РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.09.2023Справа № 910/9148/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Алєєвої І.В., за участю секретаря судового засідання Голуба О.М. розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства «Українські енергетичні машини»

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче підприємство «Навігатор Л»

про стягнення 1 001 430, 68 грн.

За участю представників сторін, згідно протоколу судового засідання від 25.09.2023.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство «Українські енергетичні машини» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково - виробниче підприємство «Навігатор Л» про стягнення 1 001 430, 68 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не відшкодував позивачу понесенні ним витрати на демонтаж та монтаж генераторного підшипника в капсулі агрегату чим спричинив позивачу збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче провадження у справі призначено на 24.07.2023.

19.07.2023 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження по справі. Розгляд справи відкладено на 11.09.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.09.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 25.09.2023.

Представник позивача у судовому засіданні 25.09.2023 надав усні пояснення та підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 25.09.2023 надав пояснення суду та просив відмовити в задоволені позовних вимог.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 25.09.2023 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2018 між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) укладено Договір № ВП-09, за яким виконавець зобов`язався на умовах передбачених цим договором виконати «перезаливку бабітом центробіжним способом вкладишів і перезаливку бабітом подушок упорних», згідно заявок замовника, а замовник зобов`язується оплатити виконанні послуги у порядку та на умовах передбачених цим договором (п. 1.1, 1.2 Договору).

На виконання умов Договору відповідачем було проведено роботи з перезаливання бабітом вкладишів по гідроагрегату № 20 Канівської гідроелектростанції ГЕС, яка входить до структури Приватного акціонерного товариства «Укргідроенерго» (основний замовник).

Відповідно до п. 7.2. Договору виконавець встановлює гарантійний строк експлуатації вкладишів та подушок упорних 24 місяці з моменту ведення в експлуатацію, при умові дотримання правил експлуатації та регламентного технічного обслуговування.

Позивач вказує, що у червні 2022 року при огляді змонтованого гідротурбінного обладнання в капсулі агрегату № 20 Канівської ГЕС було виявлено протікання олії, що просочувалась між бабітом і металом вкладиша, що підтверджується Актом від 13.06.2022, підписаним головним інженером філії Канівської ГЕС.

Позивач листом від 16.06.2022 № 01-05-409 повідомив відповідача про необхідність відрядження його представника на Канівську ГЕС для складання Акта за виявленими дефектами.

Відповідач листом від 16.06.2022 № А20-082 підтвердив наявність дефекту у вигляді протікання оливи по термоперетворювачу опору генераторного підшипника агрегату № 20 Канівської ГЕС та попросив позивача посприяти щодо оперативного вирішення питання демонтажу підшипника з капсули агрегату № 20 Канівської ГЕС.

21.06.2022 представниками позивача здійснено демонтаж вкладиша та спільно з відповідачем здійснено контроль неруйнівним методом для визначення зон відшарування бабіту і подальшого усунення дефектів силами і за рахунок відповідача, що підтверджується Актом № 1 від 21.06.2021.

У зв`язку з цим, фахівцями позивача було розібрано агрегат № 20 Канівської ГЕС та піднято на вантажний майданчик.

З Акта щодо встановлення причин виникнення і усунення недоліків обладнання гідроагрегату № 20 Канівської ГЕС від 19.02.2022 № 56 вбачається відрядження фахівців позивача на Канівську ГЕС, для проведення демонтажних/монтажних робіт, виконання контролю щодо усунення дефектів та відновлення поверхні ковзання підшипника силами позивача.

Після усунення фахівцями відповідача виявленого дефекту, фахівцями позивача було проведено збирання агрегату № 20 Канівської ГЕС.

Відповідно до п. 5.11 Договору з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 20.12.2018, у разі необхідності додаткового технічного приймання наданих послуг з вини виконавця, замовник разом з основним замовником здійснює повторне технічне приймання послуг за рахунок виконавця. Витрати на відрядження представників замовника та основного замовника відшкодовує виконавець за окремо виставленим рахунком після завершення відрядження протягом 20 днів.

