СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/193/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Пуль О.А.

за участю секретаря Андерс О.К.

за участі:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - Шарнопольського В.Л., ордер серії АМ від 22.08.23 № 1062013;

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - Дядюка Є.М., довіреність від 27.01.23, Гутнік І.В., ордер серії АІ від 10.07.23 № 1416329, Гаврильченка Ю.О., ордер від 03.10.22;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" (вх. № 1406 Х/2-5) на рішення господарського суду Харківської області від 12.06.23 (ухвалене у приміщенні господарського суду Харківської області суддею Ємельяновою О.О., повний текст складено 22.06.23 ) у справі № 922/193/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар", м. Харків

про зобов`язання поставити товар та стягнення 260 221 331,79 грн.

та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків",м. Київ

про розірвання договору та визнання відсутнім права вимоги

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" із позовом про зобов`язання відповідача поставити на користь позивача трактор колісний John Deere 6215R у кількості двох одиниць згідно із специфікацією від 07.07.21 № 1 до договору поставки від 07.07.21 № 13129; трактор колісний John Deere 8R410 у кількості трьох одиниць згідно із специфікацією від 07.07.21 № 2 до договору поставки від 07.07.21 № 13129; трактор колісний John Deere 9R490 у кількості двох одиниць згідно із специфікацією від 07.07.21 № 3 до договору поставки від 07.07.21 №13129, комбайн John Deere S780 у кількості чотирьох одиниць згідно із специфікацією № 4 від 07.07.21 до договору поставки від 07.07.21 №13129 та стягнення суми штрафної неустойки у розмірі 260 221 331,79 грн.

В обґрунтування первісного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" послалось на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" умов додаткової угоди № 1 від 15.02.22 до договору поставки від 07.07.21 №13129 щодо здійснення поставки обумовленого цією Угодою товару (Основної та Підмінної техніки) у встановлені нею строки та встановлення пунктом 5.2. Договору відповідальності за відповідне порушення у вигляді штрафної неустойки в розмірі 0,4 % від ціни неотриманого від постачальника вчасно товару, за кожен день прострочення його поставки.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрістар" подало до господарського суду Харківської області зустрічну позовну заяву про визнання розірваним договору поставки та визнання відсутності права вимоги виконання зобов`язання в натурі, у якій просило суд визнати розірваним з 15.04.2022 року договір поставки від 07.07.2021 № 13129 та визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" права вимоги виконання зобов`язань.

В обгрунтування зустрічного позову Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрістар" послалось на те, що у зв`язку із форс-мажорними обставинами, що унеможливили виконання зобов`язань за Договором і тривали більше 30 днів, які були викликані повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою для введення в Україні воєнного стану та призвело до тимчасової окупації частини територій, на яких знаходились місця виконання Договору та проведення на них воєнних (бойових) дій, ТОВ "Агрістар" скористалося правом на розірвання договору поставки від 07.07.21 №13129 в односторонньому порядку, що передбачено пунктом 8.3. Договору з 15.04.22, шляхом надсилання покупцю - Товариству з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" листом від 01.04.22 відповідного повідомлення за 14 днів до дати такого розірвання.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.06.23 у справі № 922/193/23 у первісному позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" відмовлено частково.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрістар" поставити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків":

- трактор колісний John Deere 6215R у кількості двох одиниць згідно із специфікацією № 1 від 07.07.21 року до договору поставки № 13129 від 07.07.21;

- трактор колісний John Deere 8R410 у кількості трьох одиниць згідно із специфікацією № 2 від 07.07.21 до договору поставки № 13129 від 07.07.21;

- трактор колісний John Deere 9R490 у кількості двох одиниць згідно із специфікацією № 3 від 07.07.21 року до договору поставки №13129 від 07.07.21;

- комбайн John Deere S780 у кількості чотирьох одиниць згідно із специфікацією № 4 від 07.07.21 року до договору поставки №13129 від 07.07.21.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" суму штрафної неустойки у розмірі 166 286 339,21 грн. та 1 539 694,28 грн. судового збору.

Відмовлено в частині первісних позовних вимог про стягнення суми штрафної неустойки у розмірі 93 934 992,58 грн.

У зустрічному позові Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" відмовлено.

В обґрунтування висновку про задоволення вимог первісного позову щодо зобов`язання відповідача здійснити поставку товару суд послався на наявність правових підстав для присудження до примусового виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" вказаного обов`язку в натурі з огляду на доведеність обставин невиконання останнім зобов`язань за умовами діючого договору поставки від 07.07.21 №13129, враховуючи при цьому недоведення Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" належними та допустимими доказами виникненні форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили), які завадили останньому виконати належним чином умови Договору, на які він послався в якості підстав для розірвання Договору в односторонньому порядку.

Щодо позовних вимог про стягнення штрафної неустойки у розмірі 260 221 331,79 грн. суд послався на те, що з урахуваням невиконання відповідачем умов додаткової угоди № 1 від 15.02.22 до договору поставки від 07.07.21 №13129 щодо здійснення поставки товару у встановлені нею строки, неприйняття судом одностороннього розірвання Договору з 15.04.22, встановлення 5.2. Договору відповідальності за відповідне порушення у вигляді штрафної неустойки вимоги про стягнення штрафної неустойки є обгрунтованими. Разом з тим у зв"язку з існуванням форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили) щодо відповідного зобов`язання з поставки основного товару у період 24.02.22 -15.04.22, що засвідчено наданим Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" сертифікатом Харківської торгово - промислової палати № 6300-22-1205, відсутні підстави для застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" штрафної санкції за період з 24.02.22 по 15.04.22, а правомірним є нарахування штрафної неустойки починаючи з дати закінчення форс- мажорних обставин - з 15.04.22, коли у Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" виник обов`язок за спірним договором з поставки обумовленого сторонами товару, в сумі 166 286 339,21 грн. Щодо стягнення нарахованої штрафної неустойки за порушення строків поставки підмінної техніики, суд дійшов до висновку про відмову у її задоволенні, пославшись на те, що матеріали справи не містять, а позивачем не надано доказів у підтвердження вартості техніки, з якої позивачем здійснено відповідні нарахування, та окрім цього, у викладеному позивачем у позовній заяві розрахунку штрафної неустойки за порушення строків поставки підмінної техніки, міститься техніка, а саме трактор колісний John Deere 8360R (2007) підмінна, основна John Deere 9R490, яка не передбачено умовами додаткової угоди № 1 від 15.02.22у, за якою позивачем було здійснено відповідне нарахування.

В обґрунтування висновку про відмову в зустрічному позові про визнання розірваним з 15.04.22 договору поставки від 07.07.2021 № 13129 та визнання відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" права вимоги виконання зобов`язань за цим Договором, суд послався на недоведення Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрістар» належними та допустимими доказами виникнення форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили), тривалість яких більше 30 днів, що у відповідності до вимог пункту 8.3. Договору надає право стороні на розірвання Договору в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного письмового повідомлення іншій стороні не менше, ніж за 14 календарних днів до дати розірвання.

При цьому суд зазначив, що на момент направлення повідомлення про розірвання договору у відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) був відсутній сертифікат Харківської ТПП № 6300-22-1205 від 21.10.22, а саме лише посилання у вказаному повідомленні на Лист ТПП України від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1 не є підтвердженням форс-мажорних обставин за договором відповідно до чинного законодавства України, оскільки цей лист не підтверджує ту обставину, що саме внаслідок військової агресії російської федерації проти України, у зв`язку із якою введено воєнний стан, відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) не мав можливості виконати свої зобов`язання за Договором.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом)- Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрістар" подав на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на нез`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність викладених в рішенні висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить це рішення скасувати в частині задоволених вимог первісного позову та прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити та задовольнити зустрічний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги Товариство з обмеженою відповідальністю "Агістар" посилається, зокрема, на невідповідність вимогам законності та обґрунтованості висновку суду першої інстанції про недоведеність відповідачем за первісним позовом наявності форс-мажорних обставин, що перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з невиконанням ним зобов`язань за Договором та його подальшим припиненням внаслідок одностороннього розірвання, оскільки суд:

- в оскаржуваному рішенні зазначив протилежний висновок, пославшись в обґрунтування відмови у стягненні штрафної неустойки за період з 24.02.22 по 15.04.22 на підтвердження Сертифікатом Харківської торгово - промислової палати № 6300-22-1205 існування форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили) протягом вказаного періоду стосовно відповідного зобов`язання з поставки основного товару;

- в порушення вимог ст.ст. 75,79,86, 236 і 238 Господарського процесуального кодексу України зазначив про відхилення наданих відповідачем за первісним позовом доказів стосовно спроби поставити Підмінну техніку 23-24 лютого, навіть не навівши їх переліку та не надавши їм оцінки, а також не дослідив, не надав оцінки та не відобразив у рішенні обставин, на які послалось ТОВ «Аграстар» щодо розташування офісу його основних засобів, виробничих потужностей та підрозділів, а також адрес, на які мала бути здійснена поставка за Договором у період з 24.02.22, й щонайменше до 15.04.22 в зоні активних бойових дій або в тимчасовій окупації;

- не надав оцінки доказам того, що внаслідок проведення активних бойових дій за місцем здійснення господарської діяльності ТОВ «Агрістар», масовою відсутністю будь-якого зв`язку з працівниками сервісної служби Харківського підрозділу підприємства, що унеможливило забезпечення працівників даної служби роботою і виконання ними власних трудових обов`язків, останній був вимушений зупинити господарську діяльність та дію трудових договорів з працівниками, прийнявши відповідні накази від 24.02.22 № 24/02 «Про призупинення господарської діяльності підприємства та його служб, відокремлених структурних підрозділів на територіях м. Харкова, Харківської та Луганської областей» та від 24.03.22 № 24/03-К «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками» та не мав змоги через це виконувати зобов`язання за Догвоором;

- взагалі не дослідив та не надав оцінку та не навів мотивів неврахування як доказу листа самого позивача за первісним позовом від 22.03.22, в якому останній повідомив про форс-мажорні обставини та неможливість у зв`язку з цим прийняття товару за Договором. При цьому скаржник зазначив, що суд в порушення принципу розумності не врахував, що ТОВ «Агрістар», діючи собі на шкоду у спірних правовідносинах розумно та добросовісно покладався, в тому числі й на вказаний лист ТОВ «Трайгон Фармінг Харків», який останнім не було відізвано, а ТОВ «Агрістар» не мав підстав не довіряти наведеним в цьому листі твердженням про наявність форс-мажорних обставин та неможливість виконання договору чи ставити їх під сумнів.

