ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року м. Черкаси Справа № 925/1061/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Зарічанської З.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Завод гідравлічних машин "Цукрогідромаш"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ"

про стягнення 54 468,49 грн.

До Господарського суду Черкаської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Завод гідравлічних машин "Цукрогідромаш" (далі - ПрАТ "Завод гідравлічних машин "Цукрогідромаш") від 03.08.2023 до Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" (далі - ПрАТ "Черкаське хімволокно") в особі Відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" про стягнення заборгованість в сумі 50 000 грн, три відсотки річних у сумі 254,79 грн, пеню у сумі 4 213,70 грн, всього 54 468,49 грн.

Ухвалою від 07.08.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 925/1061/23. Постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; розпочати розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження 05.09.2023. Встановив сторонам строки для подання заяв по суті.

Суд враховує, що ухвалу про відкриття провадження у справі направлено представнику позивача та відповідачу за допомогою системи "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку електронного листа.

Відтак суд дійшов висновку, що позивач та відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом.

16.08.2023 від відповідача надійшла заява №795 від 15.08.2023 про часткове визнання позову, у якій відповідач просить позовні вимоги ТОВ "Нова Формула" задовольнити частково, а саме:

- Зменшити заявлений розмір пені на 75%;

- Прийняти часткове визнання позову відповідачем і задовольнити вимоги позивача, в частині стягнення 50000,00 грн заборгованості, 4213,70 грн пені, 254,79 грн 3% річних та 2684,00 грн судового збору;

- Відмовити позивачеві в задоволенні вимог в частині стягнення 75% пені та судових витрат на правничу допомогу.

При цьому відповідач наголошує, що в ч. 5 ст. 129 ГПК України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Дослідивши заяву, надану відповідачем, суд доходить висновку, що останній визнає позов лише частково, а саме просить зменшити заявлений розмір пені на 75%, прийняти часткове визнання позову відповідачем і задовольнити вимоги позивача, в частині стягнення 50000,00 грн заборгованості, 4213,70 грн пені, 254,79 грн 3% річних та 2684,00 грн судового збору, відмовити позивачеві в задоволенні вимог в частині стягнення 75% пені та судових витрат на правничу допомогу, тому відсутні підстави для застосування положень ч. 1 ст. 130 ГПК України, яка застосовується лише в разі повного однозначного визнання позову.

22.08.2023 за допомогою системи "Електронний суд" від позивача надійшло заперечення на заяву про часткове визнання позову від 15.08.2023 №795, до якого додано копію платіжного доручення №1255 від 22.08.2023, відповідно до якого сплачено позивачем на рахунок Аурум Лекс АО 6 000 грн із призначенням платежу "оплата зг. рах. № 65 від 02.08.23р. за правову допомогу щодо складання позовної заяви та юр.супровід в госп.суді Черкаської області про стягнення заборгованості з ПрАТ "Черкаське хімволокно" без ПДВ". Позивач наполягає на задоволенні позову в повному обсязі та стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, господарський суд встановив таке.

25.04.2023 між ПрАТ "Завод гідравлічних машин "Цукрогідромаш" (постачальник) та ПрАТ "Черкаське хімволокно", в інтересах якого діяв відокремлений підрозділ "Черкаська ТЕЦ" (покупець) укладено Договір поставки № 97 ВТ (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1, 1.2 Договору постачальник бере на себе зобов`язання за замовленням покупця поставити насосний агрегат Д320-50, код ДК 021:2015 - 42120000-6 Насоси та компресори (далі - Товар), а покупець прийняти цей Товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Характеристики, кількість та вартість Товару, визначена у Специфікації (Додаток №1), яка є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п. 2.1, 2.2 Договору поставка Товару здійснюється на умовах терміну DDP міжнародних правил ІНКОТЕРМС-2010 до місця призначення: м. Черкаси, проспект Хіміків, 76. Постачальник здійснює поставку Товару протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати отримання попередньої оплати відповідно до п.3.2.1. цього Договору.

