ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"18" вересня 2023 р. м. Вінниця Cправа № 902/171/23(924/404/23)

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючий суддя Міліціанов Р.В.,

при секретарі Московчук Є.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Фермерського господарства "Лемешівка - Агро", вул. Академічна, 16, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, код - 38309199

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", вул. Б.Хмельницького, 43, с. Крупець, Славутський район, Хмельницька область, 30068, код - 34863309

про зобов`язання повернути нотаріально посвідчену фінансову аграрну розписку

В С Т А Н О В И В :

11.04.2023 року на адресу Господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява ФГ "Лемешівка - Агро" про зобов`язання Товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» повернути Фермерському господарству «Лемешівка-Агро» нотаріально посвідчену фінансову аграрну розписку від 29 червня 2022 року, з відміткою "Виконано" та скріпленням підписом Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна".

Ухвалою від 17.04.2023 року відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 27.04.2023 року.

17.06.2023 року від ТОВ "Суффле Агро Україна" надійшло клопотання про передачу справи № 924/404/23 до Господарського суду Вінницької області для розгляду в рамках справи № 902/171/23 про банкрутство ФГ "Лемешівка - Агро".

Ухвалою суду від 17.07.2023 року матеріали справи № 924/404/23 передано Господарському суду Вінницької області для розгляду в межах справи № 902/171/23 про банкрутство Фермерського господарства "Лемешівка -Агро".

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначено складу суду від 08.08.2023 року матеріали справи № 924/404/23 (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/171/23(924/404/23) передано на розгляд судді Міліціанова Р.В.

Ухвалою суду від 10.08.2023 року призначено судове засідання у справі 902/171/23(924/404/23) за правилами загального позовного провадження на стадії судового розгляду по суті на 30.08.2023 року о 10:30 год.

25.08.2023 року до суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" Стеценко А.І. надійшло клопотання (№ 01-34/7884/23 від 25.08.2023 року) про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 28.08.2023 року забезпечено участь представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" адвоката Стеценко Алли Іванівни у судовому засіданні 30.08.2023 року о 10:30 год., а також інших судових засіданнях по справі №902/171/23(924/404/23) в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

У судовому засіданні 30.08.2023 року оголошено перерву до 18.09.2023 року.

У судовому засіданні 18.09.2023 року прийняла участь представник відповідача, яка підтримала раніше висловлену процесуальну позицію по суті спору.

Представник позивача правом участі у судовому засіданні не скористалася, хоча про дату, час та розгляду справи по суті повідомлялася належним чином.

18.09.2023 року до суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення судового засідання на іншу дату (вх. №01-34/8631/23), у якому також зазначено про можливість розгляду справи у її відсутність (у разі неможливості перенести судове засідання).

При розгляді даного клопотання суд виходив з наступного.

Справа перебуває у провадженні суду з 08.08.2023 року. У клопотанні від 18.09.2023 року не зазначено про необхідність надання нових доказів або повідомлення істотних для вирішення спору обставин.

Процесуальна позиція позивача наведена у позові та відповіді на відзив, а також обґрунтована з посиланням на відповідні докази.

Отже, позивачу забезпечено можливість бути почутим у судовому процесі та довести власні доводи наявними доказами.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&ес рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України").

Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010).

До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача.

Стислий виклад процесуальних позицій сторін.

Предметом спору є вимоги позивача про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» повернути Фермерському господарству «Лемешівка-Агро» нотаріально посвідчену фінансову аграрну розписку від 29 червня 2022 року, з відміткою "Виконано" та скріпленням підписом ТОВ "Суффле Агро Україна".

Позивач зазначає, що згідно даних бухгалтерського обліку заборгованість по Договору поставки № від 29.10.2020 року складала 17 182 788,89 грн; станом на 05.09.2022 року - 5 983 578,21 грн.

Таким чином, на виконання зобов`язань ФГ "Лемешівка-Агро" було виплачено 11 199 210,68 грн, за таких обставин зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою станом на 06.03.2023 року виконано у повному обсязі.

04.04.2023 року позивачем направлено на адресу відповідача вимогу про повернення фінансової аграрної розписки.

На момент звернення до суду відповідачем не виконано зобов`язання з повернення фінансової аграрної розписки (т. 1 а.с. 15).

09.05.2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому заперечено проти задоволення позовних вимог.

Відповідач вказує, що позивачем із порушенням строків лише частково виконано вимоги за фінансовою аграрною розпискою в сумі 1 000 000,00 грн.

