ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2032/23

Суддя Конюх О.В., при секретарі судового засідання Лівандовському О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик», м. Київ,

до відповідача Фізичної особи-підприємця Медведської Ольги Василівни, смт Бородянка Київської області

про стягнення 10 011,62 грн.

без виклику представників сторін;

СУТЬ СПОРУ:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик», м. Київ (далі за текстом - ТОВ «Баядера Логістик»), 04.07.2023 звернувся до Господарського суду Київської області з позовом вих. №91-23 від 30.06.2023 до відповідача фізичної особи-підприємця Медведської Ольги Василівни, смт Бородянка Київської області (далі за текстом - ФОП Медведська О.В.), в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача:

- основний борг в сумі 6 636,60 грн. за договором поставки №275-20 від 15.04.2020 за видатковими накладними №24349/23346 від 09.02.2022, №29000/27995 від 16.02.2022, №29551/28002 від 16.02.2022;

- пеню в розмірі 1 134,75 грн. (за період 24.02.2022 31.08.2022);

- 20% річних в розмірі 1 775,72 грн. (за період 24.02.2022 30.06.2023);

- штраф в розмірі 464,55 грн. (пункт 7.1 договору поставки №275-20 від 15.05.2020).

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Баядера Логістик» (постачальник) та ФОП Медведською О.В. (покупець) було укладено Договір поставки №275-20 від 15.04.2020, згідно якого постачальник зобов`язався передавати у власність покупця алкогольні напої (далі - товар), а покупець зобов`язався прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами цього Договору.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар, який частково ним не було оплачено на суму 6 636,60 грн. за видатковими накладними №24349/23346 від 09.02.2022, №29000/27995 від 16.02.2022, №29551/28002 від 16.02.2022.

Враховуючи невиконання відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати поставленого товару на суму 6 636,60 грн., позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 1 134,75 грн., 20% річних в розмірі 1 775,72 грн. та штраф в розмірі 464,55 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області 06.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2032/23, постановлено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання (без виклику учасників справи). Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк на подачу відзиву на позовну заяву.

18.07.2023 до Господарського суду Київської області від представника позивача, на виконання вимог ухвали суду від 06.07.2023, надійшла заява в якій повідомлено запитувану судом інформацію та надано відповідні докази.

Копію ухвали суду від 06.07.2023 було надіслано відповідачу ФОП Медведській О.В. засобами поштового зв`язку рекомендованим листом з повідомленням №504 на адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження згідно із інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 07800, Київська обл., смт Бородянка, вул. Леніна, буд. 359, кв. 89. Однак, поштове відправлення не було вручено адресату та повернуто підприємством зв`язку на адресу суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Відповідно до пунктів 5, 9 частини 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» місцезнаходження (адреса місця проживання, за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем) та 8) інформація для здійснення зв`язку з фізичною особою - підприємцем: телефон та/або адреса електронної пошти належать до відомостей, які підлягають внесенню до Державного реєстру.

На підтвердження адреси відповідача в матеріалах справи наявний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: 07800, Київська обл., смт Бородянка, вул. Леніна, буд. 359, кв. 89, за яким і була направлена відповідачу ухвала господарського суду від 06.07.2023.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №923/1432/15.

Крім того, 23.08.2023 здійснено повідомлення відповідача про розгляд даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України (https://ko.arbitr.gov.ua/) відповідно до ст. 122 ГПК України.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду. Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

З огляду на викладене, суд вважає, що у відповідності до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута по суті за наявними в ній матеріалами.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи у порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться (ч. ч. 1-2 ст. 252 ГПК України).

Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 248 Господарського процесуального кодексу України).

Суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше (ч. 5 ст. 252 ГПК України).

Згідно з частиною 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на 28.09.2023 відповідач відзив на позов та докази на його підтвердження не подав.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши позов ТОВ «Баядера Логістик» до ФОП Медведської О.В. про стягнення 10 011,62 грн., дослідивши наявні у матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд

УСТАНОВИВ:

відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

15.04.2020 між ТОВ «Баядера Логістик» (постачальник) та ФОП Медведської О.В. (покупець) було укладено Договір поставки №275-20 (далі за текстом Договір).

