ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 рокум. Кропивницький Справа № 912/1104/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К. (надалі Суд), розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

до Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради

про стягнення 66209394,76 грн,

за участю:

- секретаря судового засідання Рудченко І.О.;

- представників: позивача Бернацької О.В., відповідача не з`явився;

у с т а н о в и в:

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПОЗИВАЧА

19.06.2023 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося із позовом до КП «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради про стягнення 66209394,76 грн, з яких: 50738987,20 грн основної заборгованості за спожитий природний газ, 1776559,59 грн річних та 13693847,97 грн інфляційних.

У якості обґрунтування власної позиції Позивач вказав, що:

- відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р він є постачальником «останньої надії» на ринку природного газу;

- суб`єкти ринку природного газу, у тому числі продавці та покупці, користуються ресурсами інформаційної платформи;

- за змістом відомостей з інформаційної платформи Відповідач (за власним кодом 56XQ0000O49G008) був включений у період з 01.01.2022 по 06.01.2022 до реєстру споживачів «останньої надії», а тому між сторонами виникли договірні відносини з поставки природного газу на підставі типового договору і вони не потребували підписання двостороннього договору;

- договір постачання між постачальником «останньої надії» та споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в реєстрі споживачів;

- за змістом підпункту 4.2. розділу IV Типового договору постачання природного газу (затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501) об`єм постачання та споживання природного газу cпоживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора ГТС та доведені споживачу оператором ГРМ відповідно до умов розподілу природного газу;

- об`єм спожитого споживачем природного газу передається оператором ГРМ до інформаційної платформи оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого газу;

- факт включення Відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого Відповідачем з 01.01.2022 по 01.06.2022, до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується листом Оператора ГТС від 13.12.2022 № Товвих-22-13588, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (форма № 10) та відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача;

- за його обліковими даними та відомостями, наявними в інформаційній платформі, Відповідач у період з 01.01.2022 по 06.02.2022 спожив природний газ у кількості 1462260 куб. м на загальну суму 50738987,20 грн,

- на адресу Відповідача він направив для підписання акт приймання-передачі природного газу та рахунок на оплату, втім у визначений Типовим договором строк вартість спожитого природного газу Відповідач не сплатив, а тому на цю суму заборгованості йому нараховані річні та інфляційні за періодами, які вказані у розрахунку.

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач позовні вимоги не визнав та зазначив, що:

- до спірного періоду він споживав природний газ від Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на підставі укладеного договору № 8320-НГ-18 від 30.06.2021;

- не дивлячись на взяті на себе зобов`язання ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» з 31.12.2021 припинив постачання природного газу з посиланням на наявну заборгованість за зобов`язаннями жовтня 2021 року, але не повідомив його про це у встановлений пунктом 14 Правил постачання природного газу (затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496) та пунктом 81.1. договору трьохденний строк;

- за наслідками таких дій він безпідставно був виключений з Реєстру споживачів постачальника, що стало наслідком безпідставного включення його до Реєстру постачальників Позивача;

- припинення постачання газу пов`язане із несвоєчасною оплатою за спожитий у жовтні 2021 року газ оскільки на виконання судових рішень його рахунки були арештовані;

- невиконання зобов`язань перед Позивачем пов`язане із наявністю форс-мажорних обставин військової агресії проти України, а також недоотриманням ним доходу у 2022 році на суму 346700000 грн.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою від 26.06.2023 Суд відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та установив сторонам строки для подачі процесуальних заяв. Зокрема, Відповідач подав відзив на позов, а Позивач відповідь на відзив.

Під час підготовчого провадження Суд розглянув клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі до закінчення розгляду справи № 910/11330/23 та відмовив у його задоволенні через необґрунтованість та можливість розгляду цієї справи без відповідного зупинення.

Підготовче провадження Суд здійснив у засіданнях 26.07.2023 та 06.09.2023, а розгляд справи по суті 27.09.2023.

