ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 Справа № 914/2207/23

За позовом: Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА, м. Київ

до відповідача: Львівського комунального автотранспортного підприємства №1, м. Львів

про: стягнення виплаченого страхового відшкодування

Суддя Коссак С.М.

за участі секретаря Яворська В.

Представники: не з`явився;

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Приватним акціонерним товариством Страхова компанія УНІКА, м. Київ до відповідача Львівського комунального автотранспортного підприємства №1, м. Львів про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 24 430,66грн.

У поданій позовній заяві позивач просить стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 2684,00грн.

Ухвалою суду від 24.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та розгляд справи по суті призначено на 08.09.2023 року на 10:00год.

В судове засідання 08.09.2023 року учасники справи явку представників не забезпечили. Жодних заяв, клопотань процесуального характеру від позивача та від відповідача до суду не надходило. Відтак, ухвалою суду від 08.09.2023 року розгляд справи по суті відкладено на 22.09.2023 року на 10год. 50хв.

Ухвалою суду від 20.09.2023 року клопотання представника позивача - Приватного акціонерного товариства Страхова компанія УНІКА (за вх.№22636/23 від 19.09.2023) про участь у судовому засіданні, призначеному на 22.09.2023 р. о 10:50 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

В судове засідання 22.09.2023 року позивач явку уповноваженого представника не забезпечив, 22.07.2023 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі за вх.№ 23011/23.

В судове засідання 22.09.2023 року відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив, суд належним чином та завчасно (25.07.2023 року та 11.09.2023 року) повідомив відповідача про день та час розгляду справи, про що свідчить список розсилки поштової кореспонденції. Згідно відстеження поштового відправлення за трекінгом №989, відправлення вручено особисто 28.08.2023 року, відтак відповідачу відомо про розгляд справи та він мав достатньо часу висловлення своєї позиції щодо позовних вимог.

Відповідно до пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Ухвали суду надіслані учасникам справи за адресами, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та адресами, яка вказана позивачем у позовній заяві.

В матеріалах справи достатньо доказів для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення.

Аргументи позивача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ПРАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь СТОТОВ «НІКО - ЗАХІД» в розмірі 62 821,03грн., що підтверджується платіжними дорученнями №240001 від 16.08.2021 року на суму 54 950,40 грн. та №240016 від 16.08.2021 року на суму 7870,63 грн. На момент дорожньо- транспортної пригоди, цивільно - правова відповідальність автобуса «ЕЛЕКТРОН» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №203962315, у зв`язку з чим ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУАННЯ» здійснив виплату страхового відшкодування на користь ПРАТ «СК «УНІКА» в розмірі 41 390,37грн., що підтверджується платіжним дорученням №55123124 від 27.09.2021 року. Відтак, позивач вважає, що відповідно до положень ч.1 ст.1172 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до нього, в межах суми 21 430,66 грн., перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. (62 821,03грн. 41390,37грн.=21430,66грн.), яку позивач просить стягнути з відповідача, оскільки винуватець ДТП ОСОБА_1 працював на посаді водія у Львівському комунального автотранспортного підприємства №1.

Попередній розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, складається з суми сплаченого судового збору у розмірі 2684,00грн.

Аргументи відповідача.

Вимог ухвали суду не виконав, проти позову в установленому порядку не заперечив. Тому суд розглянув справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи.

30.07.2021 року у м. Львові на перехресті вул. Промислова та вул. Липинського сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автобуса «ЕЛЕКТРОН» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «MITSUBISHI» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . В наслідок дорожньо - транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Шевченківського районного суду міста Львова від 10.09.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 466/7167/21 ОСОБА_1 , працюючого у Львівському комунальному автотранспортному підприємстві №1, визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУПАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

На момент дорожньо - транспортної пригоди, майнові інтереси власника автомобіля «MITSUBISHI» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 були застраховані в ПРАТ «СК «УНІКА» договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 014034/4615/0000126 від 10.09.2020 року.

Власник пошкодженого автомобіля «MITSUBISHI» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 звернувся до ПРАТ «СК «УНІКА» із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Дана заява була розглянута, пошкодження застрахованого транспортного засобу визнано страховим випадком, у зв`язку з чим, на підставі: протоколу огляду транспортного засобу від 30.07.2021 року; рахунку № НОМЕР_3 від 02.08.2021 року; рахунку № 234/1 від 11.08.2021 року; ремонтної калькуляції № 00447961 від 11.08.2021 року; страхового акту № 00447961 від 13.08.2021 року.