Юридичний статус аграрної розписки є відмінним від договору поставки, аграрна розписка є специфічним видом правочину, який підлягає самостійному виконанню.

Факт оплати за договором поставки не може підтверджувати здійснення розрахунків за аграрною розпискою, докази щодо повного погашення зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою відсутні.

Чинне законодавство або аграрна розписка не передбачають обов`язку кредитора повернути аграрну розписку до отримання повного виконання зобов`язання (т. 1 а.с. 50-56).

31.05.2023 року позивачем надано відповідь на відзив, у якій зазначено, що у договорі поставки сторонами передбачено як спосіб забезпечення виконання зобов`язання - видача фінансової аграрної розписки.

У співвідношенні вимог закону та умов фінансової аграрної розписки ТОВ "Суффле Агро Україна" має зустрічне зобов`язання з поставки товару, за яким боржник наділив правом вимагати належного виконання, видавши фінансову аграрну розписку.

Погашення зобов`язань перед відповідачем здійснювалось, в основному, за рахунок продажу вирощеної продукції (зерна), при цьому відповідач самостійно здійснював коригування ціни та зарахування зустрічних вимог, не сплачуючи коштів на рахунок ФГ "Лемешівка-Агро".

Виплачена сума за договором поставки перевищує вимоги за фінансовою аграрною розпискою від 29.06.2022 року, сума зобов`язань зав фінансовими аграрними розписками не може перевищувати суму зобов`язань за договором поставки.

На підставі викладеного вище позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі (т. 1 а.с. 120-122).

02.06.2023 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач звертає увагу, що ФГ "Лемешівка -Агро" підтверджує наявність заборгованості за договором постави, маючи заборгованість за двома фінансовими аграрними розписками звернувся до суду саме за розпискою, на основі якої ТОВ "Суффле Агро Україна" звернулося до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Намагання позивача довести виконання зобов`язань за фінансовою аграрною розпискою здійснюються з метою уникнення відкриття провадження у справі про банкрутство.

У даному випадку не йдеться про подвійне стягнення, оскільки позивач не виконав зобов`язання ні за договором поставки, ні за фінансовою аграрною розпискою.

Часткове виконання аграрної розписки не створює обов`язку з повернення фінансової аграрної розписки (т. 1 а.с. 129-131).

Із наявних у справі та досліджених судом доказів слідує, що 29.10.2020 року між ТОВ "Суффле Агро Україна" (Продавець) та ФГ "Лемешівка-Агро" (Покупець) укладено Договір поставки № (т. 1, а.с. 14-18).

Відповідно п. 1.1 Договір направлений на забезпечення Продавцем Покупця посівним матеріалом, засобами захисту рослин, добривами для сільськогосподарського сезону 2021 року.

У відповідності до умов, зазначених у даному Договорі, Продавець зобов`язується поставляти, а Покупець приймати та оплачувати вартість наступних сільськогосподарських товарів (Товари): насіння: ячменю, кукурудзи, ріпаку, соняшника, пшениці, сої, гороху, сорго, люцерни та жита; засоби захисту рослин; мінеральні добрива; добрива для позакореневого підживлення (п. 1.1.1 Договору).

Оформлення забезпечення згідно даного пункту здійснюється за рахунок Покупця (якщо Сторони окремо не погодять іншого) та можливе як до, так і в процесі поставки Продавцем Товарів, однак, у разі недосягнення згоди щодо забезпечення у спосіб, прийнятний для Продавця, він матиме право в будь-який момент призупинити чи припинити свої зобов`язання з подальшої поставки за даним Договором на цілковито власний розсуд без будь яких штрафних санкцій чи зобов`язання відшкодування збитків, оскільки таке припинення не вважатиметься порушенням умов Договору.

Оформлення забезпечення "у спосіб прийнятний для Продавця" для даного Договору означатиме, що вирішення питання щодо достатності забезпечення здійснюється Продавцем одноособово, спори сторін щодо цього не допускаються. Дане положення, однак, не виключає право Покупця у разі надання забезпечення отримати від Продавця (у разі, коли він визнає це за можливе) гарантійний лист щодо достатності забезпечення, після того як Продавець на матиме права призупиняти чи зупиняти поставки з підстав недостатності забезпечення (п. 1.1.3 Договору).

У випадку, коли поставка товару відбулася до надання Покупцем забезпечення, передбаченого п. 1.1.3. Договору, Покупець зобов`язаний надати таке забезпечення протягом 5 робочих днів з моменту звернення до нього Продавця (якщо інше не погоджено Сторонами додатково). Таке звернення може бути надане електронною поштою. У разі невиконання даної вимоги, строк оплати поставленого товару вважатиметься таким, що настав, на шостий робочий день після отримання звернення (п. 1.1.4 Договору).

