РІШЕННЯ

м. Київ

26.09.2023Справа № 910/10664/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Курдельчука І.Д., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження

справу №910/10664/23

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо»

до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна»

про стягнення 14 441,83 грн,

без виклику представників учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» (далі - Компанія, позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (далі - Товариство, відповідач) 14 441,83 грн страхового відшкодування.

Позовні вимоги мотивовано тим, що:

- 13.10.2022 Компанією (страховик) і ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №-14-01 (далі - Договір), предметом якого є страхування транспортного засобу «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 ;

- 24.11.2022 о 10:30 год. ОСОБА_2 у м. Трускавець по вул. І. Мазепи, 21д, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Hyundai Elantra»; внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) автомобілі отримали механічні пошкодження;

- постановою Трускавецького міського суду від 07.12.2022 зі справи №457/1006/22 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього штраф у сумі 850 грн;

- Компанія здійснила виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «Hyundai Elantra» у загальній сумі 87 559,42 грн;

- цивільно-правова відповідальність автомобіля «Mercedes-Benz» як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №ЕР/207896795, за яким ліміт по майну становить 130 000 грн, а франшиза - 0,00 грн);

- позивач звернувся до відповідача з заявою від 05.12.2022 вих. №3348 про виплату страхового відшкодування і з заявою про збільшення розміру страхового відшкодування від 17.01.2023 №247; відповідач провів власний розрахунок на підставі калькуляції і сплатив позивачу 73 117,59 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі № 910/10664/23; розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

26.07.2023 позивач подав заяву на виконання вимог ухвали суду.

Ухвала суду від 07.07.2023 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102), що підтверджується відміткою канцелярії суду на звороті такої ухвали та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що Товариство отримало вказану ухвалу 13.07.2023.

За таких обставин, Господарський суд дійшов висновку про повідомлення належним чином відповідача про розгляд справи.

Відповідно до частини другої статті 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

13.10.2022 Компанією (страховик) і ОСОБА_1 (страхувальник) укладено Договір, предметом якого є страхування транспортного засобу «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 .

24.11.2022 о 10:30 год. ОСОБА_2 у м. Трускавець по вул. І. Мазепи, 21д, керуючи транспортним засобом марки «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , перед початком руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки «Hyundai Elantra».

Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Трускавецького міського суду від 07.12.2022 зі справи №457/1006/22 визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення та накладено на нього штраф у сумі 850 грн.

Страхувальник звернувся до позивача з відповідною заявою про виплату страхового відшкодування.

Позивачем було складено страхові акти від 02.12.2022 №2266203-1 (сума страхового відшкодування - 81 859,42 грн) та від 08.12.2022 №2266203-2 (загальна сума страхового відшкодування - 87 559,42 грн; сума страхового відшкодування, яка виплачена раніше - 81 859,42 грн; сума страхового відшкодування, яка підлягає доплаті - 5 700 грн).

Відповідно до рахунку-фактури від 06.12.2022 №ПП00001279 вартість відновлювального ремонту з рахуванням знижки склала 90 659,42 грн.

Компанія на виконання умов Договору здійснила виплату страхового відшкодування за пошкодження автомобіля «Hyundai Elantra» у загальній сумі 87 559,42 грн, що підтверджується платіжними дорученнями від 02.12.2022 №38569 та від 08.12.2022 №39258.

Цивільно-правова відповідальність автомобіля «Mercedes-Benz» як страхувальника на момент ДТП була застрахована Товариством (поліс №ЕР/207896795, за яким ліміт по майну становить 130 000 грн, а франшиза - 0,00 грн).

Позивач звернувся до відповідача із заявою від 05.12.2022 вих. №3348 про виплату страхового відшкодування і з заявою про збільшення розміру страхового відшкодування від 17.01.2023 №247.

Втім, відповідач провів власний розрахунок на підставі калькуляції і сплатив позивачу 73 117,59 грн.

На думку позивача, відповідач має сплатити решту страхового відшкодування у розмірі 14 441,83 грн.

Компанією надано звіт від 26.06.2023 вих.№35150 про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу, відповідно до якого коефіцієнт фізичного зносу КТЗ «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 станом на 24.11.2022 (дата ДТП) дорівнює 0 (нулю).

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону (статті 9, 22 - 31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Як передбачено статтею 1194 ЦК України, в разі якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на вищенаведене, сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Водночас, зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, в результаті якої завдана шкода, буде кваліфікована як страховий випадок.

Пунктом 36.4 статті 36 Закону передбачено право страховика у разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування (регламентна виплата безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до статті 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У разі, якщо цивільно-правова відповідальність особи застрахована, вона відповідає за заподіяну нею шкоду тільки у розмірі, який перевищує ліміт відповідальності страховика. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, та не відшкодовується шкода, пов`язана із втратою товарної вартості транспортного засобу, ці втрати підлягають відшкодуванню за рахунок особи, з вини якої заподіяна шкода.

Положеннями пунктів 7.36-7.41 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Фонду державного майна України та Мін`юсту від 24.11.2003 №142/5/2092 (далі - Методика), встановлено підстави та порядок розрахунку коефіцієнту фізичного зносу.

За змістом статті 12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно до пункту 35.1 статі 35 Закону для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Строки і порядок прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) страховиком та порядок його виплати або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) визначені статтями 36, 37 Закону.

Пунктом 33.2 статті 33 Закону встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Матеріалами справи підтверджено, що особою винною у ДТП є ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем.

Відповідно до полісу ліміт відповідальності за шкоду майна складає 130 000 грн, а франшиза - 0 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що має бути сплачена відповідачем на користь позивача, за вирахуванням здійсненої раніше оплати, складає 14 441,83 грн (87 559,42 грн - 73 117,59 грн).

Слід зазначити, що позивач документально підтвердив, що коефіцієнт фізичного зносу «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , станом на 24.11.2022 (дата ДТП) дорівнює 0, а саме надано звіт від 26.06.2023 вих.№35150 про визначення коефіцієнта фізичного зносу колісного транспортного засобу.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення 14 441,83 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, враховуючи подані докази, які оцінені судом у порядку статті 86 Господарського процесуального кодексу України, позов підлягає задоволенню.

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 236, 237, 240 та 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення 14 441,83 грн задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 102; ідентифікаційний код 22868348) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31; адреса для листування: 03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 17; ідентифікаційний код 31650052) 14 441 (чотирнадцять тисяч чотириста сорок одну) грн 83 коп. відшкодування та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26.09.2023.

Суддя Ігор Курдельчук