РІШЕННЯ

22 вересня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/929/23
Господарський суд Чернігівської області у складі судді Фесюри М.В., за участю секретаря судового засідання Ткачової А. Ю., розглянувши справу

за позовом: Фізичної особи-підприємця Денисенко Костянтина Івановича,

РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідача: Комунального некомерційного підприємства Ічнянська міська лікарня Ічнянської міської ради, код 02006231, вул. Ковалівка, 6, м. Ічня, Ічнянський район, Чернігівська область, 16703,

про стягнення 1 086 073,41 грн

Представники сторін:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився.

Фізичною особою підприємцем Денисенко Костянтином Івановичем подано позов до Комунального некомерційного підприємства «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради про стягнення 1086073,41 грн, з яких: 676801,26 грн пені, 348418,92 грн інфляційних втрат та 60853,23 грн відсотків за користування коштами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем договору №01-01/21 від 01.01.2021 про закупівлю послуг (теплова енергія) за державні кошти.

Також позивачем заявлено до стягнення витрати зі сплати судового збору у розмірі 16 291,11 грн та витрати на правничу допомогу в сумі 35000,00 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2023 справа №927/929/23 передана на розгляд судді Фесюрі М.В.

Ухвалою суду від 11.07.2023, серед іншого, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, підготовче засідання призначено на 07.08.2023 року на 11:30.

24.07.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 01-21/537 від 19.07.2023, в якому КП Ічнянська міська лікарня Ічнянської міської ради заперечило проти позовних вимог у частині стягнення 676801,26 грн пені, оскільки в умовах воєнного стану законодавством України передбачено зменшення господарської відповідальності та заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафу, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. Комунальне некомерційне підприємство Ічнянська міська лікарня Ічнянської міської ради є некомерційним підприємством, що фінансується з державного та місцевого бюджету. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 676801,26 грн.

26.07.2023 на електронну адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, підписана електронним підписом, у якій позивач зазначає, що відповідач був обізнаний з приводу можливих наслідків та ризиків, в момент підписання Договору вже було передбачено обмеження щодо стягнення пені в період карантину, а тому, зазначаючи пункт у Договорі про стягнення та нарахування пені, такий пункт договору повинен виконуватись. Посилання відповідача на положення щодо заборони нарахування та стягнення пені вважає маніпулятивним.

Враховуючи перебування судді Фесюри М.В. у період з 01.08.2023 до 07.08.2023 на лікарняному, призначене на 07.08.2023 судове засідання не відбулось, про що сторони були повідомлені в телефонному режимі. Підготовче засідання призначено на 23.08.2023 о 09:30.

У зв`язку із значним пошкодженням будівлі суду внаслідок ракетного удару 19.08.2023, засідання, призначене на 23.08.2023 о 09:30 не відбулося, наступний розгляд справи призначено на 11.09.2023 о 09:30.

Від відповідача надійшло клопотання № 01-21/576 від 03.08.2023 про розгляд справи за відсутності його представника.

11.09.2023 суд постановив, із занесенням до протоколу судового засідання від 11.09.2023, про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті до 22.09.2023 до 09:00.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але у судове засідання 22.09.2023 не з`явилися. До початку судового засідання від представника позивача засобами електронного зв`язку надійшло письмове клопотання про проведення судового засідання за відсутності його представника. Позивач зазначає про те, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх у повному обсязі.

До початку судового засідання 22.09.2023 від представника позивача засобами електронного зв`язку надійшло письмове клопотання про проведення судового засідання за відсутності сторони позивача, яке задоволено судом.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, але у судове засідання 22.09.2023 не з`явилися.

У судовому засіданні 22.09.2023 на підставі ч. 6 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України суд підписав вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності, суд встановив:

За твердженням позивача, протягом 2019-2021 років між позивачем та відповідачем укладено ряд договорів на постачання теплової енергії:

11.11.2019 між Комунальним некомерційним підприємством «Ічнянська міська лікарня» (Замовник) та ФОП Денисенко К.І. (Постачальник) укладено Договір № 24-10/2019 про закупівлю послуг (теплова енергія) за державні кошти.

10.12.2019 між Комунальним некомерційним підприємством «Ічнянська міська лікарня» (Замовник) та ФОП Денисенко К.І. (Постачальник) укладено Договір № 02/12-2019 про закупівлю послуг (теплова енергія) за державні кошти.

