ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.09.2023 Справа № 917/558/23

Суддя Погрібна С.В., після виходу з тривалої відпустки, розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Акціонерного товариства "Укртелеком", бульвар Т. Шевченка, 18, м. Київ, 01601 в особі Полтавської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", вул. Соборності, 33, м. Полтава, 36000

до Фізичної особи-підприємця Данчук Діани Володимирівни, АДРЕСА_1

про стягнення 29 375,27 грн,

без виклику сторін,

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укртелеком" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою в особі Полтавської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" до Фізичної особи-підприємця Данчук Діани Володимирівни про стягнення 29 375,27 грн, з яких: 21 614,61 грн основна заборгованість за Договором оренди комерційного майна № 07-199/18 від 16.03.2018, 6910,78 грн інфляційні нарахування, 442,21 грн 3 % річних та 407,67 грн пеня.

Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін; встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов, оформленого згідно з вимогами частини 3 статті 165 ГПК України, з додатками, передбаченими частинами 6, 7 статті 165 ГПК України - 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановлено відповідачу строк для подання заяви з запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, передбаченої приписами частини 4 статті 250 ГПК України - 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановлено відповідачу строк для подання суду (за бажанням) клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін - 15 днів з дня вручення даної ухвали; роз`яснено сторонам, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк для подання відзиву, позивач разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву (частина 7 статті 252 ГПК України).

Відповідач наданим йому правом на судовий захист не скористався, відзив на позовну заяву не надав, належним чином повідомлений про розгляд цієї справи. Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.

Згідно відомостей з ЄДРЮОФО-П та громадських формувань відповідач зареєстрована як Фізична особа-підприємець (ідент. код ), в стадії припинення не перебуває.

Позивачем надіслано заяву з доказами часткової оплати відповідачем суми боргу, які долучені судом до матеріалів справи (вх. № 6410).

Надана позивачем платіжна інструкція свідчить про сплату відповідачем суми основного боргу, в зв`язку з чим провадження у справі в цій частині підлягає закриттю.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Рішення виноситься суддею з урахуванням строку перебування судді у тривалій відпустці.

Відповідно до частини 2 статті 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне:

16.03.2018 між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» (позивач) та Фізичною особою-підприємцем Шепель Діаною Володимирівною (Відповідач, прізвище змінено на Данчук після державної реєстрації шлюбу) було укладено договір № 07-199/18 оренди комерційної нерухомості (Договір).

Вказаний Договір укладений у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди від 21.03.2017 № 11-246/17 з того ж самого предмету.

Відповідно до п. 1.1. Договору відповідач взяв у строкове платне користування комерційну нерухомість ПАТ "Укртелеком", яка розташована за адресою: м. Полтава, вул. Європейська, буд. 6-а, загальною площею 21,25 м2 (Майно), для розміщення офісу.

Відповідно до п. 12.1. Договору, Договір набирає чинності після підписання його Сторонами і діє до 28 лютого 2019 року включно та до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань.

За домовленістю Сторін орендна плата складається з плати за приміщення та плати за послуги з утримання комерційної нерухомості (п. 3.1. Договору)

В п. 3.2. Договору сторони погодили, що починаючи з 01.03.2019 року орендна ставка за оренду комерційної нерухомості автоматично збільшується на 10 % (десять відсотків) від ставок Орендної плати, що діяли за попередній рік оренди. При цьому Сторони погодилися, що така зміна ставок Орендної плати відбуватиметься без укладення будь-яких змін та доповнень до цього Договору.

Пунктами 3.6. та 3.9. вказаного Договору Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату (з урахуванням витрат на відшкодування вартості електроенергії) шляхом перерахування у безготівковому порядку на поточний банківський рахунок Орендодавця (Позивача) до 20 числа розрахункового місяця.

Пунктом 3.10 Договору встановлено, що у разі неотримання рахунків та інших первинних документів до 20 числа місяця, що настає після розрахункового періоду Орендар повинен звернутися до Орендодавця для отримання інформації про належну до сплати суму. Неотримання рахунків не є підставою для несплати щомісячних платежів.

Пунктом 3.12. Договору встановлено, що орендна плата за перший та останній місяць розраховується Орендодавцем з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до Акта передачі-приймання орендованого майна. Орендна плата за останній місяць оренди сплачується Орендарем не пізніше 10 календарних днів з дати підписання Акта передачі-приймання майна.