Також скаржник зазначив про необґрунтоване відхилення судом поданих ТОВ «Агрістар» для підтвердження обставин належного засвідчення діючих у період з 24.02.22 по 15.04.22 форс-мажорних обставин листа Торгово-промислової палати України від 28.02.22 № 2024/02.0-7.1 та Сертифікату Харківської торгово-промислової палати від 21.10.22 № 6300-22-1205, які є належними та допустимими доказами, що в сукупності з іншими поданими ТОВ «Агрістар» доказами підтверджують об`єктивну неможливість виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором з урахуванням того, що:

- сам позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовом) визнавав Лист ТПП належним документом на підтвердження форс-мажорних обставин, адже подав його разом з повідомленням про форс-мажор від 22.03.22 ;

- Лист ТПП був складений саме з метою уникнення обов`язкового звернення до Торгово-промислової палати України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат, які не працювали належним чином на початку повномасштабного вторгнення РФ і не видавали сертифікатів, а подання Листа було вимушеною мірою для ТОВ «Агрістар» з огляду на об`єктивну нможливість отримання сертифікату про форс-мажор у період з 24.02.22 по 15.04.22, й надалі через постійні обстріли міста Харкова та зупинення через це діяльності регіональних ТПП;

- існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань може доводитися будь-якими доказами, а тому є неправомірним відхилення Судом доводів ТОВ «Агрістар» про наявність форс-мажору лише на підставі подання Листа ТПП без Сертифікату ТПП;

- поданий ТОВ «Агрістар» Сертифікат Харківської торгово-промислової палати від 21.10.22 № 6300-22-1205, відповідає вимогам Регламенту Торгово-промислової палати, затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.14 № 44, та містить відомості щодо існування у період з 24.02.22 по 15.04.22 форс-мажорних обставин, які обумовили неможливість виконання певних зобов`язань з поставки товару за Договором, строк виконання яких настав, а отримання Сертифікату вже після розірвання Договору не впливає на його юридичну силу та правову природу, адже відповідно до п. 6.2. Регламенту сертифікати видаються ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин щодо зобов`язань, строк виконаня яких настав та законодавство не містить вимог щодо строку, протягом якого відповідний сертифікат має бути отриманий;

Також скаржник послався на необґрунтованість та невідповідність обставинам справи висновку суду першої інстанції про те, що Договір діє і після 15.04.22 - після спливу 14 днів після направлення ТОВ «Агрістар» заяви від 01.04.2022 про його одностороннє розірвання в порядку, передбаченому п. 8.3. Договору, оскільки продовження строку дії Договору та строку виконання зобов`язань внаслідок форс-мажорних обставин є можливим лише, якщо це прямо зазначено в умовах договору або укладення додаткової угоди про це вже після виникнення таких обставин (висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 31.08.22 у справі № 910/15264/21), в той час як ТОВ «Агрістар» доведено передбачені пунктом 8.3. умови реалізації права на одностороннє розірвання Договору, адже форс-мажорні обставини діяли понад 30 календарних днів (36 днів станом на 01.04.22 (з 24.02.22 по 01.04.22) та 50 днів станом на 15.04.22 (з 24.02.22 по

15.04.22) , що також визнано Судом в оскаржуваному рішенні при обґрунтуванні підстав для відмови у стягненні штрафної санкції за відповідний період.

Також скаржник послався на неврахування судом першої інстанції того, що ТОВ «Агрістар» було виконано всі зобов`язання, що пов`язані із розірванням Договору, а саме:повернуто попередню оплату відповідно до умов договору і таке виконання прийнято позивачем, у тому числі на виконання вимог ст. 192 ПК України зареєстровано розрахунки кількісних і вартісних показників до податкових накладних щодо частини отриманої передплати, та зарахування зустрічних однорідних вимог за відповідним одностороннім правочином, вчиненим ТОВ «Агрістар» щодо зобов`язань з повернення решти отриманої передплати, в той час як зобов`язання ТОВ «Агрістар» поставити товар за Договором суперечить положенням Цивільного кодексу України та умовам пунктів 2.2.,3.2. Договору, адже з 15.04.22 - дати розірвання Договору будь-які зобов`язання сторін, що випливають з Договору (окрім передбачених пунктом 8.4. Договору) - припинились, та навіть, якщо вважати Договір не розірваним, поставка можлива лише після внесення позивачем попередньої оплати, в той час як позивачем не надано доказів внесення ним передплати після отримання від ТОВ «Агрістар» раніше повернутої передплати.

Крім цього скаржник зазначив, що внаслідок неправильного застосування ст. 233 Господарського кодексу України та ст. 551 Цивільного кодексу України суд першої інстанції не врахував, що заявлений розмір штрафної санкції є явно надмірним та завищеним, оскільки є більшим ніж сума Договору, враховуючи, що позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним позовм) не довів понесення збитків внаслідок невиконання ТОВ «Агрістар» умов Договору.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.05.23 для розгляду справи № 922/193/23 сформовано склад колегії суддів: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 02.08.23 у справі № 922/193/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом)-Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" (вх. № 1406 Х/2-5) на рішення господарського суду Харківської області від 12.06.23 у справі № 922/193/23 та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 13.09.23 о 10 год. 00 хв.

25.08.23 від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. № 10124), згідно з яким він просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення -без змін.

04.09.23 від позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) надійшли додаткові пояснення у справі.

12.09.23 від відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) через систему «Електронний суд» надійшли додаткові пояснення у справі, в яких він навів свої заперечення на доводи відзиву на апеляційну скаргу та додаткових пояснень позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом).

В судовому засіданні представники відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) підтримали апеляційну скаргу, а представник позивача за первісним позовом(відповідача за зустрічним позовом) проти її задоволення заперечив.

Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах, встановлених статтею 269 ГПК України, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, зважаючи на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" (позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним, постачальник) було укладено договір поставки № 13129.

Пунктом 11.1 Договору, сторони погодили. що цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2023 року включно, а в частині гарантійних зобов`язань постачальника - до закінчення гарантійного строку та повного виконання постачальником своїх гарантійних зобов`язань. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, постачальник зобов`язується передати у власність покупця сільськогосподарську техніку (трактори, комбайни та додаткове обладнання до них) JohnDeere в асортименті, в кількості та за ціною, вказаною у специфікаціях чи інших додатках до договору, а покупець прийняти та оплатити товар на умовах даного договору.

Асортимент, кількість та ціна товару остаточно узгоджується сторонами до моменту відвантаження товару покупцеві та відображається у специфікаціях до цього договору (пункт 1.2. договору).

Ціна договору складає суму у гривні, визначену за правилами пункту 2.4. цього договору з урахуванням податку на додану вартість, сукупна вартість товару, вказана у специфікаціях, складає ціну договору (пункт 2.1. договору).

Покупець сплачує ціну товару за кожну одиницю у наступному порядку (з урахуванням термінів оплати визначених сторонами у специфікаціях):

Відповідно до пункту 3.1. договору, товар за договором поставляється на умовах DDP, місце поставки - склад покупця за адресою: зазначеною у специфікації, у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (редакція 2020 року), з урахуванням особливостей, пов`язаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору. У випадку розбіжностей між відповідними положеннями Інкотермс 2020 та умовами цього Договору - застосовуються відповідні положення цього Договору.

Постачальник зобов`язується поставити товар у строки, визначені у специфікаціях при умові здійснення покупцем передоплати у розмірі та строки згідно специфікації (пункт 3.2. договору).

Між сторонами було підписано:

- додаток № 1 до Договору, а саме специфікацію № 1, відповідно до якої постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а саме трактор John Deere 6215R (2022) у кількості двох одиниць, загальна вартість 11 414 152,82 грн. Строк поставки з 01.02.22 до 28.02.22 ;

- додаток № 2 до Договору, а саме специфікацію № 2, відповідно до якої постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а саме трактор John Deere 8R410 (2022) у кількості трьох одиниць на загальну суму 30 669 023,36 грн. Строк поставки з 01.02.22 до 28.02.22;

- додаток № 3 до Договору, а саме специфікацію № 3, відповідно до якої постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а саме трактор JohnDeere 9R490 (2022) у кількості двох одиниць на загальну суму 23 330 137,04 грн. Строк поставки з 01.02.22 до 28.02.2022;

- додаток № 4 до Договору, а саме специфікацію № 4, відповідно до якої постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а саме комбайн John Deere S780(2022) у кількості чотирьох одиниць на загальну суму 70 395 314,69 грн. Строк поставки з 01.05.22 до 30.05.22;

- додаток № 5 до Договору, а саме специфікацію № 5, відповідно до якої постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а саме трактор John Deere 8R410 (2023) у кількості одна одиниця, загальна вартість 10 223 007,79 грн. Строк поставки з 01.02.23 до 28.02.23;

- додаток № 6 до Договору, а саме специфікацію № 6, відповідно до якої постачальник зобов`язується поставити покупцю товар, а саме комбайн John Deere S780 (2023) у кількості чотирьох одиниць на загальну суму 72 982214,56 грн. Строк поставки з 01.05.23 до 30.05.23.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що в разі порушення постачальником строків поставки Товару, постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю штрафну неустойку(пеню) в розмірі 0,4% ціни неотриманого від постачальника вчасно товару, за кожен день прострочення поставки Товару. Нарахування штрафної неустойки починається від дня, коли зобов`язання з поставки мало бути виконане постачальником та припиняється у день його повного виконання/ повної сплати.

Листом від 23.12.2021 вих. № 50 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрістар" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків", що письмовим листом на адресу постачальника- Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" від офіційного дистриб`ютора техніки JohnDeere в Україні -Товариства з обмеженою відповідальністю "Джон Дір України" було повідомлено обставини односторонньої зміни заводом - виробником строків виготовлення раніше законтрактованих на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" 7-ми тракторів John Deere 6215R - 2 шт., 8R410-3 шт., 9R490 - 2 шт., які зумовлені суттєвим збільшенням попиту на с/г техніку у світі та обмежену пропозицію поставок складових компонентів для вузлів та агрегатів, у зв`язку із чим було запропоновано внести зміни щодо строків поставок тракторів JohnDeere 6215R, 8R410, 9R490 шляхом підписання додаткової угоди.

Листом від 31.01.22 року вих. № 8 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрістар" зокрема повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" про те, що з огляду на перенесення заводами - виробниками строків поставки тракторів JohnDeere, було запропоновано до підписання додаткову угоду від 23.12.21 до договору поставки про зміну строків поставки тракторів. З метою уникнення або мінімізації збитків покупця Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрістар" пропонує до підписання додаткову угоду від 31.01.22 про надання постачальником у тимчасове безкоштовне використання покупця підмінної сільськогосподарської техніки: колісний трактор John Deere 8360R, 2013 р.в. - 1 шт., колісний трактор John Deere 8370R, 2014 р.в. - 1 шт., колісний трактор Joh nDeere 8335R, 2013 р.в. - 1 шт., починаючи з наступного для прострочення поставки тракторів John Deere6215R - 2 шт., 8R410-3 шт., 9R490 - 2 шт. на весь строк прострочення.

Листом від 04.02.22 вих. № 59 Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" у відповідь на лист від 31.01.22 вих. № 8 зазначило, що пропозиція постачальника щодо надання покупцю в тимчасове безкоштовне користування підмінної техніки лише частково стосується загальної проблеми з несвоєчасної поставки 7-ми одиниць замовленої покупцем сільськогосподарської техніки та запропоновано провести зустріч за участю посадових осіб сторін.

Пунктом 5.3. Договору передбачено, що в разі невиконання зобов`язань з поставки та/або введення в експлуатацію (монтажу) Товару, визначеного у Специфікації,починаючи з наступного дня прострочення поставки та на весь строк прострочення,постачальник надає покупцю у тимчасове безкоштовне використання рівноцінну або кращу за технічними показниками сільськогосподарську техніку у справному технічному стані.

