РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2023Справа № 910/8520/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бенчук О.О., розглянув матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОНКС СТАЙЛ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БРП БУД"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк"

про стягнення 1 704 294,19 грн

Представники учасників справи:

від позивача Лаврін О.В.

від відповідача Долженко Ю.В.

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "БРОНКС СТАЙЛ" з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сім`я магазинів "Сирне королівство" про стягнення 1 704 294,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди № М-231 від 13.02.2020 в частині внесення орендної плати у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 відкрито провадження за вказаною позовною заявою № 910/8520/23, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 03.07.2023, а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

Копії ухвали суду направлені на адресу позивача та відповідача, проте поштове відправлення № 125, яким позивачу направлялась ухвала суду від 06.06.2023, повернуто до суду з довідкою відділення поштового зв`язку від 10.06.2023, в якій причиною невручення зазначено "за місцем обслуговування".

Відповідачем копія ухвали суду отримана 14.06.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 133.

30.06.2023 від відповідача надійшов відзив на позов (здано до відправлення відділенню зв`язку 28.06.2023), в якому відповідачем заперечуються позовні вимоги з посиланням на те, що ним кошти за оренду приміщення сплачувались на рахунок орендодавця (позивача), відкритий в АТ "СБЕРБАНК", проте внаслідок повномасштабного вторгнення на територію України в подальшому такий рахунок підпадав під заборону для здійснення будь-яких операцій (в т.ч. платежів) на користь власника майна згідно з договором № М-231 від 13.02.2020 (АТ "СБЕРБАНК") або управителя майна (позивача у даній справі).

Крім того, у відзиві на позов відповідач вказує, що належним позивачем у даній справі має бути третя особа АТ "СБЕРБАНК" (на даний час АТ "МР Банк") - власник майна, а не позивач - управитель такого майна.

Ухвалою суду від 03.07.2023 відкладено підготовче засідання на 24.07.2023, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерне товариство "Міжнародний резервний банк", а також встановлено сторонам строки для вчинення процесуальних дій.

20.07.2023 позивачем подано відповідь на відзив.

Крім того, 20.07.2023 третьою особою надано пояснення у справі, в яких останнім підтримуються заявлені позовні вимоги. Також у вказаних поясненнях третя особа просить розглядати справу без участі представника.

Ухвалою суду від 24.07.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, а також оголошено перерву в підготовчому засіданні до 21.08.2023.

Ухвалою суду від 21.08.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 18.09.2023.

31.08.2023 від АТ "Міжнародний резервний банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "МР банк" подано клопотання про розгляд справи за відсутності представника останньої, при цьому вказано, що третя особа просить задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні 18.09.2023 судом встановлено, що згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань були внесені зміни щодо відповідача, а саме: змінилась назва з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сім`я магазинів "Сирне королівство" на Товариство з обмеженою відповідальністю "БРП БУД" та змінилась адреса на 49000, м. Дніпро, пр. Яворницького Дмитра, буд. 93, з огляду на що судом замінено найменування відповідача на Товариство з обмеженою відповідальністю "БРП БУД" та вказано його нову адресу реєстрації.

У судовому засіданні 18.09.2023 представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов, представник третьої особи в судове засідання не з`явився.

Зважаючи на відсутність підстав для відкладення розгляду справи та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, судом 18.09.2023 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

05.06.2023 між позивачем (управитель) та АТ "СБЕРБАНК", назву якого змінено на Акціонерне товариства "Міжнародний резервний банк", що підтверджується статутом останнього (установник управителя) укладено договір управління майном, який посвідчено та зареєстровано в реєстрі за № 386, за умовами якого установник управління передає управителю в управління (у т.ч. - володіння та користування) нерухоме майно на строк, визначений цим договором, а управитель, у свою чергу, приймає нерухоме майно та зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління таким майном виколючно в інтересах установника управління.

Відповідно до статті 1 вказаного договору нерухомим майном є торговий центр, розташований за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, буд. 13-Б, загальною площею 28 539,50 кв. м, що належить установнику управління на праві власності.

Згідно з п. 2.8 вказаного договору управитель, здійснюючи будь-які юридичні та фактичні дії у зв`язку з управлінням нерухомим майном, зобов`язаний заздалегідь повідомити осіб, з якими він вступає у відносини про те, що він є управителем, а не власником нерухомого майна.