У судове засідання 27.09.2023 Відповідач свого представника не направив та заявив клопотання про відкладення розгляду справи через зайнятість такого єдиного представника в іншому судовому засіданні. Суд це клопотання відхилив, через необґрунтованість, оскільки при призначенні справи до судового розгляду по суті при закритті підготовчого провадження узгоджував з Відповідачем дату та час засідання: заперечень щодо дати та часу засідання він не надав. Водночас, підстава для неприбуття у судове засідання не є поважною, оскільки Відповідач є юридичною особою, а тому його представництво може забезпечуватися керівником.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р «Про визначення товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачальником «останньої надії» ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначене постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

30.09.2015 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг постановою від 30.09.2015 № 2501 «Про затвердження Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» затвердила відповідний Типовий договір.

Зокрема, за змістом Типового договору, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин:

- Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу постачальником «останньої надії» (пункт 1.1.);

- цей Договір є договором приєднання; при укладенні Договору зі Споживачем ураховуються вимоги статей 205,633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України та укладення відбувається шляхом публічної оферти Постачальника та її акцептування Споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника; Договір вважається укладеним зі Споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи (пункт 1.3.);

- за Договором Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором (пункт 2.1.);

- постачання природного газу Споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи (пункт 3.1.);

- постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою Постачальником на своєму сайті; така ціна визначається Постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання; нова ціна є обов`язковою для Сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті (пункт 4.1.);

- об`єм (обсяг) постачання природного газу Споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (пункт 4.2.);

- постачальник зобов`язаний надати Споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між Постачальником і Споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо Сторонами це окремо обумовлено) (пункт 4.3.);

- Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий Постачальником відповідно до пункту 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (пункт 4.4.);

- Договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу Споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи; дія договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником; розірвання (припинення дії) Договору не звільняє Споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за Договором (пункт 11.1.).

Відповідно до пункту 1 Звіту (форма № 10) (а.с. 18-20) та Повідомлення про споживачів (а.с. 21-22) ВАТ «Кіровоградгаз» Відповідач має код 56XQ0000O49G008.

Згідно з відомостями з особистого кабінету Позивача в Інформаційній платформі (а.с. 24) споживач з кодом 56XQ0000O49G008 був включений до Реєстру постачальника «останньої надії» у період з 1 по 6 січня 2022 року.

Як слідує з листа Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» від 13.12.2022 № Товвих-22-13588 (а.с. 30-40) споживач за кодом 56XQ0000O49G008 у період з 1 по 6 січня 2022 року був зареєстрований в Інформаційній платформі та закріплений за постачальником «останньої надії» - ТОВ «ГК «Нафтогаз України». Обсяг використаного цим споживачем газу за період з 1 по 6 січня 2022 року склав 1462260 куб. м, а саме 01.01.2022 239549 куб. м, 02.01.2022 258598 куб. м, 03.01.2022 263996 куб. м, 04.01.2022 258228 куб. м, 05.01.2022 208349 куб. м, 06.01.2022 233540 куб. м,

За змістом довідки Позивача від 29.09.2022 (а.с. 59-72) вартість природного газу у період з 1 по 3 січня 2022 року складала 25,402385 за 1 куб. м, 04.01.2022 26,562725 грн, 05.01.2022 34,235678 грн, 06.01.2022 37,460292 грн.

31.01.2022 Позивач склав та підписав акт приймання-передачі природного газу № 2098 (а.с. 48), в якому зазначив, що він поставив Відповідачу природний газ у період з 1 по 6 січня 2022 року у кількості 1462260 куб. м на загальну суму 50738987,20 грн з ПДВ. З акту слідує, що з 1 по 3 січня 2022 року Відповідач спожив 762143 куб. м на суму 19360249,91 грн, 04.01.2022 258228 куб. м на суму 6859239,35 грн, 05.01.2022 208349 куб. м на суму 7132969,28 грн, 06.01.2022 233540 тис. куб. м на суму 8748476,59 грн.