Право власності на товар переходить до Покупця в момент відвантаження, якщо інше не погоджено сторонами додатково (п. 3.1.1. Договору).

Специфікації можуть містити інші умови поставки, як із посиланням на Інкотермс, так і без нього. При посиланні на базис поставки "ЕХW", мова йтиме про Інкотермс 2010 (п. 3.1.2 Договору).

Якщо інші умови оплати не будуть погоджені сторонами, Покупець зобов`язується оплатити вартість товару не пізніше 31 жовтня 2021 року. Якщо в додатках до договору буде вказана дата оплати із зазначенням лише дати та місяця, вважатиметься, що мова йде про 2021 рік. Дане положення не застосовується, якщо в специфікаціях або інвойсах зазначена умова "підлягає оплаті негайно" або "підлягає оплаті протягом _ днів", або інше аналогічне формулювання.

У зв`язку із відсутністю у бланках Специфікацій на поставку товару (що формуються Продавцем виключно з системі SАР) зазначення року біля дати оплати Товару, вважатиметься, що для визначення дати оплати Товарів, що поставляються на умовах товарного кредиту на підставі Специфікацій, застосовуватиметься відповідна дата 2021 року (п. 4.3 Договору).

Згідно п. 4.3.1 Договору у разі забезпечення зобов`язань Покупця із оплати аграрною розпискою незалежно від умов специфікацій/додатків до Договору, вважатиметься, що датою оплати товару за даним Договором у розмірі, зазначеному в аграрній розписці, є дата сплати, зазначена в такій аграрній розписці.

Якщо сума аграрної розписки буде меншою, аніж загальна вартість поставки (та, відповідно, зобов`язань Покупця із оплати) за даним Договором, то заборгованість погашається у хронологічному порядку, тобто за аграрною розпискою погашається заборгованість із більш ранніми строками оплати.

Дана правило може застосовуватися до необмеженої кількості аграрних розписок.

Договір діє з моменту підписання до 31.12.2021 року, а в частині невиконаних зобов`язань - до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 9.6 Договору).

27.10.2021 року між сторонами підписано Додаток № 5 до Договору поставки № від 29.10.2020 року.

Відповідно до Додатку № 5 від 27.10.2021 року до договору поставки від 29.10.2020 року № (т. 1 а.с. 60, 61), сторони погодили продовження строку дії Договору на 2022 рік (до 31.12.2022 року включно, а в частині невиконаних зобов`язань - до повного їх виконання). Незалежно від інших умов Договору чи Специфікацій, відстрочення платежу по Договору не повинно перевищувати строк 270 календарних днів з моменту поставки. Умови оплати за специфікаціями, що встановлюють більші строки поставки, повинні вважатися Сторонами помилковими, натомість строки оплати вважатимуться такими, що настали, на 270-й календарний день, починаючи від дня поставки (включно).

На підставі договору поставки ТОВ "Суффле Агро Україна" здійснило поставку сільськогосподарських товарів на користь ФГ "Лемешівка - Агро" на загальну суму 30 266 879,70 грн.

Обставини поставки товару підтверджуються видатковими накладними: від 29.10.2020 року № ; від 30.10.2020 року № , № , № ; від 09.12.2020 року № ; від 29.12.2020 року № ; від 30.12.2020 року № ; від 12.01.2021 року № ; від 25.02.2021 року № ; від 09.04.2021 року № , № , № ; від 16.04.2021 року № , № , № , № , № ; від 18.05.2021 року № ; від 31.08.2021 року № ; від 14.09.2021 року № , № ; від 21.09.2021 року № ; від 29.09.2021 року № ; від 26.10.2021 року № , № , № , № , № ; від 04.11.2021 року № , № ; від 10.11.2021 року № ; від 11.11.2021 року № ; від 16.11.2021 року № , № ; від 17.11.2021 року № ; від 22.11.2021 року № ; від 23.11.2021 року № ; від 24.11.2021 року № ; від 03.12.2021 року № ; від 13.12.2021 року № ; від 28.03.2022 року № ; від 29.04.2022 року № , № ; від 17.05.2022 року № ; від 15.06.2022 року № (т. 1 а.с. 62-108), а також розрахунком коригування кількісних та вартісних показників від 07.06.2022 року (т. 1 а.с. 109).