У відносинах з орендарями, третіми особами та іншими особами повноваження управителя укладати правочини, спрямовані на реалізацію цього договору, підтверджуються безпосередньо цим договором (п. 2.11 договору управління).

Відповідно до п.п. 2.15.1 установник управління доручає, а управитель приймає на себе зобов`язання від свого імені здійснювати юридичні та інші дії, необхідні для управління нерухомим майном, забезпечення функціонування торгового центу, зокрема, представляти інтереси установника управління у взаємовідносинах з орендарями торгового центу, третіми особами, органами влади відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України.

Згідно з п. 2.15.5 договору управителя надано право проводити переговори та укладати договори оренди, договори з третіми особами та самостійно визначати умови таких договорів відповідно до базових вимог установника управління та погоджених установником управління форм договорів.

Як погоджено п. 5.3.4 договору, управитель за договором зобов`язаний вимагати своєчасної і в повному обсязі сплати орендарями орендних платежів, комунальних платежів та експлуатаційних платежів та інших платежів, належних до сплати орендарями та третіми особами (Рекламних платежів, Маркетингових платежів тощо).

Крім того, до вказаного договору позивачем та третьою особою неодноразово вносились зміни. Договором про внесення змін від 03.03.2021 строк дії договору управління продовжено до 01.04.2024.

Крім того, судом встановлено, що 13.02.2020 між позивачем (управитель або орендодавець) та ТОВ "Сім`я магазинів "Сирне королівство" (назву якого на даний момент змінено на ТОВ "БРП БУД") (орендар) укладено договір оренди № М-231. У преамбулі договору вказано, що позивач, який є управителем (не є власником) торгового центру (як цей термін вказано далі в цьому договорі) та діє на підставі договору управління, укладеного 05.06.2018, та орендар (відповідач) попередньо ознайомлені з вимогами законодавства України щодо недійсності правочинів, перебувають при здоровому розумі, ясній пам`яті та діють добровільно, розуміють значення своїх дії та правові наслідки укладеного договору, уклали цей договір про наступне, зокрема:

- власником торгового центру є Акціонерне товариство «Сбербанк», що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 108256715 від 19.12.2017;

- власник торгового центру передав торговий центр в управління орендодавцю (як управителю) відповідно до договору управління;

- відповідно до договору управління орендодавець (як управитель), зокрема, здійснює управління торговим центром, в т.ч. в частині укладення договорів оренди приміщень та отримання платежів від орендарів приміщень торгового центру за укладеними орендодавцем з орендарями договорів оренди;

- орендодавець укладає цей договір оренди як управитель торгового центру в розумінні глави 70 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п. 2.1 договору орендодавець передає у строкове платне користування орендарю приміщення, а орендар приймає приміщення в строкове користування та зобов`язується сплачувати орендодавцеві обумовлені в цьому договорі орендні та інші платежі та виконувати інші умови цього договору.

Згідно з п. 1.6 договору орендна плата - це плата, яку орендар зобов`язаний щомісячно сплачувати орендодавцеві і яка складається з частин, вказаних в п. 5.2 цього договору оренди;

Торговий центр - будівлі торгово-розважального центру під назвою «Магелан», загальною площею 28 539,50 кв. м., яка розташована за адресою: м. Київ, проспект Глушкова Академіка, 13-Б;

Приміщення - частина торгового центру, площа та поверх якої вказані у додатку № 1 до цього договору оренди (п. 4), яка не обмежена стінами (перегородками), розміщення приміщення (план розміщення) в межах торгового центру зазначено в додатку № 2.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди останній набуває чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності) та діє до закінчення строку оренди.

Строк оренди погоджено сторонами в додатку № 1 (пункт 6) до цього договору оренди (п. 3.2 договору).

Згідно з п. 3.3 договору оренди строк оренди обчислюється з дня передачі орендодавцем орендареві приміщення в орендне платне користування.

Як погоджено сторонами в п. 4.1 договору оренди, будь-яка передача приміщення за цим договором (в орендне платне користування) оформлюється сторонами відповідним актом приймання-передачі приміщення.

