РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.09.2023Справа № 910/7268/22

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді - Приходько І.В.

при секретарі судового засідання - Жалобі С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні матеріали

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс"

до Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича

про визнання додаткової угоди до договору недійсною,

за участю представників: не з`явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича про визнання недійсною Додаткової угоди №1 від 18.01.2022 до Договору поставки №01/11-21 від 22.11.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2022 залишено без руху позовну заяву та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви у десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Станом на 22.09.2022 через відділ автоматизованого документообігу суду від позивача надійшли документи з посиланням на вимоги ухвали суду від 17.08.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання у справі на 07.11.2022.

24.10.2022 через електронну пошту суду від Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 22.12.2022.

18.11.2022 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича надійшов Відзив на позовну заяву.

06.12.2022 через електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" надійшла Відповідь на відзив на позовну заяву.

19.12.2022 через електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.12.2022 відкладено підготовче засідання на 26.01.2023.

06.01.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

23.01.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича надійшли заперечення.

26.01.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.01.2023 відкладено підготовче засідання на 16.02.2023.

16.02.2023 через електронний суд від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2023 відкладено підготовче засідання на 23.03.2023.

22.03.2023 через електронний суд від Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

22.03.2023 через електронний суд від Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2023 відкладено підготовче засідання на 19.04.2023.

30.03.2023 через електронну пошту від Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича надійшло повідомлення щодо представництва.

30.03.2023 через електронну пошту від Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича надійшло повідомлення щодо представництва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 повідомлено сторін, що судові засідання призначені на 19.04.2023 не відбулись у зв`язку з перебування судді Приходько І.В. у відпустці та призначено розгляд справи на 01.06.2023.

01.06.2023 через електронну пошту від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2023 відкладено підготовче засідання на 22.06.2023.

21.06.2023 через електронний суд від представника позивача надійшла інформація про припинення представництва.

22.06.2023 через електронний суд від представника позивача надійшло клопотання про відкладення судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 відкладено підготовче засідання на 26.07.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.07.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.09.2023.

У судове засідання 13.09.2023 представники позивача та відповідача не з`явились, про дату час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Судом враховано, що позивач та відповідач були належним чином повідомлені про дати, час та місце кожного судового засідання, що відбувалися у межах цієї справи, проте процесуальним правом на подання заяв по суті справи не скористалися.

У даному випадку суд відзначає, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Згідно з частини 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (частина 1 статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

У судовому засіданні 13.09.2023 на підставі статті 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

22.11.2021 між Фізичною особою-підприємцем Христофоровим Іваном Вікторовичем (далі - Постачальник/Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" (далі - Покупець/Позивач) було укладено Договір поставки №01/11-21 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався поставити покупцю комплектуючі до стакану та пляшки алкогольних напоїв, а покупець прийняти та оплатити товар в порядку і на умовах, передбачених цим договором (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 2.2. Договору загальна сума (ціна) договору визначається, як сума вартості всього товару, поставленого відповідно до умов цього договору, зазначена в видаткових накладних.

Згідно з пунктом 8.1. Договору в якому зазначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2021, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за цим договором. Сторони домовилися, що у випадку, якщо за один місяць до зазначеної дати ні одна із сторін не заявить про намір розірвання договору, то договір автоматично (без укладання додаткової угоди) продовжує свою дію на наступний один календарний рік.

Пунктом 8.3. Договору встановлено, що зміни, доповнення, додатки та додаткові угоди до цього договору, підписані уповноваженими представниками обох сторін та скріплені печатками сторін є його невід`ємною частиною.

18.01.2022 між Постачальником та Покупцем було укладено Додаткову угоду № 1 до Договору поставки №01/11-21 від 22.11.2021 (далі - Додаткова угода) відповідно до якої, сторони погодили розірвати договір поставки з 08.02.2022 (пункт 1. Додаткової угоди).

Відповідно до пункту 2. Додаткової угоди сторони прийшли згоди, що заборгованість покупця перед постачальником по договору поставки становить 3 156 013,00 грн., яку необхідно сплатити на розрахунковий рахунок постачальника до 08.02.2022 включно.

Згідно з пунктом 6 Додаткової угоди, в якому зазначено, що дана додаткова угода набуває чинності з моменту підписання обома сторонами.

Звертаючись з цим позовом, позивач зазначає, що визнання недійсною Додаткової угоди до Договору за відсутністю повноважень на її укладення у особи, що підписала від імені Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" таку угоду, а саме Помогаєва Д.С., який діяв на підставі довіреності №09/23 від 18.01.2022.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 15 та частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

За приписами частин 1-5 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зазначеними нормами передбачено можливість оскарження правочину зацікавленою особою, яка не є стороною договору.

