ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" вересня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/527/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», м. Ужгород

до відповідача Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Ужгород

про стягнення 490 949,14 грн

За участю представників:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Закарпаттяенергозбут звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства Закарпатський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України 339 159,93 грн заборгованості за спожиту електричну енергію за період січень 2022 року квітень 2023 року відповідно до заяви-приєднання до умов договору постачання електричної енергії споживачу № 250113 від 21.05.2020, на яку позивачем нараховано 110 713,35 грн пені, 6976,98 грн 3% річних та 34 098,88 грн інфляційних втрат.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/527/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023.

Ухвалою суду від 19.06.2023 відкрито провадження у справі, постановлено розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи, встановлено учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору, заяв із обґрунтуванням заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Надалі, зважаючи на відсутність доказів належного повідомлення відповідача про розгляд даної справи, з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи, суд ухвалою від 08.09.2023 призначив справу №907/527/23 до розгляду у судовому засіданні та повідомив учасників справи, що воно відбудеться 27.09.2023.

В судове засідання представники сторін не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином у встановленому законом порядку шляхом надіслання ухвали суду від 08.09.2023 до електронних кабінетів учасників справи (їх представників).

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов. Про обізнаність відповідача з розглядом даної справи в суді свідчить також й подане представником Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» адвокатом Горбачовою Г.М. заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та внесення даних адвоката до додаткових відомостей про учасника справи для доступу до електронної справи, який і було надано представнику відповідача 07.09.2023 року.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 ГПК України, рішення по даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки наявних в матеріалах справи доказів.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати вартості поставленої електроенергії за Договором про постачання електричної енергії споживачу за період з січня 2022 року по квітень 2023 року включно на об`єктах АБЗ Рокосово ТП-94 Т-2, База колгоспна КТП-101, Рокосово ЗТП-94 А, внаслідок чого в нього виникла та рахується заборгованість перед позивачем у розмірі 339 159,93 грн, на яку ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за період з 10.02.2022 по 08.06.2023 (за кожен місяць окремо) нараховано 110 713,35 грн пені, 6976,98 грн 3% річних та 34 098,88 грн інфляційних втрат.

Заперечення (відзив) відповідача

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Закарпаттяенергозбут", як Постачальником та Дочірнім підприємством «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (Філією «Хустська ДЕД»), як Споживачем 21.05.2020 було укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу (надалі Договір), розробленого з урахуванням вимог Цивільного кодексу України та у відповідності до вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (надалі Правила).

Укладений між сторонами Договір про постачання електричної енергії споживачу є публічним договором приєднання, розміщений на сайті ТОВ "Закарпаттяенергозбут" (https://zakarpatzbut.energy/uploads/-pro-postacanna-elektricnoi-energii-spozivacu.pdf) та згідно з п. 2 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» (тут і надалі в редакції станом на час існування спірних правовідносин) вважається укладеним з моменту, зокрема підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу.

З урахуванням наведених вище положень, Договір про постачання електричної енергії споживачу від 25.01.2020 між сторонами укладено шляхом підписання та подання відповідачем заяв-приєднання від 21.05.2020 по об`єктах постачання: с. Рокосово, вул. Промзона, вид об`єкта АБЗ Рокосово ТП-94 Т-2, м. Хуст, вул. Колгоспна, вид об`єкта База колгоспна КТП-101, м. Хуст, вул. Промзона, вид об`єкта Рокосово ЗТП-94 А.

Згідно з п. 1.1. Договору, цей договір про постачання електричної енергії споживачу (далі - Договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції споживачу (далі - Споживач) постачальником електричної енергії (далі - Постачальник) та укладається сторонами, з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, шляхом приєднання Споживача до умов цього договору, який розміщений в мережі Інтернет на сайті https://zakarpatzbut.energy/dokumenti/publichnidogovori-ta-zaiavi. Цей Договір може бути укладений шляхом приєднання Споживача до Договору, а саме: підписання ним цього Договору та/або Заяви-приєднання та/або Комерційної пропозиції та/або в порядку передбаченому абз. 2 п. 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018р. № 312. Умови договору можуть змінюватися в порядку, визначеному законодавством або цим Договором.