Відповідно до п. 3.2, 3.3 Договору оплата Товару, визначеного у Специфікації за цим Договором, здійснюється покупцем на підставі виставленого постачальником рахунку на оплату у наступному порядку:

- Покупець перераховує постачальнику 50% від загальної вартості товару, що становить 102 000,00 грн (сто дві тисячі гривень нуль копійок) у т.ч. ПДВ 20% 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) протягом 10 (десяти) банківських днів з дня отримання рахунку;

- Остаточний розрахунок - 50% від загальної вартості товару, що становить 102 000,00 грн (сто дві тисячі гривень нуль копійок) у т.ч. ПДВ 20% 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень нуль копійок) покупець здійснює протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі.

Розрахунок здійснюється у національній валюті України - гривні та у безготівковій формі, шляхом перерахування покупцем коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений у ст. 11 даного Договору.

За п. 4.3 Договору приймання Товару за кількістю та наявністю явних недоліків здійснюється у місці призначення, після перевірки покупцем:

- наявності документів, визначених п. 4.7. цього Договору;

- відповідності технічним вимогам для даного виду Товару та вимогам нормативної документації ДСТУ (ГОСТ).

Відповідно до п. 4.5 Договору протягом 2 (двох) робочих днів після здійснення перевірки Товару, в разі відсутності зауважень у покупця, останній на підставі позитивного Протоколу випробувань підписує два екземпляри акту приймання-передачі Товару та один екземпляр передає постачальнику нарочно або засобами поштового зв`язку.

Відповідно до п. 4.6. Договору у разі наявності зауважень покупця до якості Товару, що поставлений постачальником, з підстав невідповідності умовам цього Договору, протягом 7 (семи) робочих днів з дати поставки Товару за місцем призначення, сторони підписують Протокол випробувань, в якому зазначають перелік виявлених недоліків та строк їх усунення постачальником власними силами та за його рахунок.

Згідно з п. 4.7 Договору у момент передачі Товару у місці призначення, постачальник надає покупцю (його повноважному представнику) оригінали наступних документів: рахунок; видаткову накладну; акт приймання-передачі Товару, дата підписання якого визначається замовником відповідно до умов Договору, у 2 (двох) екземплярах; паспорт/ сертифікат/свідоцтво якості на Товар (копія, засвідчена постачальником), який має містити загальні відомості про Товар, технічні характеристики, дату виготовлення, порядок експлуатації, гарантійний строк (не може бути менший за гарантійний строк, зазначений у цьому Договорі) та інше; товарно-транспортну накладну.

25.04.2023 постачальником та покупцем підписано Специфікацію № 1 до Договору (надалі - Специфікація № 1), якою визначено належний до поставки товар, а саме: насосний агрегат Д320-50, у кількості 1 шт. на загальну суму з ПДВ 204 000,00грн.

Відповідно до рахунку на оплату №38 від 26.04.2023 на виконання умов Договору відповідачем 30.04.2023 було здійснено передоплату 50% від загальної вартості Товару, що становить 102 000,00 грн, що підтверджується випискою з рахунку позивача (а.с. 11, зі звороту).

Відповідно до умов Договору, позивач здійснив поставку відповідачу Товару, визначеного Специфікацією № 1, а саме: насосний агрегат Д320-50, у кількості 1 шт. на загальну суму з ПДВ 204 000,00 грн., що підтверджується: видатковою накладною № 40 від 17.05.2023 (а.с.24), актом приймання-передачі від 17.05.2023 (а.с. 21), товарно-транспортною накладною №Р40 від 17.05.2023 (а.с. 20).

Поставлений товар прийнято відповідачем без зауважень та претензій щодо якості та кількості.

Отже, передбачені Договором зобов`язання по поставці товару позивачем виконано повністю та належним чином.

Відповідачем 11.07.2023 було здійснено оплату частини вартості товару у розмірі 52 000,00 грн, що підтверджується випискою з рахунку позивача (а.с. 11).

Суд встановив, що всього відповідачем було сплачено 154 000,00 грн. Залишок несплаченої суми вартості товару складає 50 000 грн, остаточний строк зі сплати (десять банківських днів після поставки) сплив 31.05.2023, що і стало причиною звернення до суду з даним позовом.

Розглядаючи спір, суд враховує такі положення чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 264 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) матеріально-технічне постачання та збут продукції виробничо-технічного призначення і виробів народного споживання як власного виробництва, так і придбаних у інших суб`єктів господарювання, здійснюються суб`єктами господарювання шляхом поставки, а у випадках, передбачених цим Кодексом, також на основі договорів купівлі-продажу.

