13.09.2023Справа № 910/6265/22
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна"
про ухвалення додаткового рішення
у справі 910/6265/22
2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 1 618 213,01 грн.
Суддя Літвінова М.Є.
Представники учасників справи:
від позивача: не з`явився;
від відповідача-1: не з`явився
від відповідача-2: не з`явився.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливна заправна компанія "Австар" та ОСОБА_1 про стягнення 1 618 213,01 грн, з яких: сума основного боргу в розмірі 1000000,00 грн; сума пені в розмірі 153 955,47 грн; сума штрафу у розмірі 300 000,00 грн; сума 3% річних у розмірі 18 657,54 грн; сума інфляційних втрат у розмірі 145 600,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем - 1, як позичальником, зобов`язань за договором позики № LK-042 від 01.07.2021 та відповідачем - 2, як поручителем, зобов`язань за договором поруки № LK-043 від 01.07.2021 щодо погашення позики.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 (повний текст складено 08.08.2023) позов задоволено частково.

12.06.2023 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 призначено до розгляду судове засідання за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/6265/22 на 13.09.2023.

11.09.2023 через відділ діловодства суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" надійшла заява про розгляд справи без участі представника заявника

Представники учасники справи 13.09.2023 в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час були повідомлені належним чином.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне.

Згідно з приписами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Частина 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 16 Господарського процесуального кодексу України представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

В свою чергу, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд зазначає, що представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" в порядку визначеному ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України до закінчення судових дебатів було заявлено, що докази щодо понесених судових витрат будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частини 1 та 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що:

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави;

- за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

У заяві про ухвалення додаткового рішення представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" просить суд стягнути солідарно з відповідача-1 та відовідача-2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 51 500,00 грн.

07.07.2022 між адвокатом Солошенко С.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" укладений Договір про надання правової допомоги № 02-07/22, предметом якого згідно п. 1.1. договору є здійснення захисту, представництва інтересів Клієнта та надавати інші види правової допомоги Клієнту в обсязі, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та іншими нормами чинного законодавства України, а Клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, за цим договором.

07.07.2022 між адвокатом Солошенко С.В. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової допомоги № 02-07/22 відповідно до п.2 сторони узгодили наступну фіксовану вартість послу (гонорару) адвоката за надання правової допомоги, а саме:

- досудова підготовка справи - 8 000,00 грн; представництво інтересів у суді першої інстанції (за одне засідання) - 1700,00 грн; гонорар адвоката - 35 000,00 грн.

06.01.2023 сторонами підписано звіт про надання правової (правничої) допомоги та акт приймання-передачі наданих послуг за Додатковою угодою №1 до Договору про надання правової допомоги № 02-07/22 від 07.07.2022, за змістом яких адвокатом були надані клієнту послуги на загальну суму 51 500,00 грн.

Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (наприклад, рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України", заява N19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Вказану правову позицію викладено у постанові від 17.09.2019 Верховного Суду по справі №910/4515/18.

Судом враховано те, що за приписами ч. 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Аналогічна норма міститься у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (п. 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїс-Матеос проти Іспанії» від 23 червня 1993).

Захищене статтею 6 Європейської конвенції з прав людини право на справедливий судовий розгляд також передбачає право на змагальність провадження. Кожна сторона провадження має бути поінформована про подання та аргументи іншої сторони та має отримувати нагоду коментувати чи спростовувати їх.

До того ж, суд зазначає, що однією з засад здійснення господарського судочинства у відповідності до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом

Принцип рівності сторін у процесі - у розумінні «справедливого балансу» між сторонами - вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 33 Рішення віл 27.10.1993 Європейського суду з прав людини у справі «Домбо Бегеер Б.В. проти Нідерландів»).

У п. 26 рішення від 15.05.2008 Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» суд нагадує, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Враховуючи наявні докази понесення позивачем реальних витрат, як вартості послуг на надання правової допомоги адвокатом, відсутність заперечень відповідачів щодо не співмірності заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу, суд задовольняє вимоги позивача про стягнення з відповідачів витрат на правову допомогу адвоката, повністю в розмірі 51 500,00 грн.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/6265/22 задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Паливна заправна компанія "Австар" (пр-т Повітрофлотський, буд. 94-А, м.Київ,03036, ідентифікаційний код 37441579) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Люкс Країна" (вул.Солом`янська буд.20-В оф.1037, м. Київ, 03110, ідентифікаційний номер 39237508) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 51 500 (п`ятдесят одна тисяча п`ятсот) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено та підписано: 29.09.2023.

Суддя М.Є. Літвінова