На підставі п. 2.1. Договору, за цим Договором Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

За змістом п. 5.1. Договору, споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Згідно з умовами комерційної пропозиції 5 «вільна-фактична» (Додаток 2 до Договору), до якої Споживач приєднався у відповідності до заяви-приєднання від 21.05.2020 та шляхом підписання тексту Комерційної пропозиції, встановлено порядок визначення ціни (вартості) за фактично спожиту електроенергію та зазначено, що ціна може змінюватися у зв`язку із змінами складових витрат, які впливають на її формування.

Фактична ціна, яка склалася на ринку електричної енергії і за якою будуть проведені розрахунки, буде зазначена у фактичному рахунку після складання актів купівлі-продажу електричної енергії Постачальника з Оператором ринку, учасниками ДД (за наявності ДД) та актів купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів Адміністратором розрахунків. Уточнена фактична ціна щомісяця оприлюднюється на офіційному веб-сайті Постачальника: https://zakarpatzbut.energy/iuridichnim-spozhivacham/postachannia-za-vilnimitsinami/faktichna-cina

Розрахунковим періодом є календарний місяць, який починається з 01 числа місяця та закінчується в останній день місяця.

Оплата рахунка Постачальника за цим Договором має бути здійснена Споживачем у строк, визначений у рахунку, який не може бути меншим 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання його Споживачем, або протягом 5 (п`яти) робочих днів від дати, зазначеної у комерційній пропозиції, щодо оплати рахунку, оформленого Споживачем (п. 5.7. Договору). Аналогічні умови оплати зазначені й в Комерційній пропозиції 5.

Як свідчать матеріали справи, Дочірнім підприємством «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (Філією «Хустська ДЕД») в період з січня 2022 року по квітень 2023 року включно на зазначених в заявах-приєднаннях від 21.05.2020 об`єктах спожито електричну енергію обсягом 94 334 кВт/год (на суму 409 159,93 грн), що підтверджується підписаними сторонами Актами прийняття-передавання товарної продукції №250113/1/1 від 31.01.2022 за січень 2022 року (обсягом 8828 кВт/год, вартістю 32 904,34 грн), №250113/2/1 від 28.02.2022 за лютий 2022 року (обсягом 1818 кВт/год, вартістю 6757,66 грн), №250113/3/1 від 31.03.2022 за березень 2022 року (обсягом 9561 кВт/год, вартістю 33 754,26 грн), №250113/4/1 від 30.04.2022 за квітень 2022 року (обсягом 7330 кВт/год, вартістю 25 870,04 грн), №250113/5/1 від 31.05.2022 за травень 2022 року (обсягом 3624 кВт/год, вартістю 12 839,50 грн), №250113/6/1 від 30.06.2022 за червень 2022 року (обсягом 3046 кВт/год, вартістю 10 785,35 грн), №250113/7/1 від 31.07.2022 за липень 2022 року (обсягом 2581 кВт/год, вартістю 10 140,50 грн), №250113/8/1 від 31.08.2022 за серпень 2022 року (обсягом 2711 кВт/год, вартістю 11 789,18 грн), №250113/9/1 від 30.09.2022 за вересень 2022 року (обсягом 4025 кВт/год, вартістю 20 241,00 грн), №250113/10/1 від 31.01.2022 за жовтень 2022 року (обсягом 4792 кВт/год, вартістю 25 143,19 грн), №250113/11/1 від 30.11.2022 за листопад 2022 року (обсягом 7506 кВт/год, вартістю 37 629,35 грн), №250113/12/1 від 31.12.2022 за грудень 2022 року (обсягом 8007 кВт/год, вартістю 39 769,15 грн), №250113/1/1 від 31.01.2022 за січень 2022 року (обсягом 8828 кВт/год, вартістю 32 904,34 грн) №250113/1/1 від 31.01.2023 за січень 2023 року (обсягом 6160 кВт/год, вартістю 31 154,20 грн), №250113/2/1 від 28.02.2023 за лютий 2023 року (обсягом 8947 кВт/год, вартістю 42 420,02 грн), №250113/3/1 від 31.03.2023 за березень 2023 року (обсягом 7960 кВт/год, вартістю 37 010,65 грн), №250113/4/1 від 30.04.2023 за квітень 2023 року (обсягом 7438 кВт/год, вартістю 30 951,54 грн) та не заперечено відповідачем належними і допустимими доказами.