Як передбачено в ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Статтею 655 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України - покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст. 525 ЦК України)

Ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1-2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі ст. 530 ЦК України - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи положення п. 3.2. Договору оплата Товару мала бути здійснена до 31.05.2023 включно (протягом 10 (десяти) банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі, що підтверджується підписаним Сторонами актом приймання-передачі Товару від 17.05.2023).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. (ст. 611 ЦК України)

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України - неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Штрафними санкціями згідно зі ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Суб`єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6.2 Договору, у разі несвоєчасного розрахунку за отриманий Товар постачальник має право вимагати від покупця сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період нарахування, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення заборгованості.

На підставі зазначеного позивач нарахував пеню в сумі 4 213,70 грн за період 31.05.2023-31.07.2023.

Проте, як встановлено судом вище, останній день можливої сплати - 31.05.2023 включно, і тільки з 01.06.2023 боржник є таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання. Судом перераховано суму пені з 01.06.2023 по 31.07.2023 і визначено, що вона складає 4 145,21 грн.

Ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На виконання приписів ч. 2 ст. 625 ЦК України позивач нарахував 3% річних в загальній сумі 254,79 грн за період з 31.05.2023 по 31.07.2023. Судом здійснено перерахунок 3% річних за період з 01.06.2023 по 31.07.2023 і встановлено що сума 3% річних складає 250,68 грн.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені на 75 %, викладеного у відзиві на позов, господарський суд зазначає таке.

Ст. 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

З аналізу наведених норм законодавства випливає, що зменшення розміру заявленої до стягнення пені є правом суду. При цьому господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку виняткових обставин, за яких можливе зменшення пені, а також розмір, до якого підлягає їх зменшення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків), тощо.

Слід зазначити, що поняття значно та надмірно, при застосуванні ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України, є оціночними і мають конкретизуватися судом у кожному конкретному випадку. Правила ч. 3 ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Одночасно, в чинному законодавстві України відсутній вичерпний перелік виняткових випадків, за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку. Отже, вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів ст. 86 ГПК України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обов`язок доведення наявності підстав для зменшення нарахувань покладений саме на відповідача.

Однак, відповідачем не наведено обґрунтувань щодо винятковості випадку несвоєчасного розрахунку за поставлений товар, не подано будь-яких доказів на підтвердження фінансового стану ПрАТ "Черкаське хімволокно" та не повідомлено про ймовірні негативні наслідки у разі стягнення сум в заявлених розмірах. Відповідачем не надано жодних доказів, які могли б підтвердити обставини, що свідчать про наявність підстав для зменшення розміру пені.

Отже, досліджуючи матеріали справи, господарський суд не знаходить підстав для зменшення розміру пені та відмовляє у такому клопотанні відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд задовольняє позов частково на суму 54 395,89 грн, з яких 50 000 грн основного боргу, три відсотки річних у сумі 250,68 грн, пеню у сумі 4 145,21 грн. В решті позову слід відмовити.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі - Закон № 5076-VI), котра зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. (ст. 30 Закону № 5076-VI)

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу ПрАТ "Завод гідравлічних машин "Цукрогідромаш" надано документи, які свідчать про такі обставини.

01.09.2017 Приватним акціонерним товариством "Завод гідравлічних машин "Цукрогідромаш" (далі - Клієнт) та Адвокатське об`єднання "Аурум Лекс" (далі - Об`єднання) підписали Договір про надання правової допомоги № 01/09/7 (далі - Договір про надання правової допомоги), відповідно до п. 1.1. якого, за даним Договором Об`єднання, зобов`язується надати послуги з правової допомоги та юридичного супроводу діяльності Клієнта, згідно з його завданням (далі - Послуги), а Клієнт зобов`язується оплатити ці послуги.

Відповідно п. 2.1. Договору про надання правової допомоги, Об`єднання надає Клієнту наступні види послуг, зокрема:

2.1.3. складання проектів різних документів, зокрема проектів договорів та інших угод, позовних заяв, відзивів, претензій, заяв, скарг, клопотань, інших документів;

2.1.6. представництво інтересів Клієнта в судових органах, зокрема підготовка до розгляду і ведення справ в судах загальної юрисдикції, господарських, адміністративних і третейських судах України, до компетенції яких відноситься вирішення спорів, які стосуються інтересів Клієнта або зазначених ним осіб.