19.12.2022 позивач листом № 01/05-651 направив на адресу відповідача Акт виконаних робіт № 1-1 від 30.11.2022 в якому - вказано розбирання замовником генераторного підшипника в капсулі агрегату № 20, демонтаж та перенесення нижньої половини вкладишу на монтажний майданчик та після проведення усунення дефектів виконавцем, монтаж замовником вкладиша генераторного підшипника, а також направив відповідачу рахунок - фактуру від 05.12.2022 № 36 щодо відшкодування витрат позивача на відрядження своїх представників у зв`язку з необхідністю усунення дефектів послуг, наданих відповідачем за умовами Договору на загальну суму 1 001 430, 68 грн з ПДВ.

Вказаний рахунок-фактура не був оплачений відповідачем, у зв`язку з чим позивач направив відповідачу претензію (вимогу) від 08.02.2023 № 27-27 про перерахування грошових коштів у розмірі 1 001 430, 68 грн, яка не була задоволена відповідачем, що і стало підставою для звернення до господарського суду з даним позовом.

Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 857 ЦК України, робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно ч. 1 ст. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Судом встановлено, що позивачем (замовником) для усунення дефектів протікання оливи, що просочувалась між бабітом та металом вкладишу було виконано розбирання генераторного підшипника в капсулі агрегату № 20, демонтаж та перенесення нижньої половини вкладишу на монтажний майданчик. Після проведення усунення дефектів виконавцем, вкладиш генераторного підшипника замовником перенесено в капсулу агрегату та змонтовано його.

Вартість понесених витрат позивача за виконані роботи становить 1 001 430, 68 грн, які відповідач не оплатив та у відзиві на позовну заяву не навів будь-якого контррозрахунку на вказану суму виконаних робіт.

У відзиві на позовну заяву відповідач заначив, що після забезпечення позивачем доступу відповідача до вкладиша, останнім були виконанні гарантійні зобов`язання щодо усунення виявленого дефекту, про що між сторонами було укладено Акт усунення дефекту від 04.11.2022, який не тягне за собою правові наслідки, передбачені п. 5.11 Договору.

З Акта від 04.11.2022, на який посилається відповідач у своєму відзиві, не вбачається, що монтаж/демонтаж генераторного підшипника в капсулі агрегату № 20 здійснювали фахівці відповідача.

Крім того, відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує факту виконання позивачем (надання послуг) відповідних робіт по розбиранню генераторного підшипника в капсулі агрегату № 20 та його монтажу.

Відповідно до п. 5.11 Договору з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 20.12.2018, у разі необхідності додаткового технічного приймання наданих послуг з вини виконавця, замовник разом з основним замовником здійснює повторне технічне приймання послуг за рахунок виконавця. Витрати на відрядження представників замовника та основного замовника відшкодовує виконавець за окремо виставленим рахунком після завершення відрядження протягом 20 днів.

Відповідно до п. 81 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 № 129/1033/13-ц, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що позивачем відповідачу надані послуги (виконані роботи) з демонтажу/монтажу генераторного підшипника в капсулі агрегату № 20 для забезпечення виконання відповідачем своїх гарантійних обов`язків за договором та враховуючи відсутність доказів оплати відповідачем позивачу за виконані роботи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 1 001 430, 68 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача по сплаті судового збору за подачу позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ НАУКОВО-ВИРОБНИЧЕ ПІДПРИЄМСТВО «НАВІГАТОР Л» (01133, місто Київ, БУЛЬВАР ЛЕСІ УКРАЇНКИ, будинок 7 «Б»; ідентифікаційний код 23167033) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Українські енергетичні машини» (61037, Харківська обл., місто Харків, пр. Героїв Харкова, будинок 199; ідентифікаційний код 05762269) грошові кошти у розмірі 1 001 430 (один мільйон одна тисяча чотириста тридцять) грн 68 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 15 021 (п`ятнадцять тисяч двадцять одну) грн 46 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 27.09.2023

Суддя І.В. Алєєва