Відповідно до п. 5.1 договору оренди з моменту передачі орендареві приміщення орендар зобов`язаний сплачувати оренду плату та інші платежі, які передбачені цим договором. Сторони здійснюють індексацію (збільшення) орендної плати, як це вказано в додатку № 1 до цього договору.

Згідно з п. 5.2 договору оренди, якщо інше не вказано в додатку № 1, орендна плата, яку орендар зобов`язаний щомісячно сплачувати орендодавцеві, складається з таких частин:

- основна орендна плата;

- експлуатаційна орендна плата (направлена на часткове покриття експлуатаційних витрат орендодавця).

Відповідно до п.п. 5.3, 5.4 договору основна орендна плата за місяць з розрахунку 1,00 кв. м. приміщення, вказана в додатку № 1 (пункт 7); експлуатаційна орендна плата з розрахунку 1,00 кв. м. приміщення, вказана в додатку № 1 (п. 8) до цього договору оренди.

Як погоджено сторонами в п. 6.3 договору оренди, платежі за цим договором оренди мають здійснюватись орендарем на рахунок орендодавця, відкритий в АТ «Сбербанк», що вказаний у цьому договорі.

У випадку накладання арешту на вказаний рахунок орендодавця, на який здійснюються платежі, платежі за цим договором здійснюються на рахунок власника (установника управління) з моменту отримання орендарем відповідного повідомлення власника (установника управління), в якому буде вказаний рахунок власника (установника управління), на який орендарем мають здійснюватись платежі за цим договором. У такому випадку на вимогу будь-якої сторони сторони вносять відповідні зміни до цього договору щодо порядку здійснення платежів.

Додатком № 1 до договору оренди позивачем та відповідачем погоджено наступне:

- цільове призначення приміщення - розміщення та функціонування магазину з продажу сиру, вина та інших продовольчих продуктів;

- площа приміщення - 47,6 кв. м. на 1 поверсі торгового центру (відповідно до плану, наведеного в додатку № 2);

- строк оренди - 34 місяці;

Пунктами 7 та 8 сторонами погоджено ставки основної орендної плати та експлуатаційної орендної плати, зокрема, пунктом 7 погоджено, що починаючи з 25 місяця оренди розмір основної орендної плати за 1 кв. м. становить 2 368,82 грн з ПДВ, але не менше 96,70 доларів США.

Відповідно до п. 8 ставка експлуатаційної орендної плати за 1 кв. м. становить 122,49 грн з ПДВ, але не менше 5,00 доларів США згідно з офіційним курсом на дату виставлення рахунку або дату сплати (якщо платіж здійснюється без виставлення рахунку).

Строк оплати до 15 числа календарного місяця, який передує оплачуваному.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, 05.03.2020 позивачем передано, а відповідачем прийнято в оренду приміщення, обумовлене додатком № 1 до договору оренди № М-231 від 13.02.2020.

Крім того, сторонами неодноразово вносились зміни щодо розміру основної орендної плати на певні періоди.

Проте, як вказується позивачем у позові, відповідач з лютого 2022 року припинив сплачувати оренду плату, крім того, у останнього існує непогашена заборгованість з експлуатаційної орендної плати за грудень 2022 року та 5 днів січня, оскільки з 05.01.2023, за твердженням позивача, строк дії договору оренди, а отже, і орендні відносини між позивачем та відповідачем закінчились, а саме: 34 місяці з 05.03.2020 дати передання приміщення в оренду.

Таким чином, як зазначає позивач, у відповідача за період з лютого 2022 року по січень 2023 року існує заборгованість у розмірі 1 704 294,19 грн з оплати орендної плати, передбаченої умовами договору.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у даній справі, відповідач вказав, що після початку повномасштабного вторгнення в Україну він припинив здійснювати основні орендні платежі, оскільки власник приміщення АТ «Сбербанк» (на даний час АТ «МР Банк») підпадає під дію заборони Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 на здійснення будь-яких платежів на його користь.