Відповідно до статей 215 та 216 Цивільного кодексу України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Таким чином, чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статей 1 і 2 Господарського процесуального кодексу України. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Таким чином, заявляючи позов про визнання недійсним договору або окремої його частини, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як на підставу для визнання недійсною Додаткової угоди до Договору позивач вказує на відсутність повноважень на її укладення у особи, що підписала від імені позивача таку угоду, а саме у Помогаєва Д.С., який діяв на підставі довіреності № 09/23 від 18.01.2022.

На думку позивача, на момент укладання оскаржуваної Додаткової угоду № 1 від 18.01.2022 до Договору поставки № 01/11-21 від 22.11.2021, яка була підписана та скріплена печатками сторін, а саме між ТОВ "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" в особі Помогаєва Д.С., який діяв на підставі довіреності № 09/23 від 18.01.2022, яка була видана директором ТОВ "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" в особі Христофорова І.В., вказує на порушення чинного законодавства та статуту позивача, адже дії ОСОБА_1 у якого були повноваження директора ТОВ "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс", вчиняв з метою подальшого привласнення, розтрати та заволодіння чужим майном, шляхом зловживання своїм службовим становищем.

В той же час суд вважає такі твердження безпідставними з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешня Дрінкс Продакши Імпекс» від 01.12.2021 (Протокол № 7), ОСОБА_2 було звільнено з посади генерального директора Товариства та призначено на вказану посаду ОСОБА_3

18.01.2022 між ТОВ «Інтернешня Дрінкс Продакши Імпекс» та ФОП Христофоровим І.В. було укладеного Додаткову угоду №1 до Договору поставки № 01/11-21 від 22.11.2021. Зі сторони ТОВ «Інтернешня Дрінкс Продакши Імпекс» Додаткова угода була підписана представником за довіреністю № 09/23 від 18.01.2022, а саме Помогаєвим Д.С.

Рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернешня Дрінкс Продакши Імпекс» від 03.02.2022 (Протокол № 1), ОСОБА_3 було звільнено з посади генерального директора Товариства та призначено з 05.02.2022, на вказану посаду Дороша В.М.

Відповідно до рішення Господарського суду Черкаської області від 20.09.2022 у справі № 925/228/22 залишеного без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2023 було встановлено факт поставки за Договором поставки № 01/11-21 від 22.11.2021 та частково задоволено позов ФОП Христофорова Івана Вікторовича до ТОВ "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" про стягнення 4 778 679,25 грн.

Крім того, Господарський суд Черкаської області у справі № 925/228/22 зазначив, що на підставі довіреності № 09/23 від 18.01.2022 Помогаєва Д.С. було уповноважено представляти інтереси ТОВ «Інтернешня Дрінкс Продакши Імпекс» перед юридичними та фізичними особами, для чого йому було надано право укладати Додаткову угоду до Договору поставки № 01/11-21 від 22.11.2021 з умовами визначеними на власний розсуд.

Відтак, суд приходить до висновку, що згідно з положеннями частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України та рішенням по справі № 925/228/22, Помогаєв Д.С. відповідно до довіреності № 09/23 від 18.01.2022, виданої в особі директора ТОВ "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" Христофоровим І.В., був уповноважений на укладання Додаткової угоди № 1 від 18.01.2022 до Договору поставки № 01/11-21 від 22.11.2021.

Окрім того, суд додатково звертає увагу на положення частини 3 статті 238 Цивільного кодексу України, представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом.

Згідно з частиною 2 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту відсутності повноважень у особи, яка від імені позивача підписала Додаткову угоду до Договору, на її укладення.

Отже, приймаючи до уваги положення статей 203, 215 Цивільного кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, позивачем при зверненні до суду з вимогами про визнання Додаткової угоди до Договору недійсною не доведено наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними.

Згідно з частинами 1-4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Суд відзначає, що позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин з якими положення статей 203, 215 Цивільного кодексу України пов`язують можливість визнання Додаткової угоди до Договору недійсною, а тому підстави для задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" відсутні.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернешнл Дрінкс Продакшн Імпекс" до Фізичної особи-підприємця Христофорова Івана Вікторовича про визнання додаткової угоди до договору недійсною - відмовити.

2. Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 254, 256-259 ГПК України з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI "Перехідні положення" ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 25.09.2023.

Суддя І.В. Приходько