15.02.22 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" (постачальник, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" (покупець, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним) було укладено додаткову угоду № 1 до договору поставки від 07.07.21 № 13129.

Пунктом 1.1. додаткової угоди, сторони дійшли згоди, що постачальник на виконання пункту 5.3. Договору, починаючи з наступного дня прострочення поставки основного товару на весь період прострочення надає покупцю за актом (актами) приймання - передачі у тимчасове (на строк до моменту поставки постачальником у власність покупця та введення в експлуатацію основного товару) та безкоштовне використання наступні підмінні технічно справні колісні трактори John Deere:

1. Найменування основного товару - трактор колісний John Deere 6215R, підмінна техніка - трактор колісний John Deere 8530, рік випуску 2007, наробіток - НОМЕР_1 м/г, місце (умови) поставки - DDР; с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, строк поставки підмінної техніки до 28.02.22 (включно), змінений за згодою сторін (новий) строк поставки основного товару до 26.04.22 (включно);

2. Найменування основного товару - трактор колісний John Deere 6215R, підмінна техніка - трактор колісний John Deere 6210R, рік випуску 2013, наробіток - 3930 м/г, місце (умови) поставки - DDР; с. Лиман, Вовчанського (нов. Чугуївського) району, Харківської області, строк поставки підмінної техніки до 01.04.22 змінений за згодою сторін (новий) строк поставки основного товару до 20.06.22 року (включно);

3. Найменування основного товару - трактор колісний John Deere 8R410, підмінна техніка - трактор колісний John Deere 8360R, рік випуску 2012, наробіток - 11200 м/г, місце (умови) поставки - DDР; с. Шарівка, Богодухівського району, Харківської області, строк поставки підмінної техніки до 28.02.22, змінений за згодою сторін (новий) строк поставки основного товару до 21.04.22 (включно);

4. Найменування основного товару - трактор колісний John Deere 8R410, підмінна техніка - трактор колісний John Deere 8370R, рік випуску 2014, наробіток - 4350 м/г, місце (умови) поставки - DDР; с. Юрченкове, Вовчанського (нов. Чугуївського) району, Харківської області, строк поставки підмінної техніки до 28.02.22, змінений за згодою сторін (новий) строк поставки основного товару до 19.04.22 (включно);

5. Найменування основного товару - трактор колісний John Deere 8R410, підмінна техніка - трактор колісний John Deere 8360R, рік випуску 2013, наробіток - 6100 м/г, місце (умови) поставки - DDР; с. Лиман, Вовчанського (нов. Чугуївського) району, Харківської області, строк поставки підмінної техніки до 28.02.22 змінений за згодою сторін (новий) строк поставки основного товару до 07.04.22 (включно);

6. Найменування основного товару - трактор колісний John Deere 9R490, підмінна техніка - трактор колісний John Deere 9520, рік випуску 2007, наробіток - 6300 м/г, місце (умови) поставки - DDР; с. Заброди, Богодухівського району, Харківської області, строк поставки підмінної техніки до 04.03.22, змінений за згодою сторін (новий) строк поставки основного товару до 01.06.22 (включно);

Сторони підтверджують, що поставка підмінної техніки вважається здійсненою лише в тому випадку, якщо така техніка доставлена вчасно та у повністю справному технічному стані. Постачальник зобов`язаний переконатися, що перед поставкою підмінної техніки така техніка відремонтована і не потребує негайного ремонту, придатна до використання за цільовим призначенням.

З метою виконання зобов`язань в частині поставки позивачу підмінної техніки у строк до 28.02.22, 04.03.22 та до 01.04.22 Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрістар» було закуплено 6 одиниць підмінної техніки, передбаченої додатковою угодою від 15.02.22 до Договору, а саме:

- трактор колісний John Deere 8530, рік випуску 2007;

- трактор колісний John Deere 6210R, рік випуску 2013;

- трактор колісний John Deere 8360R, рік випуску 2012;

- трактор колісний John Deere 8370R, рік випуску 2014;

- трактор колісний John Deere 8360R, рік випуску 2013;

- трактор колісний John Deere 9520, рік випуску 2007;

Придбання ТОВ «Агрістар» вказаної техніки підтверджується доданими до відзиву на первісний позов письмовими доказами, а саме: копіями митних декларацій щодо розмитнення придбаної ТОВ «Агрістар» підмінної техніки: № UA205050/2022/009230 від 03.02.22, № UA205050/2022/011508 від 19.02.22, № UA205050/2022/013518 від 22.02.22, видаткової накладної від 31.05.21 № 3105/1; копіями рахунку -фактури від 06.05.21 № 0605/01, акту приймання-передачі від 21.02.22 б/н; рахунку від 18.02.22 № 3, платіжного доручення від 18.02.22 № 17624; товарно-транспортної накладної від 23.02.22 № А2302, договору поставки від 21.07.21 та Специфікації до нього від 21.07.21 № 1, актів приймання-передачі техніки від № 000001718 та від 18.02.22 № 000001713.

Також з метою виконання Договору 23.02.22 Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" було організовано поставку Товариству з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" шляхом перевезення засобами найнятого перевізника-ТОВ «Євро- Ложистик» підмінної техніки , а саме :трактора колісного John Deere 9520, рік випуску 2007 (строк поставки до 04.03.22) на адресу пункту розвантаження, відповідно до умов Додаткової угоди від 15.02.22, - село Заброди Богодухівського району Харківської області , що підтверджується доданою до відзиву на первісний позов товарно-транспортною накладною від 23.02.22 № А2302 (т. 3 а.с. 37-38).

В зазначеній товарно транспортній накладній містяться відомості, зокрема про: вантаж - трактор колісний John Deere 9520(№ RW9520Е041133/(колеса спарка 4 шт) Д 7,5*Ш 3,1* В 3.8, автомобіль перевізника MAN TGX 18.440 НОМЕР_2 , перевізника-ТОВ «Евро Ложистик», замовника та вантажовідправника -ТОВ «Агрістар», відповідальну особу, яка здала вантаж від вантажовідправника, - ОСОБА_1 (менеджер з логістики) та водія, який прийняв вантаж, - ОСОБА_2 , пункт навантаження - с. Кодаки, Васильківський район Київської області, пункт розвантаження- с. Заброди Богодухівського району Харківської області, пункт переадресування вантажу- ТОВ «Агрістар м. Полтава, вул. Серьогіна ,1 водій Черкас.Також вказана ТТН містить у відповідних реквізитах підписи ОСОБА_1 (менеджер з логістики) про здання товару, водія ОСОБА_2 про прийняття товару та його здання ТОВ «Агрістар» , підпис відповідальної особи «Агрістар» про прийняття товару від водія без зазначення посади та прізвища.

В нотаріально посвідченій відповідно до вимог ст. 88 ГПК Україні заяві свідка ОСОБА_1 від 01.03.23 останній зазначив, що з 14.08.19 на підставі наказу від 14.08.19 № 108 по цей час він працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Агрістар» на посаді менеджера з логістики, в коло обов`язків якого входить аналіз ринку транспортних засобів, пошук відповідних перевізників, розрахунок витрат на логістику, розроблення бюджету на логістику, участь у забезпеченні його дотримання, координація внутрішніх зв`язків компанії, формування необхідного пакету документів та забезпечення обігу між відправником, одержувачем , водієм та експедитором. ОСОБА_1 зазначив, що ним здійснювались дії щодо оформлення та відпуску товару згідно з договором поставки від 07.07.21 № 13129, який укладений між ТОВ «Агрістар» та ТОВ «Трайгон Фармінг Харків», а саме поставка 23.02.22 трактора колісного John Deere 9520 на адресу ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» (т. 4 а.с. 159 - 161).

У вказаній заяві свідок ОСОБА_3 зазначив, що для перевезення обумовленого договором від 07.07.21 № 13129 товару між ТОВ «Агрістар» та ТОВ «Євро-Ложистик» укладено Договір на перевезеня вантажів від 01.07.21 № 0708/21-2, відповідно до якого перевізник-ТОВ «Євро Ложистик» надав під завантаження автомобіль MAN TGX 18.440 держ. номер НОМЕР_2 для перевезення трактора колісного John Deere 9520 по маршруту смт. Кодаки, Київська область - с. Заброди, Богодухівський район Харківська область (відстань по маршруту 600 км). Автомобіль став під завантаження зранку 23.02.22. Після завантаження техніки водій/експедитор ОСОБА_2 отримав товарно-транспортну накладну (ТТН) та СМС повідомлення, в якому вказано місце розвантаження - с.Заброди, Богодухівський район, Харківська область, дата розвантаження 24.02.22 до 15:00, та номер телефону НОМЕР_3 головного інженера ОСОБА_4 - відповідального працівника ТОВ «Трайгон Фармінг Харків», після чого розпочав рух на визначену ТТН адресу місцезнаходження складу вантажоодержувача.

24.02.22 приблизно о 6 год. 50 хв. ОСОБА_1 отримав дзвінок від водія ОСОБА_2 який повідомив, що здійснюючи доставку довіреного Товару він прямував до села Заброди Богодухівського району Харківської області, однак приблизно о 06 год. 35 хв. поблизу населеного пункту смт. Коротич Харківського району Харківської області автомобіль з товаром було зупинено військовослужбовцями Збройних Сил України, які заборонили його подальший рух через активне вторгнення російської федерації на територію Харківської області. Водій/експедитор запитав у ОСОБА_1 подальших інструкцій щодо місця доставки товару з огляду на неможливість доставки на адресу ТОВ «Трайгон Фармінг Харків», зазначену в ТТН - с. Заброди Богодухівського району Харківської області, та отримав від ОСОБА_1 вказівку доставити товар на склад ТОВ «Агрістар», що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул.Серьогіна,1, куди 24.02.22 товар був доставлений і прийнятий директорм Полтавського торговельного підрозділу Товариства ОСОБА_5 який здійснив підпис у товарно транспортній накладній № А2302 від 23.02.22.

ОСОБА_1 в заяві свідка зазначив, що вищевказані обставини йому відомі, оскільки він безпосередньо їх спостерігав та був відповідальною особою за відправлення та доставку Товару.

В нотаріально посвідченій відповідно до вимог ст. 88 ГПК Україні заяві свідка ОСОБА_5 від 01.03.23 останній зазначив, що з 04.09.15 він на підставі наказу від 01.09.15 № 6/К був прийнятий на работу на посаду директора Полтавського торговельного підрозділу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар», на якій працює по цей час, до кола обов`язків якого входить представництво інтересів довірителя в державних, громадських, господарських та інших підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, підпорядкування та галузевої належності з усіх питань, пов`язаних із діяльністю ТОВ «Агрістар» (т. 4 а.с. 162,163, 164).