З метою оплати вартості поставленого газу Позивач виставив відповідачу рахунок № 6504 від 11.02.2022 на загальну суму 50738987,20 грн, який разом з наведеним Актом приймання-передачі направив рекомендованим листом Відповідачу, що вбачається зі Списку поштових відправлень № 14.02.22 (а.с. 50-52).

За обліковими даними Позивача Відповідач вартість природного газу, поставленого у період з 1 по 6 січня 2022 у сумі 50738987,20 грн не сплатив.

За змістом Розрахунку штрафних санкцій (а.с. 14-15) Позивач, у зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язання зі сплати вартості природного газу, нарахував йому 1776559,59 грн річних та 13693847,97 грн інфляційних за період з 01.03.2022 по 30.04.2022.

Поряд з цим, Суд установив, що Відповідач у період з 30.06.2021 по 31.12.2021 мав договірні відносини з Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальною компанією «Нафтогаз Трейдинг» на підставі договору № 8320-НГТ-18 від 30.06.2021 (а.с. 116-123). Зокрема, відповідно до договору ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» зобов`язувалася поставити Відповідачу природний газ (пункт 1.1.) протягом червня 2021 року травня 2022 року.

З наданого Відповідачем листа ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» № 125/05/03-59 від 05.01.2022 слідує, що станом на 04.01.2022 заборгованість перед ним за зобов`язаннями жовтня 2021 року погашена, а тому воно відкликало повідомлення про припинення газопостачання від 16.12.2021 № 125/05-3194 що було направлене у межах договірних відносин (а.с. 127).

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ЗАКОНОДАВСТВА

Щодо договору та договірних відносин

Правові засади функціонування ринку природного газу України встановлені положеннями Закону України «Про ринок природного газу».

За змістом Закону:

- державне регулювання ринку природного газу здійснює Регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства (частин 1 статті 4);

- Регулятором є національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (пункт 32 частини 1 статті 1);

- до компетенції Регулятора на ринку природного газу належить серед іншого затвердження правил постачання природного газу (пункт 17 частини 3 статті 4);

- постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором; постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором (частина 1 статті 12);

- у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника «останньої надії», постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника «останньої надії», та на умовах типового договору постачання постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором; договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу; постачальник «останньої надії» визначається Кабінетом Міністрів України (частина 1 статті 15);

- постачальник «останньої надії» постачає природний газ споживачу протягом строку, який не може перевищувати 60 діб та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» (частина 2 статті 15).

На виконання вказаних положень Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою від 30.09.2015 № 2496 затверджені «Правила постачання природного газу».

Зокрема, за змістом Правил:

- постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи; постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем; постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», що затверджується Регулятором; договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним (пункт 3 розділу І);

- постачальник «останньої надії» - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу (пункт 5 розділу І);

- постачальник природного газу суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із постачання природного газу (пункт 5);

- постачання природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і полягає в реалізації природного газу безпосередньо споживачам на підставі укладених з ними договорів (пункт 5);

- реєстр споживачів постачальника - перелік споживачів, які в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку закріплені в інформаційній платформі Оператора ГТС за певним постачальником у розрахунковому періоді (пункт 5 розділу І);

- споживач - юридична або фізична особа - підприємець, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб або використання в якості сировини, а не для перепродажу (пункт 5 розділу І);

- постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів (пункт 1 розділу VI);

- договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника (пункт 1 розділу VI);

- договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання; на письмове звернення споживача постачальник «останньої надії» зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу (пункт 1 розділу VI);

- договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи (пункт 1 розділу VI);

- за договором постачання природного газу постачальник «останньої надії» зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу в розмірі, строки та порядку, що визначені договором (пункт 2 розділу VI);

- постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачу (за умови відсутності відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта) та оператору газорозподільної системи у випадку (з-поміж інших) відсутність підтвердженої номінації та реномінації постачальника споживача, постачальника, який здійснює постачання газу оператору газорозподільної системи для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі, або оператора газорозподільної системи, який здійснює закупівлю природного газу для покриття об`ємів (обсягів) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в газорозподільній системі на підставі договору (договорів) купівлі-продажу природного газу в оптового продавця, для газової доби D до 02:00 UTC (04:00 за київським часом) години для зимового періоду в газову добу (D-1) та 01:00 UTC (04:00 за київським часом) години для літнього періоду в газову добу (D-1) на точку виходу до газорозподільної системи, крім випадків ініціювання постачальником «останньої надії» відключення по об`єкту такого споживача (положення цього абзацу застосовується при постачанні природного газу побутовому споживачу, споживачу, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператору газорозподільної системи) (пункт 3 розділу VI);

- якщо споживач уклав договір з іншим постачальником, то такий постачальник зобов`язаний вчинити дії, необхідні для початку постачання такому споживачу згідно з Кодексом газотранспортної системи; у такому випадку договір постачання з постачальником «останньої надії» достроково припиняється по завершенню газової доби, що передує газовій добі початку постачання новим постачальником (пункт 9 розділу VI).

Відтак, за вказаними правовими положеннями:

- постачання природного газу споживачу здійснюється після включення його до Реєстру споживачів в інформаційній платформі Оператора ГТС;

- постачання постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі договору, який має відповідати типовому договору; він є публічним та не потребує двостороннього підписання;

- договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії»;

- якщо споживач уклав договір з іншим постачальником, то договір постачання з постачальником «останньої надії» достроково припиняється.

- постачальник «останньої надії» визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, правове регулювання та функціонування інформаційної платформи оператора газотранспортної системи регулюється положеннями Кодексу Газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2493 «Про затвердження Кодексу газотранспортної системи» (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

За змістом Кодексу ГТС:

- інформаційна платформа це електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу (пункт 5 глави 1 розділу І);

- з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG); для кодування використовується ЕІС-код; кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код (пункт 1 глави 2 розділу IV);

- інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом; для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень; суб`єкти ринку природного газу, які уклали (переуклали) з оператором газотранспортної системи договір транспортування, набувають права доступу до інформаційної платформи та статусу користувача платформи з моменту укладення (переукладення) договору; оператор газотранспортної системи присвоює кожному такому суб`єкту ринку природного газу код користувача платформи та створює на інформаційній платформі інтерфейс такого користувача відповідно до його статусу суб`єкта ринку природного газу (постачальник, оператор газорозподільної системи, оптовий продавець/покупець, оператор газосховищ тощо), про що має повідомити останнього; при цьому додатком до договору визначаються уповноважені особи суб`єкта ринку природного газу (користувача платформи), які будуть мати право доступу до інформаційної платформи від імені користувача платформи (зазначаються їхні адреси електронної пошти та контактні дані), для їх електронної реєстрації, що оформлюється у вигляді повідомлення на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, наведеною в додатку 1 до цього Кодексу, до якого додаються у письмовій формі довіреності користувача платформи на кожну уповноважену особу (пункт 2 глави 3 розділу IV);

- Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV);

- постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді; постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем (пункт 1 глави 5 розділу IV);

- з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем; реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу; реєстрація постачальником, крім постачальника «останньої надії», побутового споживача здійснюється на безстроковий період (пункт 2 глави 5 розділу IV);

- реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу; дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі (пункт 2 глави 5 розділу IV).

З наведених правових положень слідує, що:

- для забезпечення надання послуг постачання природного газу функціонує електронна (інформаційна) платформа;

- для ідентифікації суб`єктів ринку природного газу в інформаційній платформі використовується система кодування шляхом надання кожному суб`єкту ЕІС-коду;

- інформаційна платформа доступна всім суб`єктам ринку природного газу;

- постачання природного газу споживачу здійснюється за умови включення його до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді;

- постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем;

- з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача;

- реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» здійснюється автоматично;

- дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.