За умовами Договору:

- постачальник зобов`язується передати у власність покупця алкогольні напої (надалі - товар), а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар в порядку, визначеному умовами цього Договору (п. 1.2 Договору);

- постачання товару здійснюється силами та за рахунок постачальника, на умовах ООР відповідно до вимог Міжнародних правил тлумачення термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 р.). Сторони можуть визначити інші умови постачання товару, при узгодженні замовлення на товар (п. 3.1 Договору);

- найменування, кількість, асортимент товару визначається покупцем у замовленні та зазначається постачальником у видатковій накладній на товар (п. 4.1 Договору);

- ціна на товар визначена у Прайс-листі постачальника, який діє на момент здійснення покупцем замовлення (п. 5.1 Договору);

- ціна на товар зазначається постачальником у видатковій накладній на товар (п. 5.2 Договору);

- загальна сума Договору дорівнює загальній вартості товару, який постачальник поставив покупцю впродовж всього строку дії даного договору згідно видаткових накладних на товар (п. 5.3 Договору);

- розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 14 календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або в іншому узгодженому сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін - шляхом попередньої оплати (п. 6.1 Договору);

- датою оплати покупцем вартості отриманого від постачальника товару є дата зарахування цих грошових коштів на рахунок постачальника (п. 6.2 Договору);

- у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж на 30 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі сім відсотків від суми боргу (п. 7.1 Договору);

- у випадку порушення покупцем строків оплати отриманого від постачальника товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику 20% річних від суми боргу за користування чужими коштами (п. 9.2 Договору);

- даний Договір чинний (строк дії): протягом 2 років з дати укладення. У випадку, якщо жодна зі сторін не заявила про свої наміри розірвати або змінити Договір за один місяць до його закінчення, даний Договір вважається автоматично пролонгованим на той же термін та тих же умовах (п. 9.7 Договору).

На виконання пункту 1.2 Договору відповідачем надано позивачу копії ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за №1906459 від 12.12.2019 та №2006019 від 26.11.2020; свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №593530 від 10.11.2006, документ, що підтверджує повноваження посадової особи на підписання даного Договору, такі долучено позивачем до матеріалів справи.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки. Згідно положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

На виконання Договору, постачальником поставлено, а покупцем отримано товар на загальну суму 6 636,60 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями належним чином оформлених та підписаних обома сторонами Видаткових накладних на суму 6 636,60 грн., а саме:

- №24349/23346 від 09.02.2022 на суму 3 132,72 грн.;

- №29000/27995 від 16.02.2022 на суму 2 500,14 грн.;

- №29551/28002 від 16.02.2022 на суму 1 003,74 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Інше встановлено п. 6.1 Договору, відповідно до якого розрахунки за товар здійснюються покупцем протягом 14 календарних днів з дня отримання товару, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або в іншому узгодженими сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству України, або за домовленістю сторін - шляхом попередньої оплати.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, враховуючи положення частини 5 ст. 254 ЦК України, відповідно до якої якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Відтак, за видатковою накладною №24349/23346 від 09.02.2022 на суму 3 132,72 грн. строк оплати до 23.02.2022, а з 24.02.2022 настало прострочення;

за видатковою накладною №29000/27995 від 16.02.2022 на суму 2 500,14 грн. строк оплати 02.03.2022, а з 03.03.2022 настало прострочення;

за видатковою накладною №29551/28002 від 16.02.2022 на суму 1 003,74 грн. строк оплати 02.03.2022, а з 03.03.2022 настало прострочення.

Відтак, строк оплати товару за спірними накладними є таким, що настав.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Доказів здійснення відповідачем оплати за поставлений товар в розмірі більшому, ніж доводить суду позивач, суду не подано, в тому числі і на вимогу пункту 3 ухвали суду від 06.07.2023 про відкриття провадження, яка набрала законної сили та є обов`язковою для виконання на всій території України.

З огляду на викладене, вимогу позивача про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 6 636,60 грн. слід задовольнити повністю.

У зв`язку із простроченням грошового зобов`язання позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 1 134,75 грн. пені за період з 24.02.2022 по 31.08.2022 та 464,55 грн. штрафу. Щодо вказаних вимог суд встановив таке.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов`язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів.

Зазначене кореспондується з положеннями ст. 549 Цивільного кодексу України, відповідно до яких неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, при цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пунктом 7.1 Договору встановлено, що у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день порушення строків оплати; у випадку порушення покупцем строків оплати вартості одержаного від постачальника товару більше ніж на 30 календарних днів, покупець сплачує постачальнику штраф в розмірі сім відсотків від суми боргу.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Тому період обчислення пені починається з наступного дня після дати, в якій зобов`язання з оплати мало бути виконано. Згідно з частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором. Інше договором не встановлено. Відтак, пеня має розраховуватися з дати, наступної за останнім днем строку оплати, та до переддня фактичної оплати, або до відповідної дати через шість місяців після спливу строку оплати за кожною із спірних накладних.

З огляду на вимоги частин 1 та 2 статті 2, частини 5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Суд, перевіривши правильність розрахунку пені, не виходячи при цьому за межі періоду, заявленого позивачем:

Видаткова накладнаОсновний борг, грн.Період простроченняЗаявлений позивачем період простроченняПеня, грн.
№24349/23346 від 09.02.20223 132,72 грн.24.02.2022 - 24.08.202224.02.2022 - 24.08.2022526,13 грн.
№29000/27995 від 16.02.20222 500,14 грн.03.03.2022 - 03.09.202203.03.2022 - 31.08.2022434,27 грн.
№29551/28002 від 16.02.20221 003,74 грн.03.03.2022 - 03.09.202203.03.2022 - 31.08.2022174,35 грн.
всього 1 134,75 грн.
встановив, що вірно розрахований розмір належної до стягнення з відповідача на користь позивача пені становить 1 134,75 грн., у зв`язку з чим вказану вимогу має бути задоволено повністю.