Щодо подій, пов`язаних з поставкою 23.02.22 трактора колісного John Deere 9520 на адресу ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» свідок ОСОБА_5 в зазначеній заяві зазначив, що 24.02.22 приблизно о 13 год. 00 хв. він прийняв Товар за адресою: м. Полтава, вул. Серьогіна,1 від водія ОСОБА_2 згідно з товарно-транспортною накладною № А2302 від 23.02.22, з огляду на неможливість поставки Товару на адресу ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» у с. Заброди Богодухівського району Харківської області через вторгнення військ російської федерації на територію Харківської області, про що свідчить його особистий підпис в зазначеній накладній.

ОСОБА_5 в заяві свідка зазначив, що вищевказані обставини йому відомі,оскільки він безпосередньо їх спостерігав та був відповідальною особою за отримання Товару.

Також з матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та введеня в Україні воєнного стану директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» видано накази:

- від 24.02.22 № 24/02 «Про призупинення господарської діяльності підприємства та його служб невідокремлених структурних підрозділів на його територіях м. Харкова, Харківської і Луганської областях», відповідно до якого призупинено з 24.02.22 господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» та його служб невідокремлених структурних підрозділів на територіях м. Харкова, Харківської і Луганської областях із забезпеченням табельного обліку робочого часу працівників підприємства та його служб структурних підрозділів на вказаних територіях(т. 3 а.с. 25);

- від 24.03.22 № 24/03-К «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками», згідно з яким, враховуючи призупинення згідно з наказом від 24.02.22 № 24/02 господарської діяльності підприємства і його служб на територіях міста Харкова, Харківської і Луганської областей та масової відсутності будь-якого зв`язку з працівниками сервісної служби Харківського підрозділу підприємства, що унеможливлює забезпечення працівників даної служби роботою і виконання ними власних трудових обов`язків, керуючись ст. 13 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» від 15.03.22 призупинено дію трудових договорів з 24.03.22 до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану, з працівниками сервісної служби Харківського підрозділу ТОВ «Агрістар» із забезпеченням табельного обліку робочого часу, невідпрацьованого працівниками сервісної служби у зв`язку з призупиненням трудових договорів (т. 3 а.с. 26).

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" на адресу покупця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" направлено повідомлення від 01.03.2022 вих. № 01, в якому, посилаючись на необхідність у зв`язку із введенням на території України через військову агресією РФ проти України воєнного стану із 5 год. 30 хв. 24.02.22 строком на 30 діб негайного застосування до договірних правовідносин сторін положень Договору та чинного законодавства про форс-мажорні обставини та їх наслідків, що безпосередньо впливають на виконання Договору, повідомило про факт настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) на усій території України, та просило взяти до уваги, що вказані обставини є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та /або фізичних осіб по договору, окремим податковим та /чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Також у вказаному листі зазначено, що у випадку пролонгації дії форс-мажорних обставин більше як на тридцять календарних днів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрістар» вживатиме заходів щодо обумовлення порядку, підстав та умов подальшого виконання договірних зобов`язань. Водночас, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрістар» продовжує вживати усіх необхідних заходів для реалізації взятих на себе згідно з Договором зобов`язань з врахуванням умов воєнного стану та реалій сьогодення.

До вказаного листа додано копію Офіційного листа Торгово - промислової палати від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1, в якому зазначено, що Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 14№ Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

В суді апеляційної інстанції представники сторін підтвердили, що вказаний лист був отриманий позивачем за первісним позовом (відповідачем з зустрічним) ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» 07.03.2022.

22.03.22 Покупець -Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» надіслав постачальнику -Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрістар» лист, в якому зазначив про неможливість виконати зобов`язання за договором поставки від 07.07.21 № 13129 з приймання від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» сільськогосподарської техніки через введення у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України воєнного стану, ведення активної фази бойових дій в адміністративних одиницях розташування виробничих структурних підрозділах Товариства, що повністю унеможливило доступ до кредитних ресурсів, продажу власної виробленої продукції, як і вільного користування банківськими рахунками, у зв`язку з чим у відповідності до умов Договору оголошує про форс-мажорні обставини на підтвердження чого надає офіційне повідомлення про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), видане Торгово - промисловою палатою України, та просить розглянути пропозицію ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» здійснити передачу сільськогосподарської техніки та оплату за Договором після припинення дії спеціального режиму воєнного стану в Україні (т. 3 а.с. 23).

Листом вих. № 01-04/2022 від 01.04.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрістар» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» про одностороннє розірвання Договору поставки від 07.07.21 № 13129 з 15.04.2022 відповідно до його пункту 8.3, у зв`язку із тривалістю більше ніж 30 днів обставин непереборної сили - військової агресією російської федерації проти України та введенням через це воєнного стану(т. 1 а.с. 79).

У відповідь на вказаний лист Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» направило на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» лист вих. № б/н від 11.04.2022 року, у якому заперечило проти розірвання Договору, зазначивши про необґрунтованість заяви про розірвання Договору в односторонньому порядку через незазначення в повідомлені про форс-мажорні обставини, які конкретно зобов`язання за Договором не можуть бути виконані постачальником через вказані обставини.

Листом від 29.04.22 вих. № 29/04/-2022/2 (т. 3 а.с. 74) Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрістар» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» про те, що у зв`язку із розірвання Договору поставки від 07.07.21 № 13129 в односторонньому поряку з 15.04.22, враховуючи незадовільний фінансовий стан підприємства, обумовлений припиненням господарської діяльності через бойові дії за адресою місцезнаходження, а також на території здійснення ділерства John Deere, ним на виконання пункту 8.4. Договору за платіжним дорученням від 29.04.22 № 18630 здійснено часткове повернення частини авансу в сумі 300 000 грн. та повідомлено про намір виконати обов`язок з повернення решти отримої суми авансу, по яких не було здійснено виконання одразу після завершення воєнного стану в Україні та відновлення платоспроможності підприємства (т. 3 а.с. 74,75).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрістар" претензію вих. № б/н від 28.06.2022 про сплату штрафних санкцій за договором поставки від 07.07.21 № 13129 на загальну суму 119720562,36 грн., посилавшись на невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" умов Договору щодо поставки основної та підмінної техніки в сумі 119720562,36 грн. за період з 01.03.22 по 25.08.22 включно.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" листом вих. № 06 від 06.09.2022 року було відхилено зазначену претензію Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" з посиланням на те, що з огляду на форс-мажорні обставини, які виникли з 24.02.22 (військова агресія рф проти України, введення воєнного стану і проведення активних бойових дій), про які було оголошено обома сторонами і які спричинили довготриваючу неможливість виконання зобов`язання з поставки однією зі сторін та приймання сільськогосподарської техніки іншою стороною, що спричинило розірвання Договору в односторонньому порядку, що пунктом 8.1 Договору передбачено в якості підстави звільнення від відповідальності.

Відповідно до даних Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), Зведення Генерального штабу України визначені додатковою угодою від 15.02.22 до Договору місця поставки техніки, а саме: с. Заброди Богодухівського району Харківської області , с. Лиман Чугуївського району Харківської області, с. Шарівка Богодухівського району Харківської області, с. Юрченкове Чугуївського району Харківської області у період з 24.02.2022 до дати розірвання Договору 15.04.22 знаходились або в тимчасовій окупації або в зоні проведення активних бойових дій. Війська російської федерації були відкинуті з території Харківщини лише у травні 2022 року, а більшість - у вересні -жовтні 2022 року.

До того ж, обставини здійснення бойових дій та тимчасової окупації частини з цих територій є загальновідомими, а тому в силу ч. 3 статті 75 Господарського процесуального кодексу України не потребують повторного доказування.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" до матеріалів справи додано Сертифікат № 6300-22-1205 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданий 21.10.22 Харківською торгово-промисловою палатою, в якому зазначено про засвідченння Товариству з обмеженою відповідальністю"Агрістар" () форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): військової агресії російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; введення воєнного стану; тимчасова окупація; воєнні(бойові) дії, щодо обов`язку за укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" договором поставки від 07.07.21 № 13129 з передання покупцеві -Товариству з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" сільськогосподарської техніки (тракторів, комбайнів та додаткового обладнання до них), в асортименті, в кількості та за ціною, вказаних в Специфікаціях чи інших додатках до договору поставки від 07.07.21 № 13129, а саме:трактору колісного John Deere 9R490, у строк до 28.02.22(включно), трактору колісного John Deere 8R410 у строк до 07.04.22 (включно), підмінної техніки: трактору колісного John Deere 8370R, рік випуску- 2014, у строк до 28.02.22(включно), трактору колісного John Deere 8360R, рік випуску- 2012, у строк до 28.02.22(включно); трактору колісного John Deere 8360R, рік випуску - 2013, у строк до 28.02.22(включно), трактору колісного John Deere 8530, рік випуску - 2007, у строк до 28.02.22(включно),сільськогосподарської техніки, рівноцінної або кращої за технічними показниками трактора колісного John Deere 9R490, у строк до 01.03.22, трактору колісного John Deere 9520,рік випуску-2013, у строк до 01.04.22 (включно). Дата настання форс-мажорних обставин - 24.02.22, дата їх закінчення -15.04.22.

Також з матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрістар» відповідно до вимог п. 8.4 Договору у період з 29.04.22 по 23.12.22 шляхом перерахування коштів та здійснення зарахування зустрічних вимог здійснено повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» передплати за договором поставки від 07.07.21 № 13129 в повному обсязі.

Так, з наявних у матеріалах справи копій платіжних доручень, доданих Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрістар» до відзиву на первісний позов, вбачається, що останнім у період з 29.04.22 по 23.12.22 здійснено повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» передплати за договором поставки від 07.07.21 № 13129 на загальну суму 23 378 617, 33 грн. (т. 3 а.с. 73- 133).

Щодо іншої частини отриманої від Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" передплати за договором поставки від 07.07.21 № 13129 в сумі 9 599 075,50 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" було вчинено односторонній правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог з оплати переданих за іншим договором у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» 2-х сівалок Vederstand Spiri 900C FSX вартістю 9 599 075,50 грн. відповідно до положень ст. 601 Цивільного кодексу України, шляхом направлення відповідної заяви від 23.12.22 вих. № 23/12-2022 (т. 3 а.с. 222,223) в якій зазначено про припинення відповідних зобов`язань.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" листом за вих. № 03/10-1 від 03.10.2022 року звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" з вимогою про припинення повернення авансових платежів за договором, пославшись на те, що таке повернення здійснюється під час дії Договору.

Разом з цим, у зв`язку із поверненням Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрістар» суми попередньої оплати за договором поставки від 07.07.21 № 13129 Товариству з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» останнім на виконання вимог ст. 192 ПК України було зареєстровано розрахунки кількісних і вартісних показників до податкових накладних (т. 3 а.с. 134-221).

Пославшись на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрістар" не здійснено поставку ані основного товару, ані підмінної техніки, Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" 16.01.2023 звернулось з даним позовом до господарського суду Харківської області, предмет якого, як зазначено вище, складають матеріально-правові вимоги щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» виконати умови Договору щодо здійснення поставки вказаного Товару та стягнення штрафної санкції за прострочення його поставки.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в їх сукупності , колегія суддів не погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про наявність правових підстав для часткового задоволення первісного позову, а щодо зустрічного позову - з підставами відмови в його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Згідно зі статтею 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 174 Господарського кодексу України серед підстав виникнення господарських зобов`язань передбачено господарські договори.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов`язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов`язку щодо першої сторони.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до статті 689 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Покупець зобов`язаний вчинити дії, які відповідно до вимог, що звичайно ставляться, необхідні з його боку для забезпечення передання та одержання товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Отже, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.

