СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/422/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А.,

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача Сосунов Є.В. на підставі довіреності від 16.01.2023р. №16/01-5;

від відповідача Матофій Р.М. в порядку самопредставництва згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ, (вх.№1497 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2023р. у справі №922/422/23 (суддя Прохоров С.А., ухвалене в м.Харків, дата складення повного тексту 29.06.2023р.)

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ,

до відповідача: Комунального підприємства "Харківводоканал", м.Харків,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Харківводоканал" 3648099,300грн. основної заборгованості згідно виставлених рахунків по оплаті послуг за врегулювання небалансів електричної енергії та рахунків, визначених процесом врегулювання за період лютий-березень 2022 року, 3% річних в сумі 13373,08грн. та інфляційних у розмірі 34049,53грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про врегулювання небалансів електричної енергії №01024 від 10.05.2019р. в частині здійснення повної та своєчасної оплати за врегулювання небалансів за спірний період.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.06.2023р. у справі №922/422/23 в позові відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволення позовних вимог місцевим господарським судом було встановлено, що позивачем було додано до матеріалів справи примірник договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.05.2019р. №0463-01024, дія якого закінчилась у 2020 році згідно пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про ринок електричної енергії.

При цьому, матеріальною підставою для обґрунтування позовних вимог позивачем були визначені обставини не виконання відповідачем зобов`язань зі сплати рахунків-фактур № 613 від 03.11.2022р. на суму 1207666,30грн. (разом з ПДВ) за розрахунковий період з 01.02.2022р. по 28.02.2022р. та №058 від 12.12.2022р. на суму 2440433,00грн. за розрахунковий період з 01.03.2022р. по 31.03.2022р. з призначенням - електрична енергія для врегулювання небалансів (згідно з процесом врегулювання, передбаченим Додатком 10 Правил ринку, саме за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.05.2019р. №0463-01024.

Підставою формування зазначених рахунків-фактур є Акт-корегування (врегулювання) №ВР/22/02-0463 від 18.07.2022р. до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 28.02.2022р. №ВН/22/02-0463 згідно з договором від 10.05.2019р. №0463-01024 та Акт-корегування (врегулювання) №ВР/22/03-0463 від 10.08.2022р. до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2022р. №ВН/22/03-0463 згідно з договором від 10.05.2019р. №0463-01024, дія якого закінчилась у 2020 році.

Таким чином, позивачем не було доведено наявності правових підстав для виставлення відповідачу рахунків-фактур та складення актів корегування (врегулювання) за період лютий - березень 2022 року саме за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.05.2019р. №0463-01024.

Враховуючи закінчення у 2020 році строку дії договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.05.2019р. №0463-01024, стягнення заборгованості за яким є предметом позову у даній справі, а також відсутність в матеріалах справи доказів приєднання відповідачем до інших договорів про врегулювання небалансів електричної енергії, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що без дослідження судом первинних правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку (п. 5 ст. 70 Закону України Про ринок електричної енергії) у суду відсутні можливості щодо встановлення дійсних правовідносин сторін та балансу взаємних зобов`язань, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Приватне акціонерне товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" з рішенням суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2023р. у справі №922/422/23 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю; судові витрати покласти на відповідача. Одночасно апелянт звернувся з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2023р. у справі №922/422/23.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дійшов до помилкового та такого, що суперечить вимогам чинного законодавства висновку щодо не укладення між сторонами договору про врегулювання небалансів електричної енергії, що як наслідок призвело до порушення його майнових прав.

Апелянт наголошує, що в матеріалах справи наявні докази, а саме рахунки-фактури № 58 від 02.12.2022р. та № 613 від 02.11.2023р., які підтверджують факт врегулювання (корегування) об`ємів, які були фактично спожиті відповідачем, та їх вартість, відповідно до норм чинного законодавства, Правил ринку та пункту 5.7 укладеного між сторонами договору. Відповідачем не було подано заперечень щодо незгоди із скорегованими об`ємами, підписано акти корегування (врегулювання), але не сплачено рахунки-фактури, які виставлені в системі управління ринком, що є беззаперечним порушенням вимог правил ринку та укладеного договору. Апелянт наголошує, що суду було надано докази виставлення рахунків згідно вимог Правил ринку в Системі управління ринком, з датами та строками оплати.

