ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2023 року м. Черкаси справа № 925/1122/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Сторчак М.В., за участі представників сторін:

від позивача: Одінцов Е.В. - адвокат за ордером;

від відповідача: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО АРЕНА" (м. Черкаси) до приватного підприємства "ВІПОЛ" (м. Золотоноша, Черкаська область) про стягнення 312 291, 74 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 312 291,74 грн., з яких: 195 792,06 грн. основний борг, 78 316,82 грн. штраф, 23 076,64 грн пеня, 15 106,22 грн. інфляційні втрати на підставі Договору поставки №2959-К від 30.03.2022, укладеного між сторонами.

Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні. Явка представників сторін в засідання обов`язковою не визнавалася.

Відповідач в засідання не з`явився, відзиву на позов із запереченнями проти нього суду не подано. Ухвалу відповідачу вручено 28.08.2023.

Представник позивача свої вимоги підтримує повністю і просить суд їх задовольнити.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається і не заперечується відповідачем, що між товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО АРЕНА" (Постачальник і позивач) та приватним підприємством "ВІПОЛ" (Покупець і відповідач) укладено Договір поставки № 2959-К від 30.03.2022 року (а.с. 11).

За умовами Договору Позивач-Постачальник зобов`язувався передати у зумовлені строки Відповідачу-Покупцеві товар (насіння сільськогосподарських культур та/або засоби захисту рослин, добрива, мінеральні добрива), який поставляється Постачальником Покупцю по цьому Договору у кількості, асортименті і по цінах, згідно з накладними (додатками, специфікаціями), що є невід`ємними частинами цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти вказані Товари і своєчасно сплатити за них певну грошову суму на умовах цього Договору (п. 1.1.).

Доказів визнання цього договору недійсним чи наявності підстав вважати його нікчемним сторонами суду не подано.

За своїм правовим змістом укладений між сторонами договір є договором поставки та відповідає ст. 712 ЦК України.

Даною нормою визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Розділом 2 цього Договору його сторонами погоджено, що ціна за одиницю товару та загальна вартість кожної партії товару визначаються в специфікаціях та видаткових накладних Постачальника, що є невід`ємним частинами цього договору.

Ціни товару вказані в специфікаціях у гривнях із зазначенням еквіваленту у доларах США.

Пунктом 2.7. Договору сторонами погоджено, що оплата товару здійснюється безготівковим перерахуванням коштів на поточний рахунок постачальника у гривнях. При сплаті коштів відповідач повинен обов`язково вказати номер і дату специфікації, за якою перераховуються кошти. У разі порушення Покупцем строків оплати товару, Постачальник незалежно від вказаного покупцем призначення платежу має право зарахувати кошти в рахунок оплати простроченої заборгованості перед Постачальником.

Згідно п. 3.4. Договору Товар вважається переданим Покупцю при підписанні видаткової або товарно-транспортної накладної Покупцем про отримання Товару. Право власності на Товар переходить до Покупця з моменту прийняття Товару Покупцем за видатковою накладною. Покупець зобов`язаний перевірити кількість Товару, його вагу, комплектність, цілісність тари, пломб на ній (при їх наявності), а також відсутність ознак пошкодження або псування Товару і у випадку їх виявлення негайно, до закінчення приймання, письмово про це заявити Постачальнику. При відсутності такої заяви Товар вважається прийнятим Покупцем як належний.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2022. Строк дії договору щоразу продовжується на 1 рік, якщо жодна із сторін не повідомить іншу про відмову від подальшої участі у договорі не пізніше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії.

30 березня 2023 сторонами складено три специфікації до Договору (а.с. 18-20).

Договір сторонами виконувався.

За доводами позивача, за специфікаціями, які містять посилання на договір між сторонами і копії яких подано в справу, позивачем було передано відповідачу товар на загальну суму 244 740,06 грн. за видатковими накладними № 1239, 1240, 1241 від 11 квітня 2022 року ( а.с. 22-24).

Всі накладні містять посилання на реквізити договору між сторонами.

Заперечень проти неотримання товару за наявними у справі видатковими накладними відповідач суду не подав. Накладі підписані та скріплені печатками обох сторін.

Частину товару було оплачено відповідачем на користь позивача на загальну суму 48 948,01 грн., як відображено позивачем у акті звірки (а.с. 21), який не підписано відповідачем (а.с. 21).

Відповідачем не надано суду доказів проведення розрахунків у більшій сумі, ніж обліковує позивач.