Частинами 1, 2 статті 538 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то вонопідлягаєвиконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені приписами частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Пунктом 5 ч. 2 статті 16 Цивільного кодексу України серед способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено примусове виконання обов`язку в натурі, а ч. 2 статті 20 Господарського кодексу України серед способів захисту прав та законних інтересів суб`єктів господарювання передбачено присудження до виконання обов`язку в натурі і застосування штрафних санкцій.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За частиною першою статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (частини перша та друга статті 217 ГК України).

За частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У зв`язку з нездійсненням поставки обумовленого додатковою угодою від 15.02.22 до Договору поставки від 07.07.21 № 13129 основної та підмінної техніки ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» нарахував штрафну санкцію за періоди прострочення, зазначені в розрахунку ціни позову (підмінної техніки - з 01.03.22 по 12.01.23 та основної техніки -з 27.04.22 по 12.01.23) на підставі п. 5.2. Договору, яким передбачено, що в разі порушення постачальником строків поставки Товару, Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцю штрафну неустойку(пеню) в розмірі 0,4% ціни неотриманого від постачальника вчасно товару, за кожен день прострочення поставки Товару.

Натомість, як зазначено вище, в обгрунутвання своїх заперечень проти первісних позовних вимог та доводів зустрічного позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрістар» послалось на наявність форс-мажорних обставин, що полягали у військовій агресії рф проти України, введення у зв`язку з цим воєнного стану на території України, проведення активних бойових дій та /або окупацію територій, на яких знаходяться як визначені Договором місця поставки товару, так і виробничі підрозділи ТОВ «Агрістар», що в свою чергу обумовило неможливість виконання як зобов`язань постачальника з поставки Товару, так і покупця з його прийняття, та одностороннє розірвання з боку постачальника-ТОВ «Агрістар» Договору з 15.04.22 в порядку, встановленому п. 8.3 Договору, і, як наслідок - припинення з вказаної дати будь-яких зобов`язань з поставки Товару.

Статтею 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового оборогу, вимог розумності та справедливості.

Положеннями статей 11, 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

За положеннями статті 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частинами першою і другою статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Отже, зазначеною нормою встановлено основне правило щодо можливості припинення зобов`язання лише на підставі договору або закону. При цьому припинення зобов`язання на вимогу однією зі сторін можливе, якщо такі дії вчинені відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Положеннями статті 651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Аналогічні положення містить стаття 291 Господарського кодексу України.

Статтею 188 Господарського кодексу України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

У цивільному законодавстві закріплено конструкцію «розірвання договору» (статті 651 - 654 ЦК України). Вона охоплює собою розірвання договору: за згодою (домовленістю) сторін; за рішенням суду; внаслідок односторонньої відмови від договору. У спеціальних нормах ЦК України досить часто використовується формулювання «відмова від договору» (наприклад, у статтях 665, 739, 766, 782). Односторонню відмову від договору в тих випадках, коли вона допускається законом або договором, слід кваліфікувати як односторонній правочин, оскільки вона є волевиявленням особи, спеціально спрямованим на припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір як універсальний регулятор приватних відносин, покликаний забезпечити їх регулювання та має бути направлений на встановлення, зміну або припинення приватних прав та обов`язків. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть регулювати, зокрема, вчинення між сторонами односторонніх правочинів, підстави для односторонньої відмови і коли ці правочини породжують відповідні правові наслідки щодо розірвання договору ( подібний висновок в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 лютого 2023 року в справі № 465/5980/17 (провадження № 61-1178св20).

Таким чином за змістом наведених положень закону одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин, а тому не вимагає згоди другої сторони. Розірвання господарського договору може здійснюватися за згодою сторін і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак, окремі види договорів допускають можливість одностороннього розірвання договору. Крім того, право сторони на одностороннє розірвання договору може бути встановлене законом або безпосередньо у договорі.

Зазначена правова позиція щодо правової природи односторонньої відмови від договору неодноразово викладалась Верховним Судом, зокрема в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 08.10.19 у справі № 910/11397/18, від 26.02.20 року у справі № 910/4391/19, об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.19 у справі № 916/1684/18 , Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 08.09.21 у справі 727/898/19, від 24.05.23 № 756/420/17, від 16.05.18 у справі 420/504/16-ц.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 серпня 2021 року по справі № 456/2076/19 (провадження № 61-6357св21) вказано, що «договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Невиконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

В постанові від 08.10.20 у справі № 910/11397/18 Верховний Суд звернув увагу на те, що у разі коли Законом або умовами договору передбачено право сторони на односторонню відмову від договору, сторони вільні у виборі конкретних підстав такої відмови, в межах встановлених нормами законодавства чи умовами договору, а обрану стороною підставу для

односторонньої відмови від договору і слід досліджувати під час розгляду справи судом. Так, у кожному випадку особа, яка бажає відмовитись від договору у односторонньому порядку на тій чи іншій підставі має довести фактичну наявність визначених у обраній підставі обставин для такоїодносторонньої відмови. З огляду на викладене, судам необхідно в кожному

конкретному випадку, виходити з встановлених обставин справи, досліджувати підстави, які стали підґрунтям для односторонньої відмови від договору, та обґрунтованість таких підстав з огляду на встановлені обставини справи.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 8.1. Договору, сторони погодили, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобов`язань по Договору у випадку настання обставин непереборної сили, які виникли після укладання Договору, у результаті обставин надзвичайного характеру, які сторони не могли передбачити та яким не мали можливості запобігти. До форс - мажорних обставин відносяться обставини, які визначені відповідно до положень статті 14 -1 Закону України "Про торгово - промислові палати України" та які безпосередньо впливають на виконання договору і не можуть бути передбачені сторонами ні за яких умов.

Сторона, яка посилається на дію обставин непереборної сили, зобов`язана у строк, що не перевищує 3 календарних днів з моменту їх настання, у письмовій формі інформувати іншу сторону про настання таких обставин та за власний рахунок підтвердити наявність таких обставин довідкою, виданою уповноваженим на це органом (пункт 8.2. Договору).

Пунктом 8.3. Договору встановлено, якщо обставини непереборної сили продовжують діяти більше 30 календарних днів, будь-яка із сторін має право розірвати Договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши іншу сторону не менше, ніж за 14 календарних днів до дати розірвання.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

За загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання (ч. 1 ст. 617 Цивільного кодексу України).

Згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 Господарського кодексу України, сторони зобов`язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення їх від господарської відповідальності у випадку порушення зобов`язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Непереборною силою в якості підстави для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язань є обставина, яка характеризується одночасно надзвичайністю та невідворотністю як самої події, так і її наслідків, і при цьому невідворотність при непереборній силі є об`єктивною та при визначенні події непереборною силою не має значення ,чи можливо було передбачити її настання.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Разом з тим, форс-мажор є окремою, самостійною обставиною, яка звільняє від відповідальності за порушення договірних зобов`язань, яка характеризується тим, що обставини форс-мажору повинні виникнути після укладення договору, неможливість виконання зобов`язання повинна бути у період існування таких обставин і такі обставини повинні бути зазначені в договорі.

Відповідно до ч.2 ст.141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами.

Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю (ч.1 ст.141 вказаного Закону).

Тобто, сертифікат видається торгово-промисловою палатою за зверненням однієї зі сторін спірних правовідносин (сторін договору), яка (сторона) оплачує (за винятком суб`єктів малого підприємництва) послуги торгово-промислової палати. Водночас інша сторона спірних правовідносин (договору) позбавлена можливості надати свої доводи і вплинути на висновки торгово-промислової палати.

Таке засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) може вважатися достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин для сторін договору, якщо вони про це домовилися.

За умовами п.6.2 Регламенту Торгово-промислової палати України, засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за заявою зацікавленої особи щодо кожного окремого договору, контракту, угоди тощо, а також податкових та інших зобов`язань/обов`язків, виконання яких настало згідно з законодавчим чи іншим нормативним актом або може настати найближчим часом і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин.

В сертифікаті про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) вказуються дані заявника, сторони за договором (контрактом, угодою тощо), дата його укладення, зобов`язання, що за ним настало чи настане найближчим часом для виконання, його обсяг, термін виконання, місце, час, період настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які унеможливили його виконання, докази настання таких обставин (п. 6.12 Регламенту).

Контекстний зміст ст. 14-1 Закону, а також вимоги Регламенту, дають підстави дійти висновку, що сертифікат, про який йдеться у зазначеному Законі, є індивідуальним актом, який стосується конкретних учасників договірних відносин, конкретного договору та конкретних договірних зобов`язань.

Верховний Суд в постанові від 31.08.22 у справі № 910/15264/21 звернув увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання, через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.

Слід зазначити, що Верховний Суд у постанові від 19 серпня 2022 року у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 926/2343/16, від 16 липня 2019 року у справі № 917/1053/18 та від 25 листопада 2021 року у справі № 905/55/21). Адже визнання сертифіката торгово-промислової палати беззаперечним та достатнім доказом про існування форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) без надання судом оцінки іншим доказам суперечить принципу змагальності сторін судового процесу.

В постанові Верховного Суду від 21.07.21 у справі № 912/3323/20 наведено висновок, що існування обставин форс-мажору щодо порушення/невиконання зобов`язань може доводитися будь-якими доказами, а не лише сертифікатом ТПП України.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

З листа Торгово-промислової палати України № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 вбачається, що Торгово-промислова палата України (далі по тексту - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні".

Враховуючи це, ТПП України у вказаному листі підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили)".

Тобто, ТПП України листом від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 визнає форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року, та підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Отже обставини щодо введення в Україні воєнного стану за своїми ознаками є надзвичайними і невідворотними.

При цьому колегія суддів наголошує, що Верховний Суд неодноразово зазначав, що одне лише передбачене законом віднесення введення воєнного стану до форс-мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що відповідна обставина унеможливлює виконання конкретного договору (постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20 (п.40), від 03.08.2022 у справі №914/374/21 (п.99).

Згідно зі сталою практикою Верховного Суду, зокрема, викладеною в постановах від 01.06.21 у справі № 910/9258/20, від 21.07.21 у справі № 912/3323/20, від 20.10.21 у справі № 911/3067/20, від 08.07.21 у справі № 910/8040/20, від 31.08.22 у справі № 910/15264/21, від 25.01.22 у справі № 904/3886/21, від 31.08.22 у справі № 910/15264/21, сама по собі обставина непереборної сили (форс-мажору), навіть підтверджена сертифікатом ТПП, не є безумовною підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки за змістом наведених положень законодавства, для такого звільнення має бути наявним причинно-наслідковий зв`язок між відповідною непереборною обставиною (подією) і неможливістю виконання зобов`язання у спірних правовідносинах, тобто, що дана обставина безпосередньо вплинула на можливість своєчасного виконання певних зобов`язань.