Також, скаржник стверджує, що ним було належним чином виконано вимоги пункту 5.9. договору, яким визначено, що оператор системи передачі надає відповідачу, як стороні, відповідальній за баланс у паперовому та/або електронному вигляді (засобами електронного документообігу з накладанням КЕП) два примірники Акта купівлі-продажу, підписані зі своєї сторони, до 12 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано, акти підписано без заперечень.

Вказані документи було надано суду на виконання вимог ухвали від 26.05.2023р. разом із заявою від 31.05.2023р. № 01/26487, а саме: копію заяви-приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії; копію повідомлення про укладання договору; копії договорів про врегулювання небалансів електричної енергії; копії рахунків - фактур на суму основної заборгованості; докази виставлення рахунків в системі управління ринком; копії актів корегування (врегулювання); копії доказів їх підписання сторонами.

Таким чином, на думку апелянта, суд мав в наявності всі необхідні документи для підтвердження суми наявної основної заборгованості, дат їх виставлення в Системі управління ринком, строків оплати згідно Додатку 10 до Правил ринку та суми нарахованих штрафних санкцій.

Проте, за результатами дослідження вказаних доказів, господарський суд першої інстанції прийняв рішення, яке суперечить вимогам чинного законодавства в частині повного невизнання існування основної заборгованості та нарахованих штрафних санкцій, чим було порушено норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2023р. поновлено Приватному акціонерного товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2023р. у справі №922/422/23; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2023р. у справі №922/422/23; встановлено відповідачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на 28 серпня 2023 р. о 12:00 годині.

31 липня 2023р. представником відповідача подано до апеляційного господарського суду заяву про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення підсистеми "Електронний суд".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 09.08.2023р. задоволено заяву представника Комунального підприємства "Харківводоканал" про участь у судовому засіданні 28 серпня 2023 р. о 12:00 годині у справі №922/422/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду; ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення підсистеми "Електронний суд".

09 серпня 2023р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№9321), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго", рішення господарського суду Харківської області від 21 червня 2023р. у справі №922/422/23 залишити без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду, яке відбулось 28 серпня 2023р.. було оголошено протокольну ухвалу про перерву в судовому засіданні до 21 вересня 2023р. о 10:00 годині.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 21.09.2023р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2023р. у справі №922/422/23 та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2023р. у справі №922/422/23 залишити без змін.

Враховуючи, що представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії (пункт 55 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії).

Згідно з частиною 1 статті 68 Закону України «Про ринок електричної енергії» в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.

Відповідно до частини 1 статті 4, частини 3 статті 3 «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.

З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство «Харківводоканал» направило позивачу заяву-приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.05.2019р. №0463-01024 (т.2 а.с.162).

Приватне акціонерного товариства Національна енергетична компанія Укренерго, повідомленням №01/16631 від 10.05.2019р. повідомило Комунальне підприємство «Харківводоканал» про те, що останнього приєднано до умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії та долучено до реєстру учасників ринку (ідентифікатор договору №0463-01021, дата акцептування 10.05.2019р.) (т.2 а.с.166).

Відповідно до вказаного повідомлення з моменту акцептування заяви про укладання договору в порядку, встановленому Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 14.03.2018р. №307, та Законом України "Про ринок електричної енергії", учасник ринку набуває всіх прав та зобов`язань за договором і несе відповідальність за їх невиконання (неналежне виконання) згідно з умовами договору, Правилами ринку та чинним законодавством України.