Відповідно до пп. 3.2.3. Договору про надання правової допомоги, Клієнт виплачує Об`єднанню винагороду на умовах і в порядку, визначених цим Договором, а також додаткові витрати, понесені Об`єднанням і попередньо узгоджені з Клієнтом.

Надання Об`єднанням послуг в рамках даного Договору може здійснюватися на підставі:

- додатків, що укладаються Сторонами в рамках даного Договору;

- додаткових угод, що укладаються Сторонами в рамках даного Договору;

- за письмовим запитом Клієнта;

- усних запитів та доручень Клієнта. (п. 4.1. Договору про надання правової допомоги)

У разі видачі Клієнтом доручення Об`єднанню на надання послуг у вигляді письмового запиту, такі завдання (запити, доручення) можуть бути згодом відображені в підписаній Сторонами додатковій угоді. Після отримання письмового запиту Клієнта Об`єднання, не більше ніж у дводенний термін з моменту отримання запиту вправі наполягати на укладенні додатку до цього Договору про надання певних юридичних послуг, в якому будуть конкретизовані завдання (запит, доручення) Клієнта та умови його виконання Об`єднанням. Відмова Клієнта підписати додаткову угоду про надання юридичних послуг (ухилення від його підписання впродовж розумного строку) розглядається Сторонами як відмова Клієнта від відповідного завдання (запиту, доручення) Об`єднанню. (п. 4.2. Договору про надання правової допомоги)

Оплата Клієнтом наданих послуг здійснюється на умовах, визначених 5 Розділом даного Договору. По закінченню місяця Сторони складають двосторонній акт здачі-приймання в двох примірниках, по одному для кожної Сторони. (п. 4.6. Договору про надання правової допомоги)

Сторони погодили встановити щомісячну абонентську плату у розмірі 10 000,00 (десять тисяч гривень 00 коп.) грн. без ПДВ за надання послуг, передбачених п. 2.1.1. - 2.1.5 Договору, а також послуг, передбачених п. 2.1.6 Договору, але у кількості до 3 (трьох) судових засідань на місяць. Надання інших юридичних послуг, у відповідності до п. 2.1.7 Договору, здійснюються сторонами на підставі додаткових угод, що укладаються Сторонами в рамках Договору. (п. 5.1. Договору про надання правової допомоги)

Клієнт сплачує послуги згідно з виставленими Об`єднанням рахунками. (п. 5.2. Договору про надання правової допомоги)

Даний договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами та діє до 31.08.2018р. включно, а в частині виконання зобов`язань - до повного їх виконання. (п. 8.1. Договору про надання правової допомоги)

02.07.2018 Сторонами підписано Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги № 01/09/7 від "01" вересня 2017 року, відповідно до п. 1 якої, Сторони домовились внести зміни до п. 8.1. Договору та викласти його в наступній новій редакції:

"8.1. Даний договір вступає в силу з моменту підписання його Сторонами та діє до повного виконання зобов`язань".

31.12.2021 Сторонами підписано Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги № 01/09/7 від "01" вересня 2017 року, відповідно до п. 1 якої Сторони домовились з 01.01.2022 року викласти розділ 2 та розділ 5 Договору про надання правової допомоги № 01/09/7 від "01" вересня 2017 року в наступній редакції:

"2. Перелік послуг

2.1. Об`єднання надає Клієнту наступні види послуг:

2.1.1. консультування Клієнта або вказаних ним осіб з питань чинного законодавства України, а також правозастосовної практики в усній або письмовій формі;

2.1.2. підготовка юридичних висновків з потрібних Клієнту питань, зокрема щодо документів, які направляються Клієнтом Об`єднанню для юридичного аналізу;

2.1.3. складання проектів різних документів, зокрема проектів договорів, інших документів та інших угод;

2.1.4. представництво інтересів Клієнта у відносинах з третіми особами, зокрема участь від імені Клієнта (або спільно з Клієнтом) в переговорах, нарадах, зборах та інших зустрічах;