29.06.2022 року ФГ "Лемешівка-Агро" було видано на користь ТОВ "Суффле Агро Україна" фінансову аграрну розписку (засвідчена копія наявна в матеріалах справи), яка посвідчена приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. та зареєстрована у реєстрі за № 751 (у Реєстрі аграрних розписок - за № 8484) (т. 1, а.с. 9-13).

За умовами пунктів 1, 2 згаданої вище фінансової аграрної розписки, остання встановлює безумовне грошове зобов`язання Боржника сплатити Кредитору у строк до 20 липня 2022 року (включно) грошову суму у розмірі 4 781 500 грн 00 коп..

Кредитором та отримувачем коштів за цією Аграрною розпискою є Товариство з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", ідентифікаційний код юридичної особи 34863309, місцезнаходження якого: 30068, Хмельницька область, Славутський район, с. Крупець, вул. Богдана Хмельницького, буд. 43 (далі за текстом - Кредитор) (п. 2).

В забезпечення виконання зобов`язання за цією Розпискою Боржник передає в заставу майбутній врожай Зерна, що вирощується на наступних земельних ділянках, місцезнаходження яких за даними ДЗК: Вінницька область, Калинівський район, с/рада Лемешівська (що йменується тут та надалі - "Майбутній врожай") (перелік земельних ділянок вказаний у цій аграрній розписці) (п. 5).

На момент розгляду справи, ФГ "Лемешівка Агро" частково погашено зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою від 29.06.2022 року в розмірі 1 000 000,00 грн на користь ТОВ "Суффле Агро Україна", що підтверджується виписками по особовому рахунку за період з 01.01.2023 року по 06.03.2023 року та станом на 06.03.2023 року (т. 1, а.с. 20-23), в яких вказано про призначення платежу: "оплата зг. фінансової аграрної розписки по пшениці № 751 від 29.06.2022 року".

06.03.2023 року позивачем направлено на адресу відповідача Лист вих. №21, у якому зазначено про кінцеве сальдо за Договором № від 29.10.2020 року в сумі 5 983 578,21 грн (т. 1 а.с. 25)

04.04.2023 року позивачем направлено на адресу відповідача Лист вих. №25 з вимогою повернути Фермерському господарству «Лемешівка-Агро», зі скріпленням підпису та відміткою "Виконано", нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. фінансову аграрну розписку від 29 червня 2022 року, зареєстровану в реєстрі фінансових аграрних розписок за №751, яка посвідчує безумовне грошове зобов`язання в сумі 4 781 500,00 грн (т. 1 а.с. 26).

На підставі встановлених обставин суд дійшов наступних висновків.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Таке ж положення містить і ст. 173 ГК України, за змістом якої господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суд зважає на те, що відносини, що виникають під час оформлення, видачі, обігу, виконання аграрних розписок, визначає порядок їх реєстрації та спрямований на створення правових, економічних, організаційних умов функціонування цих документів регулюються Законом України "Про аграрні розписки".

Згідно ст. 1 Закону України "Про аграрні розписки" (тут і далі - у редакції, чинній на момент видачі аграрної розписки), аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.

Боржник за аграрною розпискою - особа, яка видає аграрну розписку для оформлення свого зобов`язання здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених в аграрній розписці умовах.

Кредитор за аграрною розпискою - фізична чи юридична особа, яка надає грошові кошти, послуги, поставляє товари, виконує роботи як зустрічне зобов`язання за договором, за яким боржник за аграрною розпискою видає їй аграрну розписку, наділяючи правом вимагати від нього належного виконання зобов`язань, а також фізична чи юридична особа, яка отримала права кредитора за аграрною розпискою від іншого кредитора за аграрною розпискою у спосіб, не заборонений законом.

Положеннями ст. 5 Закону України "Про аграрні розписки" передбачено, що фінансова аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості.

Виконання боржником зобов`язань за фінансовими аграрними розписками здійснюється лише в безготівковій формі.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про аграрні розписки", аграрна розписка видається окремо на кожний вид сільськогосподарської продукції, визначений родовими або індивідуальними ознаками. Товарна аграрна розписка може видаватися на кожен погоджений боржником та кредитором обсяг поставки узгодженої сільськогосподарської продукції.