У специфікаціях сторонами погоджено, що товар оплачується визначеними частинами до 08 квітня 2022 та до 30 листопада 2022 (повний розрахунок).

У відповідності до ст. 193 ГК та 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та на умовах, погоджених сторонами у договорі.

Крім того, згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Доказів проведення повного розрахунку за товар відповідачем суду не подано. Товар відповідачем прийнято, доказів існування між сторонами спорів з приводу його якості та кількості суду не подано. Підстав для звільнення відповідача від сплати коштів за отриманий товар судом за матеріалами справи не встановлено.

Строк виконання зобов`язання по оплаті товару станом на час розгляду справи є таким, що настав.

Несплачений борг за товар у відповідача становить 195 792,06 грн., розрахунок проведено вірно та відповідачем не заперечено.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача за прострочення розрахунків за товар 15 106,22 грн. інфляційних втрат за період з 01.12.2022 по 30.06.2023 (а.с. 7).

За належним розрахунком, перевіреним судом за калькулятором програми Ліга-Закон сума інфляційних становить лише 10 401,41 грн.

Згідно пунктів 7.6. та 7.7. Договору в разі прострочення Покупцем виконання грошового зобов`язання (часткове виконання) за цим Договором та відповідними Додатками до нього, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі - 18 % (вісімнадцять відсотків) річних від вартості неоплаченого (несвоєчасно оплаченого) Товару в день проведення повного розрахунку за даним Договором. Якщо Покупець прострочить сплату за Товар більше - 15 календарних днів то, окрім неустойки та інших санкцій, передбачених цим Договором, він додатково сплачує Постачальнику штраф у розмірі 40% (сорок відсотків) від вартості несплаченого або несвоєчасно сплаченого Товару.

Позивач просить стягнути з відповідача за прострочення розрахунків за товар 78 316,82 грн. штрафу та 23 076,64 грн. пені (а.с. 6,7).

Розрахунок штрафу та пені є вірним, визначений розмір пені не перевищує подвійну облікову ставку, яка повинна бути застосована при сплаті пені у відповідності до ст. 1,3 ЗУ "Про несвоєчасне виконання грошових зобов`язань".

Доводи та розрахунки позивача за позовом відповідачем суду не заперечено.

У постанові від 1 червня 2021 року по справі № 910/12876/19 Велика Палата Верховного Суду виклала правовий висновок про те, що можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань не лише не заборонено, але й передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

При цьому щодо порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі можливість одночасного стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, передбаченою статтею 627 ЦК України, тобто коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Підставою, яка породжує обов`язок сплатити неустойку, є порушення боржником зобов`язання (стаття 610, пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Гарантована статтею 61 Конституції України заборона подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення (лат. - поп bis in idem - «двічі за одне і те саме не карають») має на меті уникнути несправедливого покарання за одне й те саме правопорушення двічі.

Доказів проведення розрахунку за позовними вимогами у добровільному порядку відповідачем суду не подано.

За результатами вирішення спору суд приходить до висновку, що позивачем доведено правову підставу позову, строк виконання зобов`язання по оплаті товару на час вирішення спору є таким, що настав, тому до примусового стягнення з відповідача на користь позивача належить 195 792,06 грн. залишку основного боргу за товар, 10 401,41 грн. інфляційних втрат, 78 316,82 грн. штрафу, 23 076,64 грн. пені, на підставі договору поставки №2959-К від 30.03.2022.

Отже позов підлягає до часткового задоволення, а в решті вимог позивачу слід відмовити через неправильні розрахунки.

На підставі ч.9 статті 129 ГПК України, з урахуванням, що спір виник через неправильну поведінку відповідача, з відповідача на користь позивача слід також стягнути 4684,38 грн. на відшкодування сплаченого судового збору повністю.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства "ВІПОЛ" (код 31936185, м. Золотоноша, Черкаська область, вул. Шевченка, 50А) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО АРЕНА" (код 40724098, м. Черкаси, вул. Смілянська, 144/1) -- 195 792,06 грн. залишку основного боргу за товар, 78 316,82 грн. штрафу, 23 076,64 грн. пені, 10 401,41 грн. інфляційних втрат на підставі Договору поставки №2959-К від 30.03.2022 та 4684,38 грн. на відшкодування сплаченого судового збору.

В решті вимог у позові відмовити.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 29 вересня 2023

Суддя Н.М. Спаських