Відповідно до пункту 6.1.3. Договору Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату та інші платежі, передбачені вказаним Договором.

У випадку закінчення строку дії Договору та у випадках, передбачених Договором, у відповідності до п. 2.3. Договору, Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю майно, разом з отриманими приналежностями, обладнанням, інвентарем, а також з усіма поліпшеннями, які неможливо відокремити від Майна, в належному стані, з урахуванням природного зносу, не пізніше останнього дня строку дії Договору. При цьому, Сторони підписують Акт приймання-передачі Майна з оренди.

Факт передачі Майна в оренду 01.03.2018 підтверджується Актом приймання-передачі майна, підписаним уповноваженими представниками сторін Договору, та наведений в Додатку № 1 до Договору.

Позивач вказує, що після закінчення терміну дії Договору, відповідач не повернув позивачу Майно за Актом передачі-приймання, як це передбачено п. 2.3. Договору, та частиною другою статті 795 Цивільного кодексу України, а тому починаючи з 01.03.2019 продовжував користуватися вищевказаним Майном позивача.

Тому, на думку позивача, настали правові наслідки продовження користування майном після закінчення строку договору найму, встановлені статтею 764 Цивільного кодексу України.

Як зазначає позивач, протягом дії Договору він належним чином виконував свої зобов`язання, відповідач претензій щодо наданих послуг згідно із Договором не пред`являв.

Вказані позивачем обставини підтверджуються рахунками-актами на оплату послуг з березня 2018 року по грудень 2021 року та Довідкою АТ «Перший український міжнародний банк» від 27.03.2023 № КНО-52.5.2.1/130 стосовно платежів відповідача по Договору від 16.03.2018 № 07-199/18., в свою чергу відповідач, користуючись орендованим приміщенням, в порушення вимог Договору не своєчасно та не в повному обсязі вносив орендну плату, зокрема за період оренди з травня 2021 року по грудень 2021 року включно, що призвело до утворення заборгованості в розмірі 21 614,61 грн, яка на час пред`явлення позову не сплачена.

Вказане стало приводом для звернення до суду з цим позовом.

Відповідач відзив на позов не надав.

Як вже зазначалось, після прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття судом провадження у справі відповідачем було сплачено суму основного боргу в повному обсязі у сумі 21 614,64 грн, що підтверджується платіжною інструкцією наявною в матеріалах справи.

У відповідності до статті 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, зокрема якщо відсутній предмет спору.

Відтак, враховуючи сплату відповідачем суми основного боргу, провадження в цій частині підлягає закриттю.

Окрім суми основного боргу, позивачем нараховано та заявлено до стягнення 6 910,78 грн інфляційних нарахувань, 442,21 грн 3 % річних та 407,67 грн пені. Розрахунки вказаних сум додано позивачем до матеріалів справи.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Відповідно до статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Основними видами господарських зобов`язань є майново-господарські зобов`язання та організаційно-господарські зобов`язання.

Згідно зі статтею 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 174 Господарського кодексу України серед підстав виникнення господарських зобов`язань передбачено господарські Договори.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

Зазначені положення викладені і в статті 193 ГК України.

Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або Законом.

Пунктом 8.2 Договору узгоджено, що у разі порушення строків виконання грошових зобов`язань за Договором, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує пеню від суми простроченого зобов`язання в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за весь час прострочення, починаючи з 21 числа розрахункового місяця.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до статті 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі (стаття 547 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши методику розрахунку пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних, здійснену позивачем, дійшов висновку про його правомірність.

Враховуючи викладене, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 6 910,78 грн інфляційних нарахувань, 442,21 грн 3 % річних та 407,67 грн пені.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Згідно статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору у відповідності до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись статтями 129, 231, 232-233, 237-238, 240, 252 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Закрити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 21 614,61 грн.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Данчук Діани Володимирівни ( АДРЕСА_1 , ідент код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" (бульвар Т. Шевченка, 18, м. Київ, 01601, ) в особі Полтавської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" (вул. Соборності, 33, м. Полтава, 36000, ) 6 910,78 грн інфляційних нарахувань, 442,21 грн 3 % річних, 407,67 грн пені та 2 684,00 грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення підписано 27.09.2023.

Суддя Погрібна С.В