ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"26" вересня 2023 р. Справа № 914/2442/22

Суддя Західного апеляційного господарського суду Бонк Т.Б.,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю КомпаніяЛілея (вх. суду від 22.09.2023 №01-05/2974/23)

на рішення Господарського суду Львівської області від 14.06.2023, повний текст рішення складено 27.06.2023,

у справі № 914/2442/22 (суддя Долінська О.З., м. Львів)

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю КомпаніяЛілея, м. Львів

до відповідача: Державної установи Інститут патології крові та трансфузійної медицини Національної академії медичних наук України, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Національної академії медичних наук України, м. Київ

про скасування рішення відповідача про відмову у продовженні договору оренди

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 14.06.2023 у справі №914/2442/22 відмовлено у задоволенні позову.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, Товариства з обмеженою відповідальністю КомпаніяЛілея (позивач) оскаржив рішення суду першої інстанції.

До апеляційної скарги скаржник додав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій просить визнати причини пропуску строку ТзОВ КомпаніяЛілея на подачу апеляційної скарги поважними та поновити даний строк.

Апеляційна скарга підлягає залишено без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (частина 2 вказаної статті).

Оскільки повний текст оскаржуваного рішення складено судом 27.06.2023, з урахуванням ч. 1 ст. 256 ГПК України останнім днем для подання апеляційної скарги було 17.07.2023, тоді як ТзОВ КомпаніяЛілея з апеляційною скаргою до суду звернулося лише 22.09.2023, тобто з пропуском строку на оскарження рішення більше двох місяців.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 256 ГПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його (її проголошення) або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу (ч. 3 ст. 256 ГПК України).

При цьому до клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення мають бути долучені докази в підтвердження того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Доводи апелянта про те, що весь період з дати отримання представником копії оскаржуваного рішення по дату направлення апеляційної скарги до суду, був витрачений на підготовку апеляційної скарги, оскільки в даний період на підприємстві були відсутні працівники, які в повній мірі володіють обставинами справи, адже директор підприємства перебував у відпустці, а представник підприємства, який в повній мірі володів питаннями, що є предметом спору, також знаходився у відпустці, суддя-доповідач не вважає поважними причинами пропуску строку на оскарження рішення, оскільки наведені обставини відносяться до організаційних питань внутрішньої діяльності ТзОВ КомпаніяЛілея та носять суб`єктивний характер.

Відносно посилання скаржника про введення воєнного стану в Україні, суддя-доповідач вважає необхідним зазначити, що питання поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Проте, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження судових рішень без підтвердження заявником конкретних обставин, які унеможливили вчинення відповідної процесуальної дії у визначений законом строк.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Суддя-доповідач зазначає, що відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10.11.2022 у справі №990/115/22 (пункт 47), згідно з яким введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Отже, ключовою ознакою поважності причин пропуску строку є причинно-наслідковий зв`язок між обставинами (зокрема, але не виключно, збройна агресія проти України) та неможливістю виконати конкретну процесуальну дію у строк, встановлений законом, ухвалою суду тощо. Сама по собі військова агресія проти України та введення воєнного стану на всій території України не може автоматично означати зупинення всіх процесуальних строків, визначених законом, або ж про автоматичне поновлення таких строків, незалежно від того, існує реальна можливість дотриматись їх чи ні. Військова агресія, воєнний стан як обставини непереборної сили можуть бути поважною причиною пропуску процесуального строку та підставою для його поновлення лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із ними обставинами не може виконати ті чи інші процесуальні дії.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні та посилання на нього, без належного обґрунтування, мотивування та аргументування впливу на неможливість своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою у даній справі та без поданням відповідних підтверджуючих доказів, що унеможливили вчинення процесуальної дії у відповідний строк, не є підставою для поновлення такого процесуального строку.

Відтак, суд дійшов висновку, що наведені скаржником підстави для поновлення строку не є поважними.

Частиною 2 статті 260 ГПК України визначено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Однак, в порушення вказаних вимог при поданні апеляційної скарги скаржник не додав доказів сплати судового збору

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 174 ГПК України встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162,164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 4 вказаного Закону визначено, що ставки судового збору за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Враховуючи, що предметом даного спору були вимоги немайнового характеру (скасування рішення відповідача про відмову у продовженні договору оренди), при поданні апеляційної скарги має бути сплачений судовий збір у сумі 3 721,50 грн (150% від 2 481 грн-мінімального судового збору).

Довести до відома скаржника, що при не усуненні недоліків апеляційної скарги у строк, встановлений судом, настають правові наслідки передбачені ч. 1 ст. 261 ГПК України .

За таких обставин апеляційна скарга підлягає залишенню без руху із встановленням строку для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 174, 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю КомпаніяЛілея (вх. суду від 22.09.2023 №01-05/2974/23) - залишити без руху.

2. Скаржнику у 10 денний строк з дня отримання цієї ухвали подати апеляційному суду:

- вмотивовану заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Львівської області від 14.06.2023 у справі №914/2442/22 із зазначенням інших причин.

- докази сплати судового збору у сумі 3 721,50 грн в порядку, встановленому Законом України Про судовий збір;

3. Копію цієї ухвали суду надіслати скаржнику для відома та належного виконання.

4. Ухвала оскарженню не підлягає.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Суддя-доповідач Т.Б. Бонк