2.1.5. представництво інтересів Клієнта в правоохоронних, податкових, антимонопольних та інших державних органах України;

2.1.6. складання проектів позовних заяв, відзивів, претензій, заяв, скарг, клопотань, інших процесуальних документів, представництво інтересів Клієнта в судових органах, зокрема підготовка до розгляду і ведення справ в судах загальної юрисдикції, господарських, адміністративних і третейських судах України, до компетенції яких відноситься вирішення спорів, які стосуються інтересів Клієнта або зазначених ним осіб;

2.1.7. надання інших послуг юридичного та консультаційного характеру в інтересах Клієнта або вказаних ним осіб відповідно до завдання.

5. Вартість послуг та порядок розрахунків.

5.1. Сторони погодили встановити щомісячну вартість послуг (Винагороду) у розмірі 5 000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) грн. без ПДВ за надання послуг, передбачених п. 2.1.1. - 2.1.5. Договору.

5.2. Інші юридичні послуги, зазначені в п.п. 2.1.6. - 2.1.7. Договору, Клієнт сплачує відповідно до виставлених Об`єднанням рахунків."

02.08.2023 Адвокатське об`єднання "Аурум Лекс" виставило позивачу Рахунок на оплату № 65 найменування послуги "Правова допомога щодо складання позовної заяви та юридичного супроводу ПрАТ "Цукрогідромаш" в Господарському суді Черкаської області про стягнення заборгованості з ПрАТ "Черкаське хімволокно"" на загальну суму з ПДВ 6 000 грн.

Оскільки п. 5.2. Додаткової угоди від 31.12.2021 передбачено, що юридичні послуги клієнт сплачує відповідно до виставлених Об`єднанням рахунків, суд розцінює зазначені в рахунку № 65 від 02.08.2023 послуги як опис робіт, наданих адвокатом позивачу.

До справи додано платіжну інструкцію від 22.08.2023 № 1256, відповідно до якої сплачено позивачем на рахунок Аурум Лекс АО 6 000 грн із призначенням платежу "оплата зг. рах. № 65 від 02.08.23р. за правову допомогу щодо складання позовної заяви та юр.супровід в госп.суді Черкаської області про стягнення заборгованості з ПрАТ "Черкаське хімволокно" без ПДВ".

Отже, є підтвердженим факт понесення позивачем при розгляді даної справи судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 ГПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідач у клопотанні про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, викладеному у відзиві на позов наводить позиції судів вищих інстанцій, які передбачають можливість зменшення суми судових витрат у випадку їх заперечення іншою стороною. Водночас жодних аргументів щодо неспівмірності чи безпідставності заявлених до стягнення позивачем судових витрат відповідачем не наведено.

Так, аналізуючи судові витрати позивача на правничу допомогу суд встановив, що заявлені витрати складають 11 % від ціни позову, що не є непропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову; поведінка позивача не призвела до затягування розгляду справи, ним не заявлялися необґрунтовані клопотання тощо; незначне завищення позовних вимог має наслідком пропорційний розподіл судових витрат між сторонами відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України, тому вказане враховано судом.

Господарський суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Таким чином, оскільки відповідачем не доведено неспівмірність заявлених позивачем витрат, витрати позивача на правову допомогу в розмірі 6 000 грн є підтвердженими та співмірними зі складністю справи і виконаною адвокатом роботою.

Господарський суд на підставі п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України покладає витрати на професійну правничу допомогу на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 74, 76-77, 123, 129, 233, 236-241, 247, 251-252, 326-327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" (ідентифікаційний код 00204033, просп. Хіміків, 76, м. Черкаси, 18013), на користь Приватного акціонерного товариства "Завод гідравлічних машин "Цукрогідромаш" (ідентифікаційний код 00380014, вул. Архангельська, буд. 94, м. Кропивницький, Кіровоградська обл., 25006) 50 000 грн основного боргу, три відсотки річних у сумі 250,68 грн, пеню у сумі 4 145,21 грн, а також 2 680,42 грн судового збору і 5 992 грн витрат на професійну правничу допомогу.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/.

Дата складення повного судового рішення 26.09.2023.

Суддя Зоя ЗАРІЧАНСЬКА