Спожиті послуги за вказаними договорами відповідачем оплачено у повному обсязі.

01.01.2021 між Комунальним некомерційним підприємством «Ічнянська міська лікарня» (Замовник) та ФОП Денисенко К.І. (Постачальник) укладено Договір № 01-01/21 про закупівлю послуг (теплова енергія) за державні кошти (далі - Договір №01-01/21), відповідно до п.1.1. якого Постачальник зобов`язався у період дії Договору надати послуги код ДК 021:2015-09320000-8 Пара, гаряча вода та пов`язана продукція (постачання теплової енергії), а саме здійснювалося виробництво теплової енергії у вигляді гарячої води для опалення будівель і споруд Замовника в потрібних йому обсягах, а Замовник зобов`язувався приймати та оплачувати такі послуги.

За змістом п.1.2. Договору № 01-01/21 Постачальник постачає Замовнику пару та гарячу воду для опалення приміщень КНП «Ічнянська міська лікарня».

Відповідно до п.1.3. Договору №01-01/21, в редакції Додаткової угоди №1 від 08.02.2021, обсяг надання послуг: 943,96 Гкал.

Вартість однієї гігакалорії згідно тарифу на теплову енергію становить 1507,26 грн.

Згідно з пунктом 3.1 Договору № 01-01/21, в редакції Додаткової угоди №1 від 08.02.2021, ціна договору становить: 1422800,00 грн.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 Договору № 01-01/21 розрахунки проводяться шляхом: оплати Замовником після пред`явлення Постачальником рахунка на оплату послуг, що споживаються, виписаним на підставі показань приладів обліку (далі - рахунок). Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 4.4 Договору № 01-01/21 передбачено, що у разі виникнення у Замовника заборгованості з оплати вартості послуг з теплової енергії Сторони за взаємною згодою та в порядку, передбаченому законодавством, укладають графік погашення заборгованості, який оформляється Додатком до Договору. В разі відсутності графіка погашення заборгованості Постачальник має право грошові кошти, отримані від Замовника за теплову енергію в поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості Замовником відповідно до черговості її виникнення.

Пунктом 5.1. Договору № 01-01/21 передбачено - строк (термін) надання послуг: з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно. Сторони домовилися про те, що умови Договору розповсюджуються на правовідносини сторін, що склалися до моменту його укладання (Цивільний кодекс України» ст.631, п.3).

Відповідно до пунктів 10.1, 10.3 Договору № 01-01/21, Договір про надання послуг набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань по Договору. Дія Договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку.

Строк дії Договору та виконання зобов`язань щодо надання послуг може продовжуватися у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат Замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі (п.10.4 Договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

На виконання умов Договору № 01-01/21 відповідачу надані послуги, що підтверджується Актами про зняття показників розрахункового приладу обліку теплової енергії, Актами здачі-приймання робіт (надання послуг), рахунками на оплату:

- № 2 від 04.03.2021 на суму 398 640,12 грн (за спожиті 264,48 Гкал у січні 2021 року),

- № 6 від 01.03.2021 на суму 544 164,63 грн (за спожиті 357,52 Гкал у лютому 2021 року),

- №18 від 05.04.2021 на суму 357 550,35 грн (за спожиті 232,34 Гкал у березні 2021 року),

- №31 від 05.05.2021 на суму 189 670,66 грн (за спожиті 123,25 Гкал у квітні 2021 року),

- №35 від 13.05.2021 на суму 38 472,75 грн (за спожиті 25 Гкал у травні 2021 року).

Відповідачем частково оплачено надані позивачем у січні травні 2021 року послуги, а саме: 15.03.2021 оплачено рахунок №2 від 01.03.2021 на суму 398 640,12 грн, а також частково оплачено рахунок №6 від 01.03.2021 29.03.2021 на суму 45 321,55 грн та 27.04.2021 на суму 163 173,27 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем за лютий - травень 2021 року становить всього 921 363,57 грн (335 669,81 грн за лютий 2021 року + 357 550,35 грн за березень 2021 року + 189 670,66 грн за квітень 2021 року + 38 472,75 грн за травень 2021 року).

Згідно з Актом звірки взаємних розрахунків за період 01.10.2020 - 21.07.2021 між ФОП Денисенко Костянтином Івановичем і КНП «Ічнянська міська лікарня», що підписаний представниками сторін та скріплений печатками сторін, заборгованість відповідача становить 921363,57 грн.