У даному випадку згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 № 917-р «Про визначення товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» постачальником «останньої надії», Позивач є постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

З матеріалів справи слідує, що Відповідач у період з 1 по 6 січня 2022 року перебував у Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», а тому у відповідності до наведених правових положень Позивач відніс спожитий Відповідачем природній газ до об`ємів, які ним поставляються.

Відтак, наявність безпосереднього включення Відповідача до переліку постачальника «останньої надії», його ідентифікація в інформаційній платформі, реєстрація за постачальником «останньої надії» у якості споживача, набуття статусу споживача, а також дії з приєднання до Типового договору постачання, вказують на відповідність таких дій сторін наведеним правовим положенням.

Таким чином, за наслідками включення Позивачем Відповідача до переліку постачальника «останньої надії», а також з моменту фактичного споживання природного газу між сторонами у період з 1 по 6 січня 2022 року був укладений публічний договір про постачання природного газу шляхом приєднання, який не потребував двостороннього підписання.

Установлені судом обставини свідчать про виникнення між Позивачем і Відповідачем майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

При визначені правової природи договору підлягають врахуванню його умови, права та обов`язки сторін, а також предмет.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами, з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Так, у відповідності до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов`язується передати (поставити) у замовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, за договором та наявними правовідносинами з поставки Позивач, виступаючи у якості постачальника, зобов`язався постачати природний газ Відповідачу, як споживачу, в необхідних для нього об`ємах, а Відповідач зобов`язався своєчасно оплатити виставлений рахунок до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

При цьому на підставі наведених правових положень датою початку дії укладеного між сторонами договору є 01.01.2021, тобто дата включення Позивачем Відповідача до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» в інформаційній платформі, і з цієї дати Позивач набув статусу діючого постачальника для Відповідача.

З урахуванням наведених висновків, суд висновує, що у період з 01.01.2022 по 06.01.2022 включно між сторонами виникли та існували правовідносин з поставки природного газу на умовах поставки постачальником «останньої надії». У межах цього строку (строку дії договору) Позивач поставив Відповідачу 1462260 куб. м на загальну суму 50738987,20 грн.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1); кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2); не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (частина 7).

Окреслені у статті 193 ГК України правила та принципи господарювання, які корелюються із загальними засадами цивільного законодавства, вказаними у пункті 6 статті 3 ЦК України (справедливість та добросовісність) та засадами зобов`язань, визначеними у частині 3 статті 509 ЦК України (добросовісність, розумність, справедливість), означають, що цивільні права мають здійснюватися, а обов`язки виконуватися не тільки відповідно до їх призначення, а й справедливо та добросовісно, з урахуванням правил господарювання, з метою досягнення загальногосподарського інтересу.

У пункті 8.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що ці принципи втілюються у нормах права та умовах договорів і регулюють конкретні ситуації таким чином, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки - захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

У даному контексті Суд також зазначає, що безпосередньо сутність справедливості виражається у ментальних уявленнях, що є добро і зло, правда і неправда, а добросовісність означає необхідність сумлінної, чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав, а також дотримання належної турботливості і ставлення до процесу виконання зобов`язання з урахуванням захищених законодавством прав та інтересів іншої сторони.

Отже, зобов`язання, які виникли між сторонами, мали ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна із сторін повинна була вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.

Водночас, Суд не абсолютизує наведені принципи по відношенню до поведінки Відповідача, оскільки вона може бути наслідком не тільки суб`єктивних, але і об`єктивних причин. Проте, наведені Відповідачем причини несвоєчасної сплати вартості природного газу, а саме недотримання ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» термінів повідомлення про припинення газопостачання, не знаходяться у причинному зв`язку з несплатою, оскільки стосуються лише необґрунтованості віднесення його до споживачів Позивача.

Інші посилання Відповідача, зокрема, на наявність форс-мажорних обставин військової агресії проти України, а також недоотриманням ним доходу у 2022 році на суму 346700000 грн, не є аргументованими, оскільки ці обставини не звільняють його від відповідальності за невиконання зобов`язання, так як обов`язок зі сплати вартості спожитого природного газу у нього виник до початку військової агресії та недотриманих доходів у 2022 році.