Таким чином, між обставинами непереборної сили та неможливістю належного виконання зобов`язання має бути причинно-наслідковий зв`язок. Тобто неможливість виконання зобов`язання має бути викликана саме обставиною непереборної сили, а не обставинами, ризик настання яких несе учасник правовідносин.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21, від 30.05.2022 у справі № 922/2475/21, від 30.11.2021 у справі № 913/785/17.

Статтями 13 та 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи.

Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони.

Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17.

Таким чином суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Зазначена правова позиція щодо стандарту доказування викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18.

У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.

З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.

Суд зауважує, що чітке обґрунтування та аналіз є базовими вимогами до судових рішень та важливим аспектом права на справедливий суд.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є компетенцією виключно національних судів першої та апеляційної інстанцій. Проте зважаючи на прецедентну практику Європейського суду з прав людини (далі- ЄСПЛ), суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Колегія суддів вважає, що сукупністю нявних у матеріалах справи належних, допустимих доказів, які надані обома сторонами, з достатнім рівнем вірогідності підтверджується факт наявності форс-мажорних обставин, які у період з 24.02.22 по 15.04.22 обумовили неможливість виконання зобов`язань за договором поставки від 07.07.21 № 13129, як з боку постачальника -Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» щодо поставки товару, строк виконання якого настав, так і з боку покупця -ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» щодо виконання свого зустрічного обов`язку з прийняття такого товару, за відсутності якого взагалі неможливо здійснення постачальником поставки на умовах, визначених п. 3.1. Договору -базис поставки DDP, склад покупця за адресою, зазначеною у Специфікації, що відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС (редакція 2020 року) передбачає обов`язок продавця здійснити постачання товару, який пройшов митне очищення для імпорту покупцю, без розвантаження, в обумовлене сторонами місце призначення, в данному випадку на склад покупця.

Зазначене, зокрема підтверджується:

- закупівлею ТОВ «Агрістар» 6 одиниць підмінної техніки, передбаченої додатковою угодою від 15.02.22 до Договору з метою виконання зобов`язань в частині поставки позивачу підмінної техніки у строк до 28.02.22, 04.03.22 та до 01.04.22 ;

- здійсненням ТОВ «Агрістар» 23.02.22 на виконання умов Договору поставки одиниці підміної техніки - трактору колісного John Deere 9520 № RW9520Е041133 на склад покупця -ТОВ «Трайгон Фармін Харків в с. Заброди Богодухівського району Харківської області та неможливість її завершити через обставин пов`язані з військовою агресією РФ проти України, введенням воєнного стану та бойовими діями на території Харківської області тимчасової окупації частини цих територій (зупинення 24.02.2022 військовослужбовцями Збройних Сил України автомобілю первізника із забороною його подальшого руху за відповідним маршрутом до складу вантажоодержувача-ТОВ «Трайгон Фармінг Харків»):

- складеними обома сторонами відповідно до пункту 8.2 Договору та направленими одна одній повідомленнями про форс-мажорні обставини, які унеможливлюють виконання зобов`язань за договором поставки від 07.07.21 № 13129, в яких обидві сторони послались на обставини, викладені в Офіційному листі Торгово - промислової палати від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1. а саме:

1) повідомленням ТОВ «Аграстар» від 01.03.22 вих. № 01, в якому, у зв`язку із введенням на території України через військову агресією РФ проти України воєнного стану із 5 год. 30 хв. 24.02.22 строком на 30 діб ТОВ "Агрістар" зазначило на необхідність негайного застосування до договірних правовідносин сторін положень Договору та чинного законодавства про форс-мажорні обставини та їх наслідків, що безпосередньо впливають на виконання Договору, повідомило про факт настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) на усій території України, та просило взяти до уваги, що вказані обставини є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності по договору та іншим зобов`язанням, виконання яких настало згідно з умовами договору і виконання яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Також у вказаному листі ТОВ "Агрістар" попередило , що у випадку пролонгації дії форс-мажорних обставин більше як на тридцять календарних днів, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрістар» вживатиме заходів щодо обумовлення порядку, підстав та умов подальшого виконання договірних зобов`язань.

До вказаного повідомлення додано копію Офіційного листа Торгово - промислової палати від 28.02.2022 року № 2024/02.0-7.1, в якому зазначено, що Торгово-промислова палата України (далі - ТПП України) на підставі ст.ст. 14, 14№ Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Як правомірно зазначив скаржник, вказаний Лист ТПП України був складений саме з метою уникнення обов`язкового звернення до Торгово-промислвоої палати України та уповноважених нею регіональних торгово-промислових палат, які не працювали належним чином на початку повномасштабного вторгнення рф і не видавали сертифікатів, а подання Листа було вимушеною мірою для ТОВ «Агрістар» з огляду на об`єктивну неможливість отримання сертифікату про форс-мажор у період з 24.02.22 по 15.04.22 й надалі через постійні обстріли міста Харкова та зупинення через це діяльності регіональних ТПП. На вказаний Лист ТПП України послався також й позивач за первісним позовом на підтвердження форс-мажорних обставин, оголошених ним у своєму повідомленні від 22.03.22.

Колегія суддів, враховуючи знаходження міста Харкова у перші тижні повномасштабного вторгнення рф під постійним огневим ураженням, ракетними обстрілами та масованим бомбардуванням, вважає обгрунтованими доводи ТОВ «Агрістар», що вказане повідомлення від 01.03.2022 вих№ 01 про настання з 24.02.2022 форс-мажорних обставин було направлено ним ТОВ "Трайгон Фармінг Харків" з незначним порушенням встановленого строку - 07.03.2022, у розумний строк, враховуючи зазначені форс-мажорні обставини, які перешкоджали здійснити повідомлення у встановлений Договором 3 дений строк, що не позбавляє права сторони посилатися на них, так як відповідні наслідки порушення строку не встановлено Договором.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що вказане повідомлення здійснено ТОВ "Агрістар" у встановлений саме спірним Договором спосіб - шляхом направлення на електронну адресу ТОВ «Трайгон Фармінг Харків», який в свою чергу підтвердив його отримання 07.03.22, а тому колегія суддів розцінює вищевказане повідомлення ТОВ Агрістар" від 01.03.2022, як повідомлення про настання з 24.02.2022 обставин непереборної сили, що стосується неможливості виконання зобов`язань у спірних договірних правовідносинах

2) повідомлення ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» від 22.03.22 , в якому зазначено про неможливість ТОВ "Трайгон Фармінг Харків" виконати зобов`язання за договором поставки від 07.07.21 № 13129 з приймання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" сільськогосподарської техніки через введення у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України воєнного стану, ведення активної фази бойових дій в адміністративних одиницях розташування виробничих структурних підрозділах Товариства у зв`язку з чим у відповідності до умов Договору ним оголошено про форс-мажорні обставини на підтвердження чого надано офіційне повідомлення про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), видане Торгово - промисловою палатою України.

Також у вказаному повідомленні ТОВ "Трайгон Фармінг Харків" просить ТОВ "Агрістар" розглянути його пропозицію здійснити передачу сільськогосподарської техніки та оплату за Договором після припинення дії спеціального режиму воєнного стану в Україні.

При цьому, як зазначено вище, слід враховувати, що позивач за первісним позовом -Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» зазначеним листом від 22.03.22 оголосив про форс-мажорні обставини, які зумовили неможливість прийняття від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» сільськогосподарської техніки, поставка якої обумовлена спірним Договором, що виключає можливість виконання останнім своїх обов`язків з поставки, тоді як обґрунтовано зазначив Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним позовом) -Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрістар», діючи у спірних правовідносинах розумно та добросовісно, відповідно до засад, на яких має ґрунтуватись зобов`язання (п.6 ч. 1 ст. 3 ,ч. 3 ст. 509 ЦК України), він покладався, в тому числі й на вказаний лист ТОВ «Трайгон Фармінг Харків», який останнім не було відізвано, а тому ТОВ «Агрістар» не мало підстав не довіряти наведеним в цьому листі твердженням про наявність форс-мажорних обставин чи ставити їх під сумнів;

-наказами директора ТОВ «Агрістар» від 24.02.22 № 24/02 «Про призупинення господарської діяльності підприємства та його служб, відокремлених структурних підрозділів на територіях м. Харкова, Харківської та Луганської областей» та від 24.03.22 № 24/03-К «Про призупинення дії трудових договорів з працівниками» відповідно до яких у зв`язку з обставинам військової агресії РФ проти України та введенням воєнного стану , проведенням активних бойових дій на території місцезнаходження підприємства та його структурних підрозділів та служб призупинено з 24.02.22 господарську діяльність Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» та його служб невідокремлених структурних підрозділів на території м. Харкова, Харківської і Луганської областях із забезпеченням табельного обліку робочого часу працівників підприємства та його служб структурних підрозділів на вказаних територіях, а також призупинено дію трудових договорів з 24.03.22 до відновлення можливості виконувати роботу, але не пізніше дня припинення або скасування воєнного стану з працівниками сервісної служби Харківського підрозділу ТОВ «Агрістар» із забезпеченням табельного обліку робочого часу, невідпрацьованого працівниками сервісної служби у зв`язку з призупиненням трудових договорів (т. 3 а.с. 25, 26);

- умовами пункту 3.1. Договору відповідно до якиго товар за договором поставляється на умовах DDP, місце поставки - склад покупця за адресою зазначеною у специфікації, у відповідності до Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" (редакція 2020 року), що відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати ІНКОТЕРМС (редакція 2020 року) передбачає обов`язок продавця здійснити постачання товару, який пройшов митне очищення для імпорту покупцю, без розвантаження, в обумовлене сторонами місце призначення, в данному випадку на склад покупця. При цьому колегія суддів зазначає, що як зазначено вище у повідомленні ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» від 22.03.22 про настання форс-мажорних обставин , ТОВ "Трайгон Фармінг Харків" зазначило про неможливість виконати зобов`язання за договором поставки від 07.07.21 № 13129 з приймання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" сільськогосподарської техніки через ведення активної фази бойових дій в адміністративних одиницях розташування виробничих структурних підрозділах ТОВ «Трайгон Фармінг Харків»;

-загальновідомими відповідно до офіційних відомостей обставинами знаходження визначених місць поставок товару в зоні тимчасової окупації та/або активних бойових дій;

- Сертифікатом № 6300-22-1205 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), виданим 21.10.22 Харківською торгово-промисловою палатою, в якому зазначено про засвідченння Товариству з обмеженою відповідальністю"Агрістар" форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): військової агресії російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану;введення воєнного стану; тимчасова окупація; воєнні(бойові) дії, щодо обов`язку за укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" договором поставки від 07.07.21 № 13129 з передання покупцеві -Товариству з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" сільськогосподарської техніки (тракторів, комбайнів та додаткового обладнання до них), в асортименті, в кількості та за ціною, вказаних в Специфікаціях чи інших додатках до договору поставки від 07.07.21 № 13129, а саме: трактору колісного John Deere 9R490, у строк до 28.02.22 (включно), трактору колісного John Deere 8R410 у строк до 07.04.22 (включно), підмінної техніки: трактору колісного John Deere 8370R, рік випуску- 2014, у строк до 28.02.22 (включно), трактору колісного John Deere 8360R, рік випуску- 2012, у строк до 28.02.22 (включно); трактору колісного John Deere 8360R, рік випуску - 2013, у строк до 28.02.22 (включно), трактору колісного John Deere 8530, рік випуску - 2007, у строк до 28.02.22 (включно), сільськогосподарської техніки, рівноцінної або кращої за технічними показниками трактора колісного John Deere 9R490, у строк до 01.03.22, трактору колісного John Deere 9520, рік випуску-2013, у строк до 01.04.22 (включно). Дата настання форс-мажорних обставин-24.02.22, дата їх закінчення -15.04.22.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами скаржника, що отримання Сертифікату вже після розірвання Договору не впливає на його юридичну силу та правову природу, адже відповідно до п. 6.2. Регламенту сертифікати видаються ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин щодо зобов`язань, строк виконаня яких настав та законодавство не містить вимог щодо строку, протягом якого відповідний сертифікат має бути отриманий. При цьому слід врахувати, як зазначено вище, Верховний Суд в постанові від 31.08.22 у справі № 910/15264/21 звернув увагу на те, що потрібно розрізняти вчасне повідомлення сторони про виникнення форс-мажорних обставин (яке сторона має зробити у передбачений договором строк) від звернення до ТПП за отриманням сертифікату, яке є можливим лише після порушення виконання зобов`язання,через це сертифікат ТПП може бути отриманий значно пізніше за дату, коли сторона з`ясувала неможливість виконання договору через вплив форс-мажорних обставин.