27.07.2021, у зв`язку із заборгованістю відповідача за надані послуги, позивач звертався з листами №11, №12, №13 про оплату боргу до голови Ічнянської міської ради, до відповідача. до Управління охорони здоров`я Чернігівської обласної державної адміністрації. Але від відповідача та Ічнянської міської ради відповіді не отримав.

Управління охорони здоров`я Чернігівської облдержадміністрації у відповіді від 20.08.2021 №04-75/4977 повідомило, що за інформацією відповідача заборгованість за послуги з виробництва та постачання теплової енергії станом на 18.08.2021 становить 921 363,57 грн. Зазначена сума заборгованості виникла у зв`язку з недостатнім обсягом фінансових ресурсів, який був виділений з міського бюджету. Погашення зазначеної суми заборгованості буде здійснюватися по мірі надходження коштів від Національної служби здоров`я України, або виділення додаткових коштів з міського бюджету.

Несплата відповідачем наданих позивачем послуг з постачання теплової енергії у повному обсязі у період 2019-2021 роки стала підставою звернення позивача із позовом до суду у справі №927/1246/21.

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2023 № 927/1246/21 позовні вимоги ФОП Денисенка К.І. до КНП «Ічнянська міська лікарня» про стягнення оплати за спожиті послуги з виробництва та постачання теплової енергії для опалення задоволено частково. Стягнуто з НКП «Ічнянська міська лікарня» на користь ФОП Денисенка К.І. за період 2019-2021 роки заборгованість у сумі 910 941,11 грн. боргу, 13 664,12 грн судового збору та 33 615,39 грн витрат на професійну правничу допомогу. Рішення набрало законної сили 15.06.2023, у зв`язку з чим судом позивачу було видано наказ про примусове виконання рішення.

Враховуючи, що між сторонами існували договірні відносини за Договором № 01-01/21 від 01.01.2021 про закупівлю послуг (теплова енергія) за державні кошти, за період лютий-травень 2021 року позивачем було надано послуги належним чином, в свою чергу відповідачем не здійснено оплату в повному обсязі, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення пені в сумі 676801,26 грн, інфляційних втрат в сумі 348418,92 грн та 60853,23 грн відсотків за користування чужими коштами за несвоєчасне виконання зобов`язань з оплати послуг.

Відповідач у відзиві на позов заперечив проти позовних вимог щодо стягнення пені в сумі 676801,26 грн, обґрунтовуючи заперечення забороною нарахування і стягнення неустойки за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги змінами у законодавстві.

Позивач у відповіді на відзив заперечив проти викладеного у відзиві відповідачем.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та необхідність часткового задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

За своєю юридичною природою, укладені між сторонами договори про закупівлю послуг (теплова енергія) за державні кошти є договорами про надання послуг.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», Цивільним кодексом України.

Відповідно до ст. 901 Цивільним кодексом України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 275 Господарського кодексу України визначено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і підігріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору не допускається.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» сфера теплопостачання є сферою діяльності з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії споживачам Цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на об`єктах у сфері теплопостачання суб`єктами господарської діяльності незалежно від форми власності (ст. 2 Закону).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» теплопостачальні організації зобов`язані забезпечувати надійне постачання обсягів теплової енергії відповідно до умов договору та стандартів.

Цьому обов`язку кореспондує обов`язок споживачів теплової енергії визначений статтею 19 цього Закону, згідно якого споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч. 6 ст. 25 Закону України «Про теплопостачання»).

Стаття 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Згідно зі статтею 5 вказаного Закону до житлово-комунальних послуг належать: житлова послуга (послуга з управління багатоквартирним будинком) та комунальні послуги (послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами).

Статтями 7, 8 вказаного Закону визначені права та обов`язки споживачів й виконавця комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно з законодавством і умовами договорів, а обов`язком споживача є укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплата наданих житлово-комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Обов`язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, п. 1 ч. 2 ст. 7 Закону передбачено, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Як передбачено ч. 2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

За ч. 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»" ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону.

Судом встановлено, що 01.01.2021 укладено договір між КНП «Ічнянська міська лікарня» та ФОП Денисенко К.І. № 01-01/21 про закупівлю послуг (теплова енергія) за державні кошти.