Відповідно до пунктів 1.1 та 1.2 договору про врегулювання небалансів електричної енергії цей договір є публічним договором приєднання, умови якого встановлюють порядок та умови врегулювання небалансів електричної енергії СВБ (сторона, відповідальна за баланс), у тому числі її балансуючої групи. Договір про врегулювання небалансів електричної енергії є договором приєднання в розумінні ст.634 Цивільного кодексу України, умови якого мають бути прийняті іншою стороною не інакше, як шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. На підставі цього договору сторона, що приєднується, набуває статусу учасника ринку та здійснює свою діяльність у якості СВБ.

За цим договором СВБ врегульовує небаланси електричної енергії, що склалися в результаті діяльності її балансуючої групи на ринку електричної енергії, або передає свою відповідальність за небаланси електричної енергії іншій СВБ шляхом входження до її балансуючої групи (пункт 1.3. договору).

Пунктом 1.4 договору визначено, що ОСП (оператор системи передачі) врегульовує небаланси електричної енергії з СВБ у порядку, визначеному Закону України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. №307 (надалі - Правила ринку).

Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення СВБ правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії та оплати платежів відповідно до Правил ринку (пункт 1.5 договору).

Згідно з пунктом 2.1 договору вартість небалансів електричної енергії та суми платежів, що передбачені до сплати зі сторони СВБ та ОСП, розраховуються АР (адміністратор розрахунків) для кожного розрахункового періоду доби відповідно до Правил ринку. Оплата платежів відповідно до цього договору здійснюється з урахуванням податків та зборів, передбачених чинним законодавством.

Відповідно до пункту 2.2 договору порядок розрахунку обсягів, ціни та вартості небалансів електричної енергії визначається Правилами ринку.

Приписами пункту 3.1 договору встановлено, що при невиконанні або неналежному виконанні умов цього договору сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором, Правилами ринку, Кодексом системи передачі, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018р. №309, Законом України «Про ринок електричної енергії» та чинним законодавством України.

ОСП має право, зокрема, на своєчасну оплату вартості небалансу електричної енергії, що склався на ринку в певному розрахунковому періоді (пункт 3.2 договору).

ОСП зобов`язаний, зокрема, виконувати розрахунки обсягу та вартості небалансу електричної енергії та інші розрахунки відповідно до договору та Правил ринку; проводити розрахунки з СВБ в порядку та в терміни, визначені Правилами ринку (пункт 3.3 договору).

Згідно з пунктом 3.5 договору СВБ зобов`язана, зокрема, здійснювати вчасно і в повному обсязі оплату за небаланс електричної енергії та платежів, сформованих ОСП для СВБ відповідно до Правил ринку.

Згідно з пунктом 4.1 договору за невиконання або неналежне виконання його умов сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Пунктом 5.1 договору передбачено, що виставлення рахунків та здійснення платежів щодо оплати вартості небалансів, визначеної главою 2 цього договору, відбувається відповідно до процедур та графіків, передбачених Правилами ринку, та згідно з умовами цього договору.

Подання платіжних документів здійснюється сторонами відповідно до Правил ринку (пункт 5.6. договору).

Відповідно до пункту 5.7 договору якщо СВБ має заперечення до інформації, яка міститься у платіжному документі, то вона зобов`язана повідомити про це ОСП не пізніше 12:00 наступного робочого дня після виставлення рахунку. Наявність заперечень не є підставою для створення дебіторської заборгованості перед ОСП та не може бути підставою для обмеження ОСП щодо вимоги платежу фінансової гарантії, що надається СВБ ОСП.

Надані заперечення враховуються ОСП при обчисленні платежів з врегулювання у порядку, передбаченому Правилами ринку (пункт 5.8. договору).

Як передбачено п.5.9 Договору ОСП надає СВБ два примірники Акта купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів, підписані зі своєї сторони, до 12 числа місяця, наступного за тим, щодо якого його сформовано.

СВБ протягом двох робочих днів повертає ОСП один примірник підписаного зі своєї сторони акту (пункт 5.10 договору).

Відповідно до пункту 5.3 договору СВБ, у якої виникли зобов`язання перед ОСП щодо оплати за небаланс електричної енергії, вносить плату за електричну енергію виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ОСП, зазначений у реквізитах договору.