Відповідно до долучених до позовної заяви рахунків ПЕЕ №250113/1/1 від 02.02.2022, ПЕЕ №250113/2/1 від 01.03.2022, ПЕЕ №250113/3/1 від 03.04.2022, ПЕЕ №250113/4/1 від 02.05.2022, ПЕЕ №250113/5/1 від 01.06.2022, ПЕЕ №250113/6/1 від 04.07.2022, ПЕЕ №250113/7/1 від 01.08.2022, ПЕЕ №250113/8/1 від 05.09.2022, ПЕЕ №250113/9/1 від 03.10.2022, ПЕЕ №250113/10/1 від 01.11.2022, ПЕЕ №250113/11/1 від 05.12.2022, ПЕЕ №250113/12/1 від 02.01.2023, ПЕЕ №250113/1/1 від 01.02.2023, ПЕЕ №250113/2/1 від 02.03.2023, ПЕЕ №250113/3/1 від 03.04.2023, ПЕЕ №250113/4/1 від 01.05.2023, котрі підписані позивачем, як Постачальником та відповідачем, як Споживачем, з урахуванням встановленого в Договорі та Додатку 2 до нього (Комерційній пропозиції 5) порядку визначення ціни 1 кВт/год електроенергії, загальна вартість спожитої відповідачем в період з січня 2022 року по квітень 2023 року включно електричної енергії становить 409 159,93 грн.

За твердженням позивача, відповідачем неналежно виконувалися обов`язки Споживача за Договором щодо своєчасної та повної оплати вартості спожитої електроенергії на підставі зазначених вище рахунків в казаний у них строк, у зв`язку з чим, з урахуванням часткової сплати вартості спожитої електроенергії в сумі 70 000,00 грн (виписка з банку за 03.03.2023), борг відповідача за поставлену йому за період з січня 2022 року по квітень 2023 року включно електричну енергію позивачем становить 339 159,93 грн, стягнення якого разом із нарахованими пенею, трьома відсотками річних та інфляційними втратами і є предметом судового розгляду у даній справі.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України (надалі також - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За приписами статей 525, 526 цього Кодексу зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулює відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" (тут і надалі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; правилами роздрібного ринку; іншими нормативно-правовими актами. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

Згідно з частиною п`ятою статті 2 Закону України "Про ринок електричної енергії" правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії".

Відповідно до частини першої статті 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" споживач має право, зокрема: купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

За приписами статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії споживачу (п. 14 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії" постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами (ч. 2 ст. 56 Закону України "Про ринок електричної енергії").

Згідно з абз. 14 п. 1.1.2. гл. 1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 (далі Правила) договором про постачання електричної енергії споживачу є домовленість двох сторін (електропостачальник і споживач), що є документом певної форми, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником за вільними цінами.

Відповідно до п.п. 3.1.1., 3.1.5. Правил постачання (продаж) електричної енергії споживачу здійснюється за договором про постачання електричної енергії споживачу обраним споживачем електропостачальником, який отримав відповідну ліцензію, за вільними цінами, крім постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги або постачальником "останньої надії".

Електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам для укладення. До договору про постачання електричної енергії споживачу або договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на власному офіційному вебсайті, про що повідомити Регулятора (п. 3.1.5. Правил).

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання споживачу всього обсягу фактичного споживання електричної енергії за певним об`єктом у певний період часу одним електропостачальником відповідно до обраної споживачем комерційної пропозиції (п. 3.1.8. Правил).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності та регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Таким чином, станом на день розгляду даного спору в суді його обставини оцінюються судом із огляду на правила Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України регламентовано, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Приписами п. 2 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312 "Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії" визначено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3, 5 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Підприємець не має права надавати переваги одному споживачеві перед іншим щодо укладення публічного договору, якщо інше не встановлено законом. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, беручи до уваги підписання відповідачем заяв-приєднання від 21.05.2020 до договору про постачання електричної енергії споживачу, Комерційної пропозиції №5 «вільна-фактична» до даного Договору, слід дійти висновку, що матеріалами справи підтверджується та обставина, що Дочірнє підприємство «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» є споживачем електричної енергії та перебуває в договірних відносинах з ТОВ "Закарпаттяенергозбут" згідно з публічним договором про постачання електричної енергії споживачу, укладеним шляхом подання заяви-приєднання та підписання паперового примірника обраної Споживачем Комерційної пропозиції №5 «вільна-фактична».