На виконання умов договору позивачем надано відповідачу послуги, що підтверджується Актами здачі-приймання робіт (надання послуг), рахунками на оплату:

- № 2 від 04.03.2021 на суму 398 640,12 грн (за спожиті 264,48 Гкал у січні 2021 року),

- № 6 від 01.03.2021 на суму 544 164,63 грн (за спожиті 357,52 Гкал у лютому 2021 року),

- №18 від 05.04.2021 на суму 357 550,35 грн (за спожиті 232,34 Гкал у березні 2021 року),

- №31 від 05.05.2021 на суму 189 670,66 грн (за спожиті 123,25 Гкал у квітні 2021 року),

- №35 від 13.05.2021 на суму 38 472,75 грн (за спожиті 25 Гкал у травні 2021 року).

Відповідачем, в свою чергу, частково оплачено надані позивачем послуги, а саме: 15.03.2021 рахунок №2 від 01.03.2021 на суму 398 640,12 грн, а також частково оплачено рахунок №6 від 01.03.2021 29.03.2021 на суму 45 321,55 грн та 27.04.2021 на суму 163 173,27 грн.

Заборгованість відповідача перед позивачем за лютий - травень 2021 року становила 921 363,57 грн (335 669,81 грн за лютий 2021 року + 357 550,35 грн за березень 2021 року + 189 670,66 грн за квітень 2021 року + 38 472,75 грн за травень 2021 року).

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 22.05.2023 № 927/1246/21 позовні вимоги ФОП Денисенка К.І. до КНП «Ічнянська міська лікарня» про стягнення оплати за спожиті послуги з виробництва та постачання теплової енергії для опалення за період 2019-2021 рік задоволено частково. Стягнуто з НКП «Ічнянська міська лікарня» на користь ФОП Денисенка К.І. за 2019-2021 роки заборгованість у сумі 910 941,11 грн., 13 664,12 грн судового збору та 33 615,39 грн витрат на професійну правничу допомогу. В решті позову суд відмовив. Рішення набрало законної сили 15.06.2023, у зв`язку з чим судом позивачу було видано наказ про примусове виконання рішення.

Враховуючи невиконання відповідачем обов`язків за Договором щодо оплати послуг з теплопостачання за січень-травень 2021 року у повному обсязі, ФОП Денисенко К.І. звернувся з даним позовом до суду про стягнення пені за невиконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг з теплопостачання у лютому 2021 року за період з 21.03.2021 по 30.06.2023 в сумі 250188,90 грн., інфляційних нарахувань за період 01.04.2021 по 31.05.2023 в сумі 130504,56 грн та процентів за користування чужими коштами за період з 21.03.2021 по 30.06.2023 в сумі 22954,29 грн. За невиконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг з теплопостачання за надані послуги в березні 2021 року: пені в сумі 626451,70 грн за період з 21.04.2021 по 30.06.2023, інфляційних нарахувань за період з 01.05.2021 по 31.05.2023 в сумі 135559,69 грн та процентів за користування коштами за період з 21.04.2021 до 30.06.2023 в сумі 23536,54 грн. За невиконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг з теплопостачання за надані послуги в квітні 2021 року: пені в сумі 136885,06 грн за період з 21.05.2021 до 30.06.2023, інфляційних нарахувань в сумі 68553,78 грн за період з 01.06.2021 по 31.05.2023 та процентів за користування чужими коштами за період з 21.05.2021 до 30.06.2023 в сумі 12019,41 грн. За невиконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг з теплопостачання за надані послуги в травні 2021 року: пені в сумі 27275,60 грн за період з 21.06.2021 до 30.06.2023, інфляційних нарахувань в сумі 13800,89 грн за період з 01.07.2021 по 31.05.2023 та процентів за користування чужими коштами за період з 21.06.2021 до 30.06.2023 в сумі 2339,99 грн.

Відповідно до положень частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Сторони у п. 4.3 Договору погодили, що за несвоєчасне виконання розрахунків за постачання теплової енергії Замовник сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день наявності заборгованості.

Приписами статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України).

Водночас пунктом 7 Розділу IX «Прикінцеві положення» Господарського кодексу України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СOVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Вказаний пункт був введений в дію на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ (далі - Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ), який набрав чинності з 02 квітня 2020 року.

Постановою від 25.04.2023 № 383 Кабінет Міністрів України через COVID-19 продовжив режим надзвичайної ситуації в єдиній державній системі цивільного захисту, а також карантин на всій території України до 30.06.2023, який був введений на території України з 12.03.2020 Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211.