На підставі викладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає доведеним наявність форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили): військової агресії російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану; введення воєнного стану; тимчасова окупація; воєнні(бойові) дії, які у період з 24.02.22 по 15.04.22 обумовили неможливість виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» щодо поставки товару, строк виконання якого настав, за договором поставки від 07.07.21 № 13129 в тому числі й через оголошення Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" форс-мажорних обставин та неможливістю виконання свого зустрічного обов`язку за Договором з прийняття такого товару відповідно до умов договору.

Також наявними у матеріалах доказами підтверджується, що у зв`язку із форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), що унеможливили виконання зобов`язань за Договором і тривали більше 30 днів, які були викликані повномасштабною військовою агресією російської федерації проти України, що стало підставою для введення в Україні воєнного стану та призвело до тимчасової окупації частини територій, на яких знаходились місця виконання Договору та проведення на них воєнних (бойових) дій, ТОВ «Агрістар» скористалося правом на розірвання договору поставки від 07.07.21 №13129 в односторонньому порядку відповідно до пункту 8.3. Договору з 15.04.22, шляхом надсилання покупцю -Товариству з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" листом від 01.04.22 відповідного повідомлення за 14 днів до дати такого розірвання, що має наслідком припинення зобов`язань з поставки товару, незалежно від волі іншої сторони.

Як зазначено вище, пунктом 8.3 Договору передбачено, що в разі, якщо обставини непереборної сили продовжують діяти більше 30 календарних днів, будь-як із сторін має право розірвати договір в односторонньому порядку, письмово повідомивши іншу сторону не менше, ніж за 14 календарних днів до дати розірвання.

У спірних правовідносинах наявні передбачені п. 8.3 Договору умови для його одностороннього розірвання з 15.04.22 .

Так, листом вих. № 01-04/2022 від 01.04.2022 Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрістар» повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» - покупця про одностороннє розірвання Договору поставки від 07.07.21 №13129 з 15.04.22 відповідно до пункту 8.3 Договору, у зв`язку із тривалістю більше ніж 30 днів обставин непереборної сили - військової агресієї Російської Федерації проти України та введенням через це воєнного стану.

На час направлення листа 01.04.22, зазначені в ньому форс-мажорні обставини тривали 36 діб (з 24.02.22) та його направлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» за 15 днів до вказаної в ньому дати розірвання Договору.

При цьому колегія суддів зауважує, що відмова від договору, право на яку передбачено договором або законом за своєю правовою суттю є одностороннім право чином, тобто дією, що спрямована на припинення зобов`язань, а тому не вимагає згоди іншої сторони, і вважається такою, що відбулась в разі направлення іншій стороні договору відповідної заяви (листа,повідомлення), зумовлює розірвання договору та припинення зобов`язань, які виникли на його підставі.

Вчинений Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрістар» односторонній правочин щодо розірвання Договору в порядку, передбаченому п. 8.3. Договору, не визнаний недійсним у встановленому порядку та не має ознак нікчемності, а тому щодо нього діє презумпція правомірності правочину, передбачена ст. 204 Цивільного кодексу України.

Статтею 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 8.4 Договору передбачено, що припинення цього Договору внаслідок форс-мажорних обставин не звільняє сторони від обов`язку протягом двох тижнів провести повний розрахунок (сплатити кошти тощо) за отримане виконання від іншої сторони до моменту настання форс-мажорних обставин або від обов`язку повернути отримані в якості авансу кошти по яких не було здійснено виконання.

При цьому колегія суддів враховує, що, як зазначено вище, умови, за яких юридичний факт розірвання Договору в односторонньому порядку є таким, що відбувся, встановлено вищезгаданими положеннями пункту 8.3.Договору, які наявні у спірних правовідносинах, в той час як положення пункту 8.4. Договору стосуються наслідків такого юридичного факту, як події, що вже відбулася.

Як зазначено вище, на виконання пункту 8.4. Договору, Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрістар» у період з 29.04.22 по 23.12.22 здійснено повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» передплати за договором поставки від 07.07.21 № 13129 на загальну суму 23 378 617, 33 грн.

В свою чергу товариство з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» на виконання вимог ст. 192 ПК України було зареєстровано розрахунки кількісних і вартісних показників до податкових накладних, з чого вбачається прийняття виконання відповідного обов`язку постачальника щодо повернення попередньої оплати після одностороннього розірвання Договору у зв`язку з форс-мажорними обставинами.

Щодо іншої частини отриманої від Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" передплати в сумі 9 599 075,50 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрістар» було вчинено односторонній правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог шляхом направлення відповідної заяви від 23.12.22 в якій зазначено про припинення відповідних зобов`язань.

Сукупністю наявних у матеріалах справи належних, допустимих та достовірних доказів підтверджується наявність обставин, передбачених п. 8.3 Договору, які надали ТОВ "Агрістар" право на одностороннє розірвання сіпрного Договору, яке ним реалізоване в порядку, передбаченому п. 8.3. Договору.

Отже колегія суддів важає встановленим факт розірвання з 15.04.2022 Договору поставки від 07.07.21 № 13129 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрістар» внаслідок одностороннього розірвання Договору постачальником в порядку, передбаченому п. 8.3.Договору, та припинення у зв"язку з цим прав та обов"язків сторін за вказаним Договором, в тому числі обов"язку ТОВ «Агрістар» поставити обумовлений у Договорі Товар та права Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" вимогати виконання зобов`язань.

Оскільки з 24.02.22 по 15.04.22 - в період дії Договору, встановлено настання форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), які обумовили неможливість виконання зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» щодо поставки товару, строк виконання якого настав, що відповідно до вищенаведених положень чинного законодавства та умов Договору є підставою для звільнення від відповідальності, вимоги первісного позову в частині нарахування штрафної санкції за порушення постачальником строків поставки товару за період з 01.03.22 по 15.04.22 є необґрунтованими.

Так само є необґрунтованими вимоги щодо нарахування штрафної санкції за порушення постачальником строків поставки й після 15.04.22, з огляду на розірвання з цієї дати Договору та, як наслідок - припинення відповідних зобов`язань постачальника з поставки товару.

Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

При цьому суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.

Господарський суд першої інстанції в порушення вимог ст. 86, 236 Господарського процесуального кодексу України не надав всебічної, повної, об`єктивної оцінки сукупності наявних у матеріалах справи доказів щодо наявності форс-мажорних обставин у спірних правовідносинах. При цьому деяким доказам, зокрема, заяві ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» від 22.03.22 про оголошення форс-мажорних обставин та неможливість через це здійснити приймання Товару за Договором, доказам щодо закупівлі ТОВ «Агрістар» підмінної техніки та спроби поставки ТОВ «Агрістар» 23.02.23 одиниці підмінної техніки (ТТН від 23.02.22 № А2302 та заявам свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ) взагалі не надано жодної оцінки та вони навіть не згадуються в оскаржуваному рішенні.

При цьому колегія суддів вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає нормам матеріального права (ст.ст. 6, 530, 532, 610, 627 і 651 Цивільного кодексу України) висновок суду першої інстанції щодо можливості погодження ТОВ «Агрістар» після усунення обставин непереборної сили поставки обумовленого в Договорі товару в інші строк та місце, оскільки ,відповідно до чинного законодавства, належним є лише виконання в межах строку та у місці, що встановлені у договорі, а внесення змін до договору є правом, а не обов`язком сторін договору, а протилежний висновок суперечить фундаментальному принципу свободи договору (ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України) та ст. 651 Цивільного кодексу України.

Відповідна правова позиція щодо того, що підтвердження форс-мажорних обставин може бути підставою для звільнення від відповідальності за часткове або повне невиконання договірних зобов`язань, а не для примусового внесення змін до відповідного договору, якщо лише самим договором не передбачено інше, а продовження строку дії договору та виконання зобов`язань внаслідок форс-мажору чи інших обставин є можливим лише, якщо про це прямо зазначено в умовах договору або укладено додаткову угоду про це вже після виникнення таких обставин, викладена в постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 01.06.21 у справі № 910/9258/20 та від 31.08.22 у справі № 910/15264/21.

Крім того, як зазначено вище, ТОВ «Агрістар» скористалося своїм правом, передбаченим умовами укладеного Договору, на розірвання Договору в односторонньому порядку.

Також колегія суддів вважає , що висновок суду першої інстанції про те, що ТОВ «Агрістар» не подано відомостей стосовно того, що Товариство не здійснювало свою господарську діяльність за іншими адресами, у тому числі у складі своїх підрозділів, зокрема у Полтавській області, є не релевантним, адже не означає можливість виконання поставки за спірним Договором з огляду на те, що:

-техніка, яка підлягала поставці за Договором, перебувала не на території таких підрозділів, а на території, що перебувала в зоні бойових дій;

- місця поставки перебували в зоні бойових дій/тимчасової окупації, що визнав сам позивач за первісним позовом в листі від 22.03.22, адресованому Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрістар», зазначивши, що не може прийняти товар за сіпрним договором через форс-мажорні обставини у вигляді ведення активної фази бойових дій в адміністративних одиницях розташування виробничих структурних підрозділах ТОВ «Трайгон Фармінг Харків».

При цьому колегія суддів також відхиляє посилання Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» як на докази наявності у Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» можливості поставити сільськогосподарську техніку за Договором, незважаючи на повідомлені форс-мажорні обставини, на електронну переписку щодо пропозицій з поставки сільськогосподарської техніки, яка міститься в т. 1 на а.с.104-111,оскільки відповідні документи стосуються електроного листування Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» з компанією Agromino, а тому не можуть вважатись належними доказами в розумінні статті 76 ГПК України. До того ж, сама по собі переписка щодо висловлення наміру ТОВ «Агрістар» поставити в майбутньому сільськогосподарську техніку вже після спірного періоду, який мав місце з 24.02.22 по 15.04.22 не може свідчити про реальну можливість такої поставки у спірний період.