ПРАТ «СК «УНІКА» здійснило виплату суми страхового відшкодування на користь СТОТОВ «НІКО - ЗАХІД» в розмірі 62 821,03грн., що підтверджується платіжними дорученнями №240001 від 16.08.2021 року на суму 54 950,40 грн. та №240016 від 16.08.2021 року на суму 7870,63 грн.

На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно - правова відповідальність автобуса «ЕЛЕКТРОН» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 була застрахована в ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №203962315, у зв`язку з чим ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУАННЯ» здійснив виплату страхового відшкодування на користь ПРАТ «СК «УНІКА» в розмірі 41 390,37грн., що підтверджується платіжним дорученням №55123124 від 27.09.2021 року.

Відтак, позивач вважає, що відповідно до положень ч.1 ст.1172 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» до нього, в межах суми 21 430,66 грн., перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. (62 821,03грн. 41390,37грн.=21430,66грн.)

Норми права та висновки суду.

За змістом ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Статтею 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 5 Закону об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 6 Закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована в ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» полісом обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів №203962315, а забезпеченим транспортним засобом виступає автобуса «ЕЛЕКТРОН» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить Львівському комунальному автотранспортному підприємства №1.

30.07.2021 року ОСОБА_1 , працюючи у Львівському комунальному автотранспортному підприємстві №1, керуючи автобусом «ЕЛЕКТРОН» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Львові на перехресті вул. Промислова та вул. Липинського здійснив зіткнення з автомобілем «MITSUBISHI» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті ДТП транспортний засіб марки «MITSUBISHI», отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Приписами ст. 28 Закону передбачено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічну норму містить ст.27 Закону України «Про страхування».

Статтею 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно із ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

З аналізу положень вказаної норми випливає, що відповідальність юридичної або фізичної особи за шкоду, завдану їхнім працівником, наступає лише у випадках, коли заподіювач шкоди не лише перебуває з такою юридичною або фізичною особою в трудових відносинах, а й заподіяв відповідну шкоду саме у зв`язку та під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків.

Виконанням працівником своїх трудових (службових) обов`язків є виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов`язків працівника.

Вказане узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.07.2018 по справі №914/820/17.

Як встановлено судом та зазначено у постанові Шевченківського районного суду міста Львова від 10.09.2021 року у справі про адміністративне правопорушення № 466/7167/21, на момент настання ДТП ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із відповідачем та виконував свої трудові обов`язки зі здійснення перевезень маршрутним транспортним засобом автобусом «ЕЛЕКТРОН» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стаття 1166 Цивільного кодексу України передбачає обов`язок особи, винної у заподіянні шкоди, відшкодувати її в повному обсязі.

Частинами 1, 2 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина особи, яка керувала автобусом «ЕЛЕКТРОН» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - ОСОБА_1 (водія Львівського комунального автотранспортного підприємства №1), встановлена в судовому порядку.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Зі змісту вищенаведених норм законодавства слідує, що у спірних правовідносинах відшкодування шкоди в порядку ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування» має відбуватися з завдавача шкоди.

Враховуючи, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 та відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Оскільки, розмір витрат позивача на виплату страхового відшкодування складає 62 821,03грн., при цьому, договором добровільного страхування наземних транспортів №014034/4615/0000126 від 10.09.2020 року покрито лише частину шкоди на суму 41390,37грн., то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача складає 21 430,66 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що до позивача перейшло в межах суми 21430,66 грн., право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Зважаючи на вищевикладене, суд доходить висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів щодо існування матеріальної шкоди та обставин, встановлених судом, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а стягненню з відповідача підлягає 21430,66грн. виплаченого страхового відшкодування.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, у зв`язку з задоволенням позовних вимог, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 231, 236, 237, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Львівського комунального автотранспортного підприємства №1 (79066, м. Львів, вул. Грунтова, будинок 1-Б, ) на користь Приватного акціонерного товариства «УНІКА» (04112, м. Київ, вул. Олени Теліги, будинок 6, літера В, ) 21 430,66грн. страхового відшкодування та 2684,00грн. судового збору.

3. Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

4. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://court.gov.ua/fair/sud5015, а також у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою - http://reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 26.09.2023 року.

Суддя Коссак С.М.