Відтак, Суд виснує, що Відповідач не сплатив Позивачу вартість спожитого природного газу, а також не надав доказів існування об`єктивних причин та обставин, які б вказували на вжиття ним усіх заходів, необхідних для належного (повного та у строк) виконання зобов`язання, а тому він порушив взяте на себе зобов`язання та під час судового розгляду не довів зворотного.

Щодо річних та інфляційних

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення 1776559,59 річних та 13693847,97 грн інфляційних, Суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказані інфляційні нарахування на суму боргу:

- не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті;

- за загальним правилом вони здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання;

- розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція;

- у розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевірив розрахунок річних за формулою: річні = (заборгованість) х 3 % х (кількість прострочених днів) : 365 (кількість днів у році); та зазначає, що вони нараховані математично правильно, виходячи з розрахунку: 50738987,20 грн (сума заборгованості) х 3 % х 426 днів (період з 01.03.2022 по 30.04.2023): 365 днів = 1776559,59 грн.

Таким чином сума річних, заявлена Позивачем, є вірною і становить 1776559,59 грн.

Суд також перевірив розрахунок інфляційних за формулою: (сума заборгованості) х (індекс інфляції за період) (сума заборгованості) = інфляційне збільшення; та зазначає, що вони нараховані математично правильно, виходячи з розрахунків:

- індекс інфляції за період з 01.03.2022 по 30.04.2023 становить 126,988808306 % із розрахунку: 104,5% (у березні 2022) х 103,1% (у квітні 2022) х 102,7% (у травні 2022) х 103,1% (у червні 2022) х 100,7% (у липні 2022) х 101,1% (у серпні 2022) х 101,9% (у вересні 2022) х 102,5 (у жовтні 2022) х 100,7% (у листопаді 2022) х 100,7 (у грудні 2022) х 100,8 (у січні 2023) х 100,7 (у лютому 2023) х 101,5 (у березні 2023) х 100,2 (у квітні 2023) = 126,988808306 %;

- інфляційне збільшення на суму заборгованості 50738987,20 грн грн за період з 01.03.2022 по 30.04.2023 становить 13693847,97 грн, із розрахунку: 50738987,20 грн х 126,988808306 % - 50738987,20 грн = 13693847,97 грн.

Таким чином сума інфляційних, заявлена Позивачем, є вірною і становить 13693847,97 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ З ПРЕДМЕТУ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несплати Відповідачем 50738987,20 грн основної заборгованості, 1776559,59 грн річних та 13693847,97 грн інфляційних за порушення строків оплати за поставлений природний газ, доведеністю Позивачем власних вимог, Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у цих сумах.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовими витратами у справі є витрати Позивача на сплату судового збору. Зокрема, він платіжною інструкцією № 7352 від 15.06.2023 сплатив 949400 грн, хоча у відповідності до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, максимальна сума судового збору у справі складає 939400 грн, із розрахунку 2684 (прожитковий мінімум станом на 01.01.2023) х 350 = 939400 грн.

Таким чином, Позивач надлишково сплатив 10000 грн, які у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 7 того ж Закону підлягають поверненню йому.

Інша частина сплаченого судового збору у сумі 939400 грн підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача на підставі положень статті 129 ГПК України.

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Теплоенергетик» Кропивницької міської ради (25030, м. Кропивницький, вул. Сергія Гришина, б. 23/16; ідентифікаційний код 24153576) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 1; ідентифікаційний код 401217,20 грн основної заборгованості, 1776559,59 грн річних та 13693847,97 грн інфляційних та 939400 грн компенсації по сплаті судового збору.

3. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 10000 грн надлишково сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення Суд склав 28.09.2023

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення надіслати:

- "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України": 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 1;

- КП "Теплоенергетик" Кропивницької міської ради": 25030, м. Кропивницький, вул. Сергія Гришина, б. 23/16.