Підписаними сторонами у справі Актами прийняття-передавання товарної продукції №250113/1/1 від 31.01.2022 за січень 2022 року, №250113/2/1 від 28.02.2022 за лютий 2022 року, №250113/3/1 від 31.03.2022 за березень 2022 року, №250113/4/1 від 30.04.2022 за квітень 2022 року, №250113/5/1 від 31.05.2022 за травень 2022 року, №250113/6/1 від 30.06.2022 за червень 2022 року, №250113/7/1 від 31.07.2022 за липень 2022 року, №250113/8/1 від 31.08.2022 за серпень 2022 року, №250113/9/1 від 30.09.2022 за вересень 2022 року, №250113/10/1 від 31.01.2022 за жовтень 2022 року, №250113/11/1 від 30.11.2022 за листопад 2022 року, №250113/12/1 від 31.12.2022 за грудень 2022 року, №250113/1/1 від 31.01.2022 за січень 2022 року №250113/1/1 від 31.01.2023 за січень 2023 року, №250113/2/1 від 28.02.2023 за лютий 2023 року, №250113/3/1 від 31.03.2023 за березень 2023 року, №250113/4/1 від 30.04.2023 за квітень 2023 року підтверджується обсяг споживання Дочірнім підприємством «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (Філією «Хустська ДЕД») електричної енергії в період з січня 2022 року по квітень 2023 року включно обсягом 94 334 кВт/год, а відтак, суд висновує, що позивачем документально доведено обсяг спожитої відповідачем електричної енергії в означений період.

Вартість спожитої електричної енергії, порядок визначення її ціни відповідачем не оспорюється та підтверджується долученими до позовної заяви рахунками ПЕЕ №250113/1/1 від 02.02.2022, ПЕЕ №250113/2/1 від 01.03.2022, ПЕЕ №250113/3/1 від 03.04.2022, ПЕЕ №250113/4/1 від 02.05.2022, ПЕЕ №250113/5/1 від 01.06.2022, ПЕЕ №250113/6/1 від 04.07.2022, ПЕЕ №250113/7/1 від 01.08.2022, ПЕЕ №250113/8/1 від 05.09.2022, ПЕЕ №250113/9/1 від 03.10.2022, ПЕЕ №250113/10/1 від 01.11.2022, ПЕЕ №250113/11/1 від 05.12.2022, ПЕЕ №250113/12/1 від 02.01.2023, ПЕЕ №250113/1/1 від 01.02.2023, ПЕЕ №250113/2/1 від 02.03.2023, ПЕЕ №250113/3/1 від 03.04.2023, ПЕЕ №250113/4/1 від 01.05.2023, Актом звірки взаєморозрахунків станом на 01.03.2023, які підписані Постачальником та Споживачем.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 Закону України "Про ринок електричної енергії", п.п.1 п. 5.2.1. Правил, електропостачальники мають право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію та послуги з постачання електричної енергії відповідно до укладених договорів.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії", п.п. 2 п. 5.5.5. Правил передбачено, що споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Розрахунки споживача за електричну енергію здійснюються за розрахунковий період, який, як правило, становить календарний місяць відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) (п. 4.19. Правил).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ст. 509 Цивільного кодексу України визначено, що в силу зобов`язання кредитор вправі вимагати виконання обов`язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов`язань у відносинах, що виникли між сторонами.

Договори, укладені між сторонами, як цивільно-правові правочини, є правомірними на час розгляду справи, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, тому зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За приписами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання з оплати повної вартості отриманої від Постачальника належним чином не виконував, здійснивши часткову сплату вартості електроенергії в розмірі 70 000,00 грн (яка зарахована в рахунок оплати електроенергії за грудень 2022 року в сумі 39 769,15 грн та, частково, за січень 2023 року на суму 30 230,85 грн), що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача за 03.03.2023, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість за поставленому йому за період з січня 2022 року по квітень 2023 року позивачем електричну енергію у розмірі 339 159,93 грн.

За таких обставин, сума основної заборгованості перед позивачем станом на час звернення із позовом та вирішення даного спору становить 339 159,93 грн, яка відповідачем належними та допустимими доказами не спростована, навпаки, частково визнана шляхом підписання Акту звірки взаєморозрахунків станом на 01.03.2023, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення як заявлені обґрунтовано та правомірно.

Щодо вимог про стягнення пені.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Положеннями п. 5.8. укладеного між сторонами Договору визначено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, нарахованої протягом всього періоду прострочення зобов`язання, якщо інше не встановлено комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору.