За таких обставин, дія Закону України від 30 березня 2020 року N 540-ІХ фактично надає можливість нараховувати штрафні санкції більше, ніж за шість місяців.

Однак, з 17.03.2020 підпунктом 4 пункту 3 розділу II Прикінцеві положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17 березня 2020 року № 530-ІХ, встановлено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється, зокрема, нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

З огляду на приписи Закону України «Про житлово-комунальні послуги», враховуючи, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору позивач забезпечує відповідача тепловою енергією, слід дійти висновку, що положення підпункту 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 № 530-ІХ поширюються на спірні взаємовідносини сторін по цій справі, оскільки послуга з теплопостачання, є житлово-комунальною послугою.

Враховуючи зазначене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 676801,26 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Положеннями ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених установою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 р. (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

А отже, відповідач мав здійснювати розрахунок за надані послуги з теплопостачання не пізніше, ніж до 20 числа наступного місяця.

Нарахування 3% річних входить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таких висновків у подібних правовідносинах Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, у постанові від 07.07.2020 у справі № 296/10217/15-ц, у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц, у постанові від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16.

Позивач просить стягнути з відповідача за невиконання зобов`язань з оплати послуг з теплопостачання у лютому 2021 року інфляційних нарахувань за період 01.04.2021 по 31.05.2023 в сумі 130504,56 грн та процентів за користування чужими коштами за період з 21.03.2021 по 30.06.2023 в сумі 22954,29 грн. За невиконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг з теплопостачання за надані послуги в березні 2021 року: інфляційних нарахувань за період з 01.05.2021 по 31.05.2023 в сумі 135559,69 грн та процентів за користування коштами за період з 21.04.2021 до 30.06.2023 в сумі 23536,54 грн. За невиконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг з теплопостачання за надані послуги в квітні 2021 року: інфляційних нарахувань в сумі 68553,78 грн за період з 01.06.2021 по 31.05.2023 та процентів за користування чужими коштами за період з 21.05.2021 до 30.06.2023 в сумі 12019,41 грн. За невиконання відповідачем зобов`язань з оплати послуг з теплопостачання за надані послуги в травні 2021 року: інфляційних нарахувань в сумі 13800,89 грн за період з 01.07.2021 по 31.05.2023 та процентів за користування чужими коштами за період з 21.06.2021 до 30.06.2023 в сумі 2339,99 грн.

Перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає про те, що позивачем здійснено правильний розрахунок 3% річних за прострочку оплати теплопостачання у лютому, березні, квітні та травні 2021 року, що становить три процентів річних в сумі 60853,23 грн. та інфляційних втрат в сумі348418,92 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідно до положень ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, наявність обставин, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясуванні усіх питань, винесених на його розгляд.

Враховуючи викладене, та те, що матеріалами справи, її фактичними обставинами позивачем доведено прострочення виконання відповідачем обов`язків зі своєчасної оплати послуг з теплопостачання у лютому, березні, квітні та травні 2021 року, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 348418,92 грн та трьох процентів річних в сумі 60853,23 грн.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат в сумі 348418,92 грн та трьох процентів річних в сумі 60853,23 грн. У решті позову - відмовити.

При ухваленні рішення в справі, суд, у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи зокрема відносяться витрати понесені учасником справи на отримання професійної правничої допомоги.

Згідно зі статтею 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (1); розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (2).

За статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), що подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За приписами частини 3 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Частинами 3 - 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) (1); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) (2); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт (3); ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (4).

Виходячи з аналізу вказаних статей для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен враховувати критерії складності справи, обсяг наданих адвокатом послуг, кваліфікації і досвіду адвоката, ціну позову, керуватися принципами розумності та справедливості.

У позовній заяві позивач зазначив та просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в межах даної справи в розмірі 35 000,00 грн.

На підтвердження заявленого розміру витрат на правову допомогу позивач додав до матеріалів справи: договір про надання правової (правничої) допомоги №29/06-23 від 29.06.2023, укладений між ФОП Денисенком К.І. та Адвокатським бюро «Федоришин, Покотило та партнери» в особі керуючого бюро Покотило Марини Борисівни, додаткову угоду №1 від 29.06.2023 до договору договір про надання правової (правничої) допомоги №29/06-23 від 29.06.2023, копію ордеру на надання правничої (правової) допомоги ФОП Денисенко К.І. адвокатом Покотило М.Б. серії ВІ №11507020 від 30.06.2023 та копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю Покотило Марини Борисівни серія ПТ №2752.