Умовою застосування до боржника штрафу є: по-перше, наявність порушення боржником зобов`язання, а по-друге, така неустойка (штраф) за порушення зобов`язання має бути передбачена Договором.

Позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 464,55 грн. 7% від суми заборгованості (п. 7.1 Договору).

З огляду на те, що

судом встановлений факт прострочення оплати товару понад 30 календарних днів за спірними видатковими накладними №24349/23346 від 09.02.2022, №29000/27995 від 16.02.2022, №29551/28002 від 16.02.2022;

штраф у розмірі 7% від суми заборгованості за прострочення понад 30 календарних днів, прямо передбачений пунктом 7.1 Договору поставки №275-20 від 15.04.2020;

принципи господарсько-правової відповідальності виходять з презумпції вини особи, яка порушила своє господарське зобов`язання, та покладають та таку особу обов`язок доведення відсутності вини (частина 1 ст. 218 ГК України, частина 2 ст. 614 ЦК України),

суд погоджується з тим, що у позивача було наявне право на нарахування штрафу 7% від суми заборгованості; відтак вважає вимоги позивача про стягнення штрафу у розмірі 464,55 грн. (7% від суми заборгованості) обґрунтованими, документально підтвердженими, законними та такими, які належить задовольнити.

Щодо одночасного стягнення передбачених договором пені та штрафу, суд зазначає, що зазначене не суперечить статті 61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Пеня та штраф є різновидом неустойки, і в межах одного виду відповідальності сторонами може бути застосований різний набір санкцій; таке формулювання пункту 7.1 сторони погодили у Договорі, укладеному на підставі вільного волевиявлення, що відповідає положенням ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України. Підписаного сторонами протоколу розбіжностей до договору у порядку частин 3-7 ст. 181 ГК України суду не подано.

Крім того, позивач, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати отриманого товару, на підставі приписів ст. 625 ЦК України та п. 9.2 договору, просить суд стягнути з відповідача 1 775,72 грн. 20 % річних за період з 24.02.2022 по 30.06.2023. Щодо вказаних вимог суд встановив таке.

Частиною другою ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Інший розмір процентів (20%) встановлений пунктом 9.2 Договору.

Суд звертає увагу на те, що у поданому до позовної заяви розрахунку позовних вимог вказана дата початку розрахунку процентів річних за видатковою накладною №29000/27995 від 16.02.2022 на суму 2500,14 грн. 03.06.2022.

Перевіривши правильність розрахунку 20% річних, не виходячи при цьому за межі періодів, заявлених позивачем:

Видаткова накладнаОсновний борг, грн.Період простроченняЗаявлений позивачем період простроченняПроценти річних, грн.
№24349/23346 від 09.02.20223 132,72 грн.24.02.2022 - 30.06.202324.02.2022 - 30.06.2023844,55 грн.
№29000/27995 від 16.02.20222 500,14 грн.03.03.2022 - 30.06.202303.03.2022 - 30.06.2023664,42 грн.
№29551/28002 від 16.02.20221 003,74 грн.03.03.2022 - 30.06.202303.06.2022 - 30.06.2023216,15 грн.
всього 1 725,12 грн.
суд встановив, що належні до стягнення з відповідача 20% річних становлять 1 725,12 грн., а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача відсотків річних мають бути задоволені частково у вказаній сумі.

За таких обставин, повно та ґрунтовно дослідивши матеріали справи, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунки заборгованості, суд задовольняє позов ТОВ «Баядера Логістик» частково, ухвалює рішення про стягнення з ФОП Медведської О.В. 6 636,60 грн. основного боргу, 1 134,75 грн. пені, 1 725,12 грн. 20 % річних та 464,55 грн. штрафу. У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 129 ГПК України, суд покладає на відповідача відшкодування позивачу судового збору пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 4, 12, 73-92, 129, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Медведської Ольги Василівни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Баядера Логістик» (02088, м. Київ, вул. Харченка Євгенія, 42, ідентифікаційний код 35871504)

6 636,60 грн. (шість тисяч шістсот тридцять шість гривень шістдесят копійок) основного боргу,

1 134,75 грн. (одна тисяча сто тридцять чотири гривні сімдесят п`ять копійок) пені,

1 725,12 грн. (одна тисяча сімсот двадцять п`ять гривень дванадцять копійок) 20 відсотків річних,

464,55 грн. (чотириста шістдесят чотири гривні п`ятдесят п`ять копійок) штрафу,

2 670,43 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят гривень сорок три копійки) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст. ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Конюх