Крім того, відповідач зазначив, що позивач як управитель не є належним позивачем за позовом про стягнення орендної плати, а належним відповідачем має бути власник приміщення або особа, яка на даний момент є органом управління АТ «МР Банк» (Фонд гарантування вкладів фізичних осіб), оскільки останній знаходиться в процесі ліквідації.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність заявлених позивачем вимог, суд керувався таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Положеннями ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України на орендаря покладений, зокрема, обов`язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Частиною 1 ст. 286 Господарського кодексу України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому суд не погоджується з запереченнями відповідача щодо неналежного позивача у даній справі, оскільки договір оренди від 13.02.2023 № М-231, на підставі якого між позивачем та відповідачем виникли орендні відносини, укладено саме між позивачем як орендодавцем та відповідачем як орендарем.

У вказаному договорі сторонами погоджено те, що позивач у даній справі надає приміщення в оренду як управитель, а не власник такого приміщення, і станом на момент укладення договору та додаткових угод до нього у відповідача як орендаря не було заперечень щодо укладення його позивачем як орендарем.

Крім того, в договорі управління, укладеному між позивачем та третьою особою, останніми погоджено, що саме на управителя (позивача) покладено обов`язок вимагати своєчасної і в повному обсязі сплати орендарями орендних платежів, комунальних платежів та експлуатаційних платежів, інших платежів, належних до сплати орендарями та третіми особами.

За вказаних обставин суд вважає, що саме позивач як управитель за договором від 05.06.2018, укладеним між позивачем та третьою особою, та за договором оренди № М-231 від 13.02.2023 є належним позивачем за позовом до орендаря щодо сплати орендної плати та експлуатаційних витрат.

Крім того, щодо посилань відповідача на неможливість сплати ним орендної плати починаючи з лютого 2022 року, оскільки власник майна підпадав під дію заборони щодо здійснення розрахунків, адже кінцевим бенефіціаром третьої особи є російська федерація, суд зазначає про наступне.

Так, як зазначено судом вище, відповідач мав здійснювати розрахунок за оренду не на користь третьої особи, а позивачу у даній справі, що також передбачено п. 5.1 договору оренди, оскільки відповідач як орендар зобов`язався сплачувати орендну плату на користь орендодавця, яким є позивач у даній справі.

При цьому, як вбачається з платіжних документів відповідача, долучених до відзиву на позов, останньому було відомо про рахунки позивача як управителя, відкриті в іншій банківській установі в АБ «УКРГАЗБАНК», оскільки саме на ці рахунки відповідачем сплачувалась плата з експлуатаційних витрат.

Водночас, доказів внесення на вказаний рахунок позивача основної орендної плати матеріали справи не містять.

Крім того, суд зазначає, що посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України № 187 від 03.03.2022 (зі змінами та доповненнями) є необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до постанови правління Національного банку України № 91-рш/БТ від 25.02.2022 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Акціонерного товариства «Міжнародний резервний банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 131 від 25.02.2022 «Про початок ліквідації АТ «МР Банк» та делегування повноважень ліквідатора Луньо Іллі Вікторовичу».

Дана інформація є публічною та розміщена на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, з 25.02.2022 третя особа АТ «Міжнародний резервний банк» перебуває в процедурі ліквідації, яка здійснюється державною установою - Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, тобто банк перебуває під повним контролем держави Україна, у зв`язку з чим у відповідача була можливість розрахунку за оренду приміщення, наданого останньому в оренду.

Cудом під час розгляду даної справи не беруться до уваги заперечення відповідача.

Поряд з цим, під час розгляду даної справи сторонами не надано доказів оплати відповідачем основної орендної плати за період з лютого 2022 року по 05.01.2023 та експлуатаційної орендної плати за грудень 2022 року та п`ять днів січня 2023 року на суму 1 704 294,19 грн, хоча строки внесення орендної плати погоджені сторонами в договорі оренди, а її розмір погоджений в додатку № 1 до договору оренди, у зв`язку з чим суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати зі сплати судового збору з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 25 564,41 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БРП БУД" (49000, м. Дніпро, пр. Яворницького Дмитра, буд. 93, код 43255989) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БРОНКС СТАЙЛ" (01601, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 22, код 41902587) прострочену заборгованість за договором оренди в сумі 1 704 294,19 грн (один мільйон сімсот чотири тисячі двісті дев`яносто чотири грн 19 коп.), судовий збір в розмірі 25 564,41 грн (двадцять п`ять тисяч п`ятсот шістдесят чотири грн 41 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 29.09.2023.

Суддя О.Г. Удалова