Під час видачі аграрна розписка підлягає нотаріальному посвідченню в порядку, передбаченому Законом України "Про нотаріат" для правочинів, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відомості про аграрну розписку в момент її посвідчення вносяться до Реєстру аграрних розписок особою, яка вчиняє нотаріальні дії. Відомості про предмет застави за аграрною розпискою вносяться до Державного реєстру обтяжень рухомого майна особою, яка вчиняє нотаріальні дії, в момент нотаріального посвідчення аграрної розписки. У разі наявності додаткового забезпечення аграрної розписки інформація про таке забезпечення може вноситися до відповідних реєстрів згідно із законодавством.

Частиною 4 ст. 236 ГПК України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ґрунтовну оцінку правовому статусу аграрних розписок було надано Верховним Судом, зокрема, у постановах у справах № 910/430/21, № 910/14168/19, № 922/3050/20, №925/1282/20 та підтримано у постанові КГС ВС від 29.11.2022 у справі № 910/429/21, відповідно до яких навіть фактичні обставини щодо оскарження чи визнання недійсними положень забезпечуваного договору не впливають на юридичну силу аграрної розписки, оскільки, вона встановлює безумовне зобов`язання, яке визначено у самій аграрній розписці.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.07.2022 року у справі 902/698/21, аграрна розписка є специфічним видом правочину, який має спеціальне законодавче врегулювання - Закон України "Про аграрні розписки".

Аграрна розписка є окремим правочином, товаророзпорядчим документом, який встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, забезпечене заставою майбутнього врожаю.

Аграрна розписка може містити, крім іншого, відповідальність за її невиконання та інші положення, що не суперечать законодавству. Аграрна розписка виконується незалежно від виконання договору поставки (чи іншого), на підставі якого у кредитора виникає зустрічне зобов`язання, вона може бути відступлена іншому кредитору.

Зазначена правова позиція викладена у Постанові касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2022 у справі № 924/233/21.

Висновки судів, що Аграрна розписка не є окремим правочином, а видавалась на вимогу позивача у якості забезпечення за Договором поставки і є складовою Договору поставки, зроблені з неправильним застосуванням норм статей 1, 5 Закону України "Про аграрні розписки" і не відповідають вищенаведеним висновкам Верховного Суду щодо застосування цих норм права.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.06.2022 року у справі № 910/430/21, видана позивачем аграрна розписка та договір поставки є за своєю правовою природою двома окремими правочинами, а тому внесення певних змін до договору поставки не впливає на юридичну силу самої аграрної розписки та зобов`язання позивача щодо виконання такої аграрної розписки на умовах, які в ній визначені, до внесення змін до такої аграрної розписки.

Отже, наведені висновки Верховного Суду свідчать, що аграрна розписка є окремим самостійним правочином.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що взаємні права та обов`язки між сторонами у цій справі виникли саме на підставі виданої ФГ "Лемешівка Агро" 29.06.2022 року фінансової аграрної розписки, що була нотаріально посвідчена і внесена до Реєстру аграрних розписок, яка є окремим видом правочину.

Тому, судом відхиляються доводи представника боржника стосовно погашення грошового зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою від 29.06.2022 року у рамках виконання умов Договору № від 29.10.2020 року.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Кожна зі сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

З приводу наданих позивачем доказів (т. 1 а.с. 19-24, 12-122) на підтвердження обставин повного виконання безумовного грошового зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою від 29.06.2022 року, судом враховано наступне.

За змістом ч. 3 ст. 13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

В силу ч. 1, ч. 2 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 79 ГПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За змістом ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах № 910/13407/17, № 915/370/16 та № 916/3545/15.

В силу ч. 4 ст. 75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2018 року у справі № 917/1345/14, зазначила, що преюдиційне обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.

Як зазначено у Постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі № 2а-161/11, не потребують доказування обставини, встановлені рішенням суду, тобто ті обставини, щодо яких мав місце спір і які були предметом судового розгляду.

Не має преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин.

Преюдиційне значення можуть мати лише ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір.

Суд виходить з того, що обставини наявності заборгованості за договором поставки та фінансовою аграрною розпискою двічі перевірено у межах розгляду справи №902/171/23 про банкрутство ФГ "Лемешівка Агро".

Так, Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 15.06.2023 року, на основі тих самих доказів, встановлено наявність заборгованості за фінансовою аграрною розпискою від 29.06.2022 року в сумі 3 781 500,00 грн.

Зокрема, надані боржником Акти виконаних робіт (наданих послуг), коригування кількісних та вартісних показників, Акти зарахування зустрічних однорідних вимог не містять відомостей про вчинення відповідних правочинів саме з метою погашення грошових зобов`язань, виконання яких визначено фінансовою аграрною розпискою від 29.06.2022 року.

Акти звірки розрахунків підписані ФГ "Лемешівка-Агро" в односторонньому порядку, тому не можуть вважатися належними засобами доказування (т. 1 а.с. 19, 24).

Ухвала Господарського суду Вінницької області від 15.06.2023 року у справі №902/171/23 про відкриття провадження у справі про банкрутство, якою визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" в сумі 3 781 500,00 грн - основного боргу, набрала законної сили та не оскаржена ФГ "Лемешівка Агро".

Також, Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.09.2023 року при розгляді додаткових грошових вимог встановлено, що загальна сума заборгованості за Договором поставки № від 29.10.2020 року складає 5 136 214,74 грн.

Окрім того, ТОВ "Суффле Агро Україна" зменшено розмір наявної основної заборгованості за Договором поставки на суму основного боргу за Аграрною розпискою від 29.06.2022 року, який складає 3 781 500,00 грн (визнаних судом кредиторською заборгованістю) та 1 000 000,00 гри. (оплата на погашення Аграрної розписки).

Таким чином, непогашена заборгованість ФГ "Лемешівка - Агро" за договором поставки становить 354 714,74 грн.

При винесенні наведених ухвал було досліджено та надано оцінку усім первинним документам обох сторін, які оформлено за весь період господарських взаємовідносин як за договором поставки, так і фінансовою аграрною розпискою від 29.06.2022 року.

Матеріали даної справи не містять нових доказів, які доводили б повне виконання безумовного зобов`язання в сумі 4 781 500,00 грн за фінансовою аграрною розпискою від 29.06.2022 року.

В силу приписів ст. 12 Закону України "Про аграрні розписки", кредитор за аграрною розпискою зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання виконання зобов`язання за аграрною розпискою зробити на аграрній розписці напис "Виконано", що скріплюється підписом кредитора, і повернути таку аграрну розписку боржнику.

Аграрна розписка з відміткою про її виконання до повторного обігу не допускається.

За згодою кредитора за аграрною розпискою і боржника за аграрною розпискою допускається часткове виконання зобов`язань за аграрною розпискою. Для цього в товарній аграрній розписці погоджується розмір мінімальної партії сільськогосподарської продукції, яка може бути поставлена на її часткове виконання.

У разі отримання часткового виконання за аграрною розпискою на ній робиться напис, в якому фіксуються виконана частина зобов`язання та розмір зобов`язання, що зберігається. Такий напис скріплюється підписами боржника за аграрною розпискою та кредитора за аграрною розпискою. При цьому забезпечення аграрної розписки заставою зберігається в первинному обсязі.

Отже, повернення фінансової аграрної розписки у випадку її часткового виконання суперечить нормам матеріального права, позивачем не заявлено вимог про вчинення напису щодо часткового виконання на фінансовій аграрній розписці.

Підсумовуючи суд доходить висновку, що доводи позивача спростовано дослідженими доказами та встановленими обставинами при розгляді іншої судової справи, задоволення позовних вимог суперечитиме положенням законодавства.

Тому, суд відмовляє у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 3, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 80, 86, 91, 113, 118,123, 126, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні позову Фермерського господарства "Лемешівка - Агро" (вул. Академічна, 16, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227, код - 38309199) про зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (вул. Б.Хмельницького, 43, с. Крупець, Славутський район, Хмельницька область, 30068, код - 34863309) повернути, зі скріпленням підпису та відміткою "Виконано", нотаріально посвідчену приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю.Д. фінансову аграрну розписку від 29 червня 2022 року, зареєстровану в реєстрі фінансових аграрних розписок за №751, яка посвідчує безумовне грошове зобов`язання в сумі 4 781 500,00 грн - відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн - залишити за позивачем.

3. Примірник повного судового рішення протягом двох днів з дня складання направити учасникам справи в електронній формі на офіційні електронні адреси; за їх відсутності - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку: позивачу - ІНФОРМАЦІЯ_1 представникам позивача: адвокату Руденку О.С. - ІНФОРМАЦІЯ_2, адвокату Аваєвій Н.О. - ІНФОРМАЦІЯ_3 представнику відповідача адвокату Стеценко А.І. - ІНФОРМАЦІЯ_4 ІНФОРМАЦІЯ_5

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст судового рішення складено 28 вересня 2023 р.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу - вул. Академічна, 16, с. Агрономічне, Вінницький район, Вінницька область, 23227

3 - відповідачу - вул. Б.Хмельницького, 43, с. Крупець, Славутський район, Хмельницька область, 30068