З наданих документів вбачається, що 29.06.2023 між ФОП Денисенко К.І. та Адвокатським бюро «Федоришин, Покотило та партнери» в особі керуючого бюро Покотило Марини Борисівни укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №29/06-23.

Згідно із п.1.1 договору про надання правової (правничої) допомоги №29/06-23 у рамках договору Бюро зобов`язується надати клієнту правову допомогу щодо надання письмових та усних консультації, адвокатське зберігання докумнтів клієнта, ведення переговорів з державними органами в інтересах клієнта, підготовка локальних актів, необзідних для повсякденної діяльності клієнта, розробка і внесення змін додоговорів, а також їх узгодження з контрагентами клієнта, інформаційна підтримка клієнта з питань застосування українського законодавства. Представництво клієнта в судах будь-якої інстанції, з усіма процесуальними правами, що надані позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, стягувачу, боржнику.

Предмет та обсяг послуг, які підлягають наданню з боку Бюро за договором визначається Додатковими угодами (п1.2 договору про надання правової (правничої) допомоги №29/06-23).

Вартість послуг Бюро та порядок розрахунків щодо кожного окремого завдання клієнта вказується в додаткових угодах до Договору (п.4.1 Договору про надання правової (правничої) допомоги №29/06-23).

29.06.2023 між ФОП Денисенко К.І. та Адвокатським бюро «Федоришин, Покотило та партнери» в особі керуючого бюро Покотило Марини Борисівни укладено Додаткову угоду №1 до Договору про надання правової (правничої) допомоги №29/06-23.

У п.1 додаткової угоди сторони домовились врегулювати умови їх взаємодії, що виникають та пов`язані зі стягненням з Комунального некомерційного підприємства «Ічнянська міська лікарня» Ічнянської міської ради пені, інфляційних втрат та 3% річних на підставі договору № 01-01/21 від 01.01.2021 про закупівлю послуг (теплова енергія) за державні кошти.

За умовами п.2 додаткової угоди зобов`язання Бюро включають у себе дії з юридичного супроводу справи у суді першої інстанції, в тому числі підготовка процесуальних документів та участь у судових засіданнях.

У відповідності до п.3 додаткової угоди клієнт сплачує Бюро вартість послуги у розмірі 35000,00 грн протягом трьох календарних днів з дати підписання додаткової угоди.

Додаткова угода набуває чинності з дати її підписання та є невід`ємною частиною договору (п.6 Додаткової угоди).

Претензій та зауважень сторони до якості виконаних робіт не мають.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем доведено належним чином надання адвокатом Покотило М.Б. правничої (правової) допомоги позивачу в розмірі 35 000,00 грн при розгляді справи № 927/929/23.

Відповідно до ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява N 19336/04, п. 269) вказав, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Господарський суд, беручи до уваги ступінь складності справи, характер та обсяг наданих адвокатом послуг, та керуючись частиною 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України за відсутності мотивованих заперечень відповідача, вирішив покласти на останнього відшкодування документально підтверджених витрат позивача на професійну правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 13189,28 грн.

У постанові Верховного Суду від 19.04.2023 року у справі № 760/10847/20-ц сформульовано висновок, що у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Аналогічне викладене Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22).

Судом враховано, що у даному випадку виконавець із замовником дійшли взаємної домовленості щодо визначеної в додатковій угоді вартості наданих послуг у сумі 35000,00 грн., а тому суд доходить висновку про те, що позивачем доведено факт надання адвокатом вказаних послуг на суму 35000,00 грн.

З урахуванням викладеного вище витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 13189,28 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у справі на підставі положень ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Оскільки спір виник у зв`язку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог судовий збір в розмірі 16291,11 грн

Керуючись ст. 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального некомерційного підприємства Ічнянська міська лікарня Ічнянської міської ради (, вул. Ковалівка, 6, м. Ічня, Ічнянський район, Чернігівська область, 16703) на користь Фізичної особи підприємця Денисенка Костянтина Івановича (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) інфляційні втрати в сумі 348418 грн 92 коп., три процента річних в сумі 60853 грн 23 коп., судовий збір в сумі 6139 грн. 09 коп. та 13189 грн 28 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому ст.241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений ст.256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому ст.257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 29.09.2023.

Суддя М.В. Фесюра

Єдиний державний реєстр судових рішень за веб-адресою: http://reyestr.court.gov.ua/.