Стосовно зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрістар» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Трайгон Фармінг Харків» про визнання розірваним договору поставки та визнання відсутності права вимоги виконання зобов`язання в натурі, у якій просило суд визнати розірваним з 15.04.22 договір поставки від 07.07.2021 № 13129 та визнання відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" права вимоги виконання зобов`язань за Договором, колегія суддів зазначає наступне.

Як зазначено вище при мотивуванні судом апеляційної інстанції підстав для задоволення первісного позову, матеріалами справи підтверджено розірвання Договору в односторонньому порядку за наявністю умов для цього, передбачених п. 8.3. договору, та припинення у зв"язку з цим прав і обов"язків сторін за договором.

Господарський суд першої інстанції в обґрунтування підстав для відмови в задоволенні вказаних вимог послався на недоведення Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрістар» належними та допустимими доказами виникнення форс - мажорних обставин (обставин непереборної сили), тривалість яких більше 30 днів, що у відповідності до вимог пункту 8.3. Договору надає право стороні на розірвання Договору в односторонньому порядку.

Проте колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні вимог зустрічного позову з інших підстав, ніж ті, на які послався суд першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим спо собом, що встановлений договором або законом.

Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Враховуючи зміст вказаних норм, колегія суддів зазначає, що вимога про визнання договору розірваним з певної дати не є способом захисту прав і законних інтересів суб`єктів господарювання (не є способом захисту особою свого особистого немайнового або майнового права та інтересу), який передбачений положеннями Господарського кодексу України або Цивільного кодексу України, не визначена відповідна вимога як такий спосіб і іншими законами України чи Договором.

Водночас, вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення (така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16).

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.22 у справі № 462/5368/16-ц зазначено наступну правову позицію щодо позовної вимоги про визнання договору припиненим.

Спосіб захисту цивільного права чи інтересу - це дії, які спрямовані на попередження порушення або на відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного цивільного права чи інтересу. Такі дії мають бути ефективними, тобто призводити до того результату, на який вони спрямовані. Інакше кажучи, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення правовідношення (пункт 7 частини другої статті 16 ЦК України).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу (частини перша та друга статті 509 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України).

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частини перша, друга та четверта статті 202 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Поняття правочину, різновидом якого є договір, і поняття правовідносин, різновидом яких є зобов`язання, нетотожні: правочином є дії, спрямовані на створення юридичних наслідків, а правовідносини - це урегульовані суспільні відносини, змістом яких є права й обов`язки учасників цих відносин (суб`єктів правовідносин). Договірні правовідносини виникають на підставі договору. Останній є юридичним фактом (домовленістю, взаємопов`язаними діями), із яким пов`язане виникнення зобов`язання. Отже, виникнення правовідношення, зокрема зобов`язання, не є тотожним укладенню договору, а поняття «припинення правовідношення» (як спосіб захисту цивільних прав та обов`язків, передбачений пунктом 7 частини другої статті 16 ЦК України) не є тотожним поняттю «припинення договору».

З договору можуть виникати одне або декілька зобов`язань

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

Приписи, зокрема, статті 16 ЦК України не передбачають способом захисту права та інтересу визнання договору припиненим, а реалізація таких способів захисту як зміна або припинення правовідношення може відбуватися шляхом розірвання договору. Звертаючись до суду з вимогою про визнання договору розірваним, позивач прагне досягнути юридичної визначеності, тобто прагне отримати підтвердження судом припинення прав кредитора на виконання договору . Проте у такому разі належним способом захисту є визнання відсутності права відповідача (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 (пункт 59)).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що захист цивільних прав та інтересів не досягається встановленням юридичних фактів. Таке встановлення є елементом оцінки обставин справи й обґрунтованості вимог. Тому воно не зумовить попередження порушення або відновлення порушеного, невизнаного, оспорюваного права чи інтересу.

Отже, позовна вимога про визнання договору припиненим (тобто про встановлення факту того, що цей договір припинився) є неналежним способом захисту прав та інтересів боржника , який стверджує про відсутність у нього певних зобов`язань.

Щодо вимоги зустрічного позову визнати відсутнім у Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" права вимоги виконання зобов`язань за Договором колегія суддів зазначає наступне.

Визнання права як у позитивному значенні (визнання існуючого права), так і в негативному значенні (визнання відсутності права і кореспондуючого йому обов`язку) є способом захисту інтересу позивача у правовій визначеності.

Для належного захисту інтересу від юридичної невизначеності у певних правовідносинах особа може на підставі пункту 1 частини другої статті 16 ЦК України заявити вимогу про визнання відсутності як права вимоги в іншої особи, що вважає себе кредитором, так і свого кореспондуючого обов`язку, зокрема у таких випадках:

кредитор у таких правовідносинах без звернення до суду з відповідним позовом може звернути стягнення на майно особи, яку він вважає боржником, інших осіб або інакше одержати виконання поза волею цієї особи-боржника в позасудовому порядку;

особа не вважає себе боржником у відповідних правовідносинах і не може захистити її право у межах судового розгляду, зокрема, про стягнення з неї коштів на виконання зобов`язання, оскільки такий судовий розгляд кредитор не ініціював (наприклад, кредитор надсилає претензії, виставляє рахунки на оплату тощо особі, яку він вважає боржником).

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Спосіб захисту порушеного права або інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду. Тому спосіб захисту інтересу, передбачений пунктом 1 частини другої статті 16 ЦК України, може застосовуватися лише в разі недоступності позивачу можливості захисту його права.

Задоволення позову про визнання відсутності права вимоги в особи, що вважає себе кредитором, і відсутності кореспондуючого обов`язку особи-боржника у відповідних правовідносинах є спрямованим на усунення правової невизначеності. Тобто, відповідне судове рішення має забезпечити, щоби обидві сторони правовідносин могли у майбутньому знати про права одна одної та діяти, не порушуючи їх. А тому такий спосіб захисту є виключно превентивним.

Зокрема, якщо суд розглядає справу про стягнення з боржника коштів, то останній має захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність боргу, зокрема відсутність підстав для його нарахування, бо вирішення цього спору призведе до правової визначеності у правовідносинах сторін зобов`язання.

Наявність відповідного боргу чи його відсутність, як і відсутність підстав для нарахування боргу, є предметом доказування у спорі про стягнення з відповідача коштів незалежно від того, чи подав останній зустрічний позов про визнання відсутності права кредитора. Тому для захисту права відповідача у ситуації, коли кредитор вже звернувся з вказаним позовом про стягнення коштів, не потрібно заявляти зустрічний позов, а останній не може бути задоволений.

Аналогічно після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов теж не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора, наприклад, і з тих підстав, що договір є розірваним.

Застосування боржником способу захисту інтересу, спрямованого на усунення правової невизначеності у відносинах із кредитором, є належним лише в разі, якщо така невизначеність триває, ініційований кредитором спір про захист його прав суд не вирішив і відповідне провадження не було відкрите.

У разі, якщо кредитор уже ініціював судовий процес, спрямований на захист порушеного, на його думку, права, звернення боржника з позовом про визнання відсутності права вимоги у кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника не є належним способом захисту.

Отже, ефективність позовної вимоги про визнання відсутності права чи про визнання права припиненим має оцінюватися, виходячи з обставин справи залежно від того, чи призведе задоволення такої вимоги до дійсного захисту інтересу позивача без необхідності повторного звернення до суду (принцип процесуальної економії).

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у справі № 522/1528/15-ц після звернення кредитора з позовом про стягнення коштів боржник не може заявляти окремий позов про визнання відсутності права вимоги в кредитора та кореспондуючого обов`язку боржника. Такий окремий позов не може бути задоволений, оскільки боржник має себе захищати у судовому процесі про стягнення з нього коштів, заперечуючи проти відповідного позову кредитора.

Відповідна правова позиція щодо ефективності як способу захисту вимоги про визнання відсутньої права вимоги викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 14.06.21 у справі № 924/181/20.

В рамках даної справи позов ТОВ «Агрістар» про визання відсутнім у ТОВ «Трайгон Фармінг» права вимоги за договором поставки від 07.07.21 подано як зустрічний стосовно первісного позову ТОВ «Трайгон Фармінг», за яким вже було відкрито провадження у цій справі, про зобов`язання ТОВ «Агрістар» виконати зобов`язання щодо поставки товару за цим же Договором та стягнення штрафної санкції за прострочення такого виконання.

Оскільки у даній справі розглядався первісний позов ТОВ «Трайгон Фармінг Харків» про зобов`язання ТОВ «Агрістар» виконати зобов`язання щодо поставки товару за договором поставки від 07.07.21 № 13129 та стягнення штрафних санкцій за прострочення його виконання, то останній мав захищати свої права саме в цьому провадженні, заперечуючи проти позову та доводячи відсутність такого обов`язку, що, як зазначено вище, останнім і було зроблено.

Враховуючи викладене, суду першої інстанції необхідно було відмовити в зустрічному позові з підстав обрання ТОВ «Агрістар» неналежного та неефективного способу захисту права та інтересу.

Отже, зустрічний позов не підлягає задоволенню через обрання ТОВ «Агрістар» неналежного та неефективного способу захисту, а не з підстав необґрунтованості таких вимог, як на це помилково послався суд першої інстанції.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , а оскаржуване рішення підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Враховуючи часткове задоволення апеляційної скарги та відмову судом апеляційної інстанції у задоволенні первісного позову, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України щодо розподілу витрат пропорційно задоволеним позовним вимогам, витрати ТОВ "Агрістар" щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду в частині задоволення первісного позову підлягають покладенню на Товариство з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" в розмірі, який відповідає максимальній ставці, встановленій для оскарження рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог первісного позову - (150% від 350 прожиткових мінімумів станом на 01.01.23) - в сумі 1409100 грн.

При цьому колегія суддів зауважує, що скаржником помилково було сплачено за подання апеляційної скарги в частині первісного позову судовий збір на загальну суму 2818200 грн. замість 1409100 грн., тобто переплачено судовий збір на 1409100 грн., внаслідок його сплати, виходячи з максимальної ставки за кожну з 2-х матеріальних вимог первісного позову, а не із загальної суми цих вимог, яка й становить ціну позову згідно з п. 3 ч. 1 ст. 165 ГПК України та базу для обчислення судового збору згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 статі 4 Закону України "Про судовий збір".

Така сума переплати судового збору за апеляційну скаргу не може бути покладена на іншу сторону в порядку розподілу судових витрат, але скаржник не позбавлений права заявити клопотання суду апеляційної інстанції про її повернення відповідно до статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, п. 2 ч.1 ст. 275, п. 4 ч. 1 ст. 277, ст.ст. 281, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 12.06.23 у справі № 922/193/23 скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволенні первісного позову відмовити.

В задоволенні зустрічного позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трайгон Фармінг Харків" (04116, м. Київ, вул. Старокиївська, буд. 10 Г, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрістар" (61124, м. Харків, вул. Матросова, буд. 1-А, ) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1409 100 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.09.23

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль