/ПГ-2609-К договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками (за наявності) та діє у частині постачання природного газу до 31.12.2021, а в частині розрахунків між сторонами - до повного їх виконання. За взаємною згодою сторін договір може бути припинено достроково. При цьому, сторона, яка має намір розірвати договір письмово повідомляє про це іншу сторону за 30 календарних днів до запланованої дати розірвання. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов. При цьому сторони мають внести зміни до договору щодо планових об`ємів постачання газу на продовжений строк.

На виконання умов договору №№101/ПГ-2609-К від 09.07.2021 позивачем відповідачу було поставлено газ за актами приймання-передачі №12798 від 31.08.2021 на суму 66,90грн, №13840 від 30.09.2023 на суму 288,92грн, №14916 від 31.10.2021 на суму 4668,42грн, №16897 від 30.11.2021 на суму 12584,09грн, №29768 від 31.12.2021 на суму 16456,84грн, №830 від 31.01.2022 на суму 35401,37 грн, №2723 від 28.02.2022 на суму 20381,08грн.

На підтвердження проведення неповної та несвоєчасної оплати відповідачем за поставлений газ позивач подав до справи розрахунок заборгованості ПФ «ВІОРІКА» перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України» по договору постачання природнього газу №101/ПГ-2609-К від 29.07.2021 за період з липня 2021 року по лютий 2022 року у розмірі 20381,08грн та інформацію про надходження коштів від ПФ «ВІОРІКА» на рахунки ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за договором №101/ПГ-2609-К від 09.07.2021 за період з 01.01.2021 по 31.01.2023.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши викладені позивачем пояснення, його мотивовану оцінку кожного аргументу щодо наявності підстав для задоволення або відмови у позові, проаналізувавши нижченаведені норми чинного законодавства, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного Кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктом 1 ст.691 Цивільного Кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як передбачено ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Таким чином, судом встановлено, що в період з серпня 2021 по лютий 2022 включно позивач за договором №101/ПГ-2609-К від 09.07.2021 поставив відповідачу згідно актів приймання-передачі №12798, №13840, №14916, №16897, №29768, №830, №2723 природний газ на загальну суму 89847,62грн, за який відповідач розрахувався частково, про що свідчить розрахунок заборгованості ПФ «ВІОРІКА» перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України» по договору постачання природнього газу №101/ПГ-2609-К від 29.07.2021 за період з липня 2021 року по лютий 2022 року у розмірі 20381,08грн та інформація про надходження коштів від ПФ «ВІОРІКА» на рахунки ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за договором №101/ПГ-2609-К від 09.07.2021 за період з 01.01.2021 по 31.01.2023, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 20381,08грн, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 20381,08грн.

Крім того, позивач у зв`язку з несвоєчасною оплатою відповідачем за отриманий газ нарахував до стягнення з відповідача 678,44 три проценти річних за період з 22.03.2022 по 30.04.2023, 4386,09 інфляційних втрат загалом за період з 01.04.2022 по 30.04.2023.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши зроблений позивачем розрахунок трьох процентів річних, встановив, що його зроблено вірно. Отже, заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 678,44 три проценти річних за період з 22.03.2022 по 30.04.2023 підлягають судом задоволенню у повній мірі.

Проте, суд перевіривши розрахунок позивача щодо інфляційних втрат, встановив, що його зроблено невірно, а саме за розрахунком суду: з 01.04.2022 по 30.04.2022 (103,10:100)x = 1.03100000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.03100000 - 20 381,08 = 631,81грн, з 01.05.2022 по 31.05.2022 (102,70:100)x= 1.02700000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.02700000 - 20 381,08 = 550,29 грн, з 01.06.2022 по 30.06.2022 (103,10:100)x = 1.03100000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.03100000 - 20 381,08 = 631,81 грн, з 01.07.2022 по 31.07.2022 (100,70 : 100)x = 1.00700000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.00700000 - 20 381,08 = 142,67 грн, з 01.08.2022 по 31.08.2022 (101,10 : 100) x = 1.01100000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.01100000 - 20 381,08 = 224,19 грн, з 01.09.2022 по 30.09.2022 (101,90:100)x = 1.01900000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.01900000 - 20 381,08 = 387,24 грн, з 01.10.2022 по 31.10.2022 (102,50: 100)x = 1.02500000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.02500000 - 20 381,08 = 509,53 грн, з 01.11.2022 по 30.11.2022 (100,70:100)x = 1.00700000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.00700000 - 20 381,08 = 142,67 грн, з 01.12.2022 по 31.12.2022 (100,70:100)x = 1.00700000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.00700000 - 20 381,08 = 142,67 грн, з 01.01.2023 по 31.01.2023 (100,80:100)x = 1.00800000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.00800000 - 20 381,08 = 163,05 грн, з 01.02.2023 по 28.02.2023 (100,70:100)x = 1.00700000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.00700000 - 20 381,08 = 142,67 грн, з 01.03.2023 по 31.03.2023 (101,50:100)x = 1.01500000, інфляційне збільшення: 20 381,08 x 1.01500000 - 20 381,08 = 305,72 грн, з 01.04.2023 по 30.04.2023 (100,20:100)x = 1.00200000, 20 381,08 x 1.00200000 - 20 381,08 = 40,76 грн.

Всього інфляційні втрати за розрахунком суду складають: 631,81+550,29 +631,81 + 142,67 + 224,19+387,24+509,53+142,67 +142,67 +163,05 +142,67 +305,72 +40,76=4015,08грн.

Отже, судом підлягає стягненню з відповідача на користь позивача інфляційні втрати у розмірі 4015,08грн. за період з 01.04.2022 по 30.04.2023.

Так, у зв`язку з несвоєчасним проведенням відповідачем оплати заборгованості, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в сумі 3914,28грн за період з 22.03.2022 по 21.09.2022.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Пунктом 1 ст.547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Суд, перевіривши зроблений позивачем розрахунок пені встановив, що його зроблено вірно, у зв`язку з чим заявлена позивачем вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 3914,28грн за період з 22.03.2022 по 21.09.2022 є правомірною та підлягає судом задоволенню.

Згідно ч.1 ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Положення п.2 ч.1, п. 3 ч.4 ст.129 ГПК України передбачають, що судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог

За розгляд даного позову судом позивач поніс витрати на оплату судового збору в сумі 2684,00грн, які підлягають відшкодуванню йому за рахунок відповідача, в сумі 2650,05грн внаслідок часткового задоволення заявлених позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.123, 124, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 239, 331, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) до Приватної фірми «Віоріка» (73034, м. Херсон, вул. Паровозна,31, ) про стягнення 29359,89 грн.

2. Стягнути з Приватної фірми «Віоріка» (73034, м. Херсон, вул. Паровозна,31, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) 20381 (двадцять тисяч триста вісімдесят одна) грн 08коп. основного боргу, 3914 (три тисячі дев`ятсот чотирнадцять) грн 28коп. пені, 678 (шістсот сімдесят вісім) грн 44коп. три проценти річних, 4015 (чотири тисячі п`ятнадцять) грн 08 коп. інфляційних втрат, 2650 (дві тисячі шістсот п`ятдесят) грн 06 коп. судового збору.

3. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) у задоволенні решти частини заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст.241 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 27 вересня 2023 р.

Суддя І.А. Малярчук