ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" вересня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1726/23

Господарський суд Київської області у складі судді Сокуренко Л.В., розглянувши

позовну заяву Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (вул. Стеценка, буд. 1-А, м. Київ, 04136)

до Фурсівської сільської ради (вул. Ярослава Мудрого, буд. 48, с. Фурси, Київська обл., 09150)

про стягнення 106 032,97 грн

Без виклику учасників справи;

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «ДТЕК Київські регіональні електромережі» звернулось до Господарського суду Київської області до Фурсівської сільської ради про стягнення 106 032,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем обов`язку щодо оплати вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії, нарахованої йому на підставі Рішення комісії від 19.01.2021 по розгляду акта про порушення № К042234 від 14.12.2020, оформленого протоколом № 131 та Рішення комісії від 19.01.2021 по розгляду акта про порушення № К042235 від 14.12.2020, оформленого протоколом № 132. У зв`язку із цим позивач звернувся до суду із даним позовом про стягнення з відповідача 71 943,49 грн основного боргу, 4 925,67 грн 3% річних, 29 163,81 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.07.2023 було відкрито провадження у справі № 911/1726/23. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову, характер спірних правовідносин та предмет доказування, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу для подання відповіді на відзив.

27.07.2023 до суду від Фурсівської сільської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує, вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідач у відзиві, зокрема зазначає щодо суті порушення зазначеного в Акті № К042234 від 14.12.2020 р., що позивачем не доведений факт використання відповідачем необлікованої електричної енергії, в акті зазначено лише про наявність електричної розетки перед вузлом обліку та пошкодження кожуха без втручання в роботу приладу обліку, що, на думку відповідача, не є порушенням в розумінні ПРРЕЕ, а розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії є безпідставним. Щодо акта про порушення № К042235 від 14.12.2020 р., згідно з якого виявлено порушення за адресою об`єкта с. Пищики, вул. Миру, 86 А, відповідач зазначає, що Фурсівська сільська рада не є користувачем, власником даного об`єкту, договір щодо постачання електричної енергії за даним об`єктом не укладався, заява на приєднання до електричних мереж за даним об`єктом відповідачем також не підписувалась. На підтвердження вказаного відповідачем долучено до відзиву Витяг з реєстру речових прав на нерухоме майно.

Наразі, господарський суд, оцінюючи зміст позовної заяви, виходячи з предмету та підстав позовних вимог та обставин справи, з огляду на докази, які було подано позивачем в обґрунтування своїх вимог та відповідачем в обґрунтування своїх заперечень, суд дійшов висновку щодо доцільності постановлення ухвали про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. При цьому, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно приписів ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 § 1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеш та інші проти Ческьої Республіки»).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах «Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії». Ця гарантія є «одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції» (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Претто та інші проти Італії»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Клінік дез Акація та інші проти Франції» вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У ст. 11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом № 2148-08 від 19.10.1973р. Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004 р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Виходячи з предмету та підстав позовних вимог, а також наявних доказів по справі, суд зазначає, що з огляду на правила вирішення спору у порядку спрощеного позовного провадження, повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи та справедливе вирішення спору не вбачається за можливе без проведення судового засідання.

Таким чином, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення справи за позовом Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські регіональні електромережі» до Фурсівської сільської ради про стягнення 106 032,97 грн до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Відповідно до частин 5, 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

На виконання наведених приписів Господарського процесуального кодексу України та з метою всебічного та повного з`ясування обставин справи, суд вважає за необхідне призначити судове засідання у справі та встановити сторонам строки для подання ними документів на підтвердження своєї правової позиції в даному спорі.

Керуючись ст. 12, 121, 234, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Здійснювати розгляд справи № 911/1726/23 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

2. Призначити судове засідання у справі № 911/1726/23 на 18.10.2023 о 15:20. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Київської області за адресою: м. Київ, вул. С. Петлюри, 16/108, зал № 3. Викликати для участі у засіданні представників учасників справи.

3. Зобов`язати позивача надати суду оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви (для огляду).

4. Запропонувати позивачу у строк протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали надати суду відповідь на відзив на позов, а також докази направлення відповіді на відзив відповідачу.

5. Всі заяви, клопотання, заперечення подати до суду з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених статтею 170 Господарського процесуального кодексу України.

6. Запропонувати учасникам справи направити в судове засідання своїх представників, повноваження яких оформити відповідно до вимог, викладених у статті 60 Господарського процесуального кодексу України, та надати суду документи, що підтверджують повноваження представників.

7. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, яка розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

8. Згідно ч. 2 ст. 235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню.

Суддя Л.В. Сокуренко