Відповідно до комерційної пропозиції 5 «вільна-фактична», до якої приєднався відповідач у відповідності до заяви-приєднання від 21.05.2020, сторони погодили, що за внесення платежів, передбачених умовами Договору, з порушенням термінів, визначених цією комерційною пропозицією, Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, а також 3% річних та інфляційні втрати

Як вбачається із здійсненого позивачем розрахунку пені, суд з огляду на дати підписання сторонами рахунків ПЕЕ №250113/1/1 від 02.02.2022, ПЕЕ №250113/2/1 від 01.03.2022, ПЕЕ №250113/3/1 від 03.04.2022, ПЕЕ №250113/4/1 від 02.05.2022, ПЕЕ №250113/5/1 від 01.06.2022, ПЕЕ №250113/6/1 від 04.07.2022, ПЕЕ №250113/7/1 від 01.08.2022, ПЕЕ №250113/8/1 від 05.09.2022, ПЕЕ №250113/9/1 від 03.10.2022, ПЕЕ №250113/10/1 від 01.11.2022, ПЕЕ №250113/11/1 від 05.12.2022, ПЕЕ №250113/12/1 від 02.01.2023, ПЕЕ №250113/1/1 від 01.02.2023, ПЕЕ №250113/2/1 від 02.03.2023, ПЕЕ №250113/3/1 від 03.04.2023, ПЕЕ №250113/4/1 від 01.05.2023 та зазначений в них строк оплати, з огляду на встановлений в Комерційній пропозиції та п. 5.7. Договору строк оплати рахунку, вважає правомірним зазначений позивачем в розрахунку початок нарахування Споживачу пені наступний день після зазначеного в рахунках ПЕЕ строку їх оплати.

В той же час, згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Як вбачається з поданих позивачем розрахунків, пеня нарахована по 08.06.2023, тобто частково (по заборгованості січня-листопада 2022 року) поза межами встановленого в ч. 6 ст. 232 ГК України строку, у зв`язку з чим, здійснивши власний арифметичний рахунок пені, суд вважає правомірними, обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення вимоги про стягнення з відповідача 68 724,07 грн пені.

В задоволенні вимог про стягнення 41 989,28 грн пені належить відмовити, позаяк такі нараховано позивачем з порушенням ч. 6 ст. 232 ГК України.

Щодо 3 % річних та втрат від інфляції.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Нарахування інфляційних втрат здійснюється окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з поданим позивачем розрахунком, за прострочення оплати відповідачем спожитої електричної енергії в період з січня 2022 року по квітень 2023 року включно, позивачем в порядку ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України по кожному рахунку окремо (виходячи з дати сплати рахунків, що зазначено в самих рахунках) та по 08.06.2023 нараховано 34 098,88 грн втрат від інфляційних процесів та 6976,98 грн 3% річних.

Здійснивши перевірку поданого позивачем розрахунку позовних вимог в цій частині, суд, з огляду на встановлений в Комерційній пропозиції та п. 5.10. Договору строк оплати рахунку, вважає правомірними, документально підтвердженими вимоги про стягнення з відповідача 6976,98 грн 3% річних.

В той же час, здійснивши власний арифметичний розрахунок заявлених вимог в частині нарахованих втрат від інфляції, судом встановлено, що розмір інфляційних за зазначений позивачем період є більшим (35 992,37 грн), позаяк позивачем при обрахунку позовних вимог в цій частині не враховано показники інфляції в квітні 2023 року.

Разом з тим, враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України суд позбавлений права виходити за межі позовних вимог при ухваленні рішення, а відтак підлягають до задоволення судом вимоги про стягнення з відповідача нарахованих позивачем інфляційні втрати в сумі 34 098,88 грн.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі поданих позивачем доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги як обґрунтовано заявлені підлягають до часткового задоволення.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони у справі пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Закарпатський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (88000, м. Ужгород, вул. Собранецька, 39, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» (88000, м. Ужгород, пл. Жупанатська, 18, ) 339 159,93 грн (триста тридцять дев`ять тисяч сто п`ятдесят дев`ять гривень 93 копійки) заборгованості, 68 724,07 грн (шістдесят вісім тисяч сімсот двадцять чотири гривні 07 копійок) пені, 6976,98 грн (шість тисяч дев`ятсот сімдесят шість гривень 98 копійок) 3% річних, 34 098,88 грн (тридцять чотири тисячі дев`яносто вісім гривень 88 копійок) інфляційних нарахувань та 6734,40 грн (шість тисяч сімсот тридцять чотири гривні 40 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 02 жовтня 2023 року.

Суддя Лучко Р.М.