Договір набирає чинності з дати реєстрації ОСП СВБ відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, у якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру (пункт 9.1 договору).

Якщо жодна зі сторін не звернулася до іншої сторони у строк не менше ніж за 1 місяць до закінчення терміну дії цього Договору з ініціативою щодо його розірвання, то цей договір вважається продовженим не наступний календарний рік на тих же умовах (пункт 9.2 договору).

Пунктами 10.1-10.3 договору визначено, що договір може бути змінений ОСП в односторонньому порядку у разі внесення Регулятором змін до типового договору врегулювання небалансів електричної енергії, який є додатком 1 до Правил ринку. У такому випадку зміни до цього договору вносяться ОСП протягом 10 днів з дня набрання ними чинності. Договір зі змінами оприлюднюється на веб-сайті ОСП. Якщо учасник ринку не ініціював розірвання цього договору протягом одного місяця з дати набрання чинності змінами, вважається, що він погодився зі зміненим договором.

Звертаючись до суду з відповідним позовом позивач зазначав, що на виконання умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії №0463-01024 від 10.05.2019р. ним було сформовано та виставлено відповідачу через систему управління ринком (MMS) (http//mms.ua.energy) рахунки-фактури за період з лютий-березень 2022 року (т.1 а.с.12,56).

Проте, відповідачем вказані рахунки в добровільному порядку сплачено не було, що і стало підставою для звернення 03.02.2023р. Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з Комунального підприємства "Харківводоканал" 3648099,300грн. основної заборгованості згідно виставлених рахунків по оплаті послуг за врегулювання небалансів електричної енергії та рахунків, визначених процесом врегулювання за період лютий-березень 2022 року, 3% річних в сумі 13373,08грн. та інфляційних в розмірі 34049,53грн. (т.1 а.с.1-101).

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.06.2023р. у даній справі в позові відмовлено повністю, з підстав викладених вище (т.3 а.с.26-37).

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, судова колегія з урахуванням приписів статті 269 Господарського процесуального кодексу України, погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Частинами 1 та 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Право на звернення до господарського суду в установленому порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (частини 1 та 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України).

Як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, судам необхідно зважати і на його ефективність з точки зору положень ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Так, у рішенні від 15.11.1996р. у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. The United Kingdom), заява № 22414/93, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголосив, що зазначена норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, передбачених Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені у правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дали би змогу компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції та надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, ЄСПЛ акцентував, що за деяких обставин вимоги ст.13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, передбачених національним правом.

Так, стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згідно із цією статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема його застосування не повинно бути ускладнено діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення ЄСПЛ у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005).

Отже, зрештою ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Відповідно до частини першої, пункту п`ятого частини другої статті 162 Господарського процесуального кодексу України, в позовній заяві позивач викладає свої позовні вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає в позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Водночас, оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права позивача про яке ним зазначається в позовній заяві здійснюється судом на розгляд якого передано спір крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (подібні за змістом висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.09.2019р. у справі №924/831/17, від 28.11.2019р. у справі №910/8357/18, від 12.06.2020р. у справі №906/775/17, від 25.06.2020р. у справі №924/233/18).

Матеріалами справи підтверджується, що звертаючись до суду з відповідним позовом про стягнення з Комунального підприємства "Харківводоканал" 3648099,30грн. основної заборгованості згідно виставлених рахунків по оплаті послуг за врегулювання небалансів електричної енергії та рахунків, визначених процесом врегулювання за період лютий-березень 2022 року, 3% річних в сумі 13373,08грн. та інфляційних у розмірі 34049,53грн., Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» посилалось на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань саме за договором про врегулювання небалансів електричної енергії №01024 від 10.05.2019р.

Відповідно до статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, до предмету доказування в межах даної справи входять обставини не виконання відповідачем зобов`язань зі сплати рахунків-фактур № 613 від 03.11.2022р. на суму 1207666,30 грн. (разом з ПДВ) за розрахунковий період з 01.02.2022р. по 28.02.2022р. та №058 від 12.12.2022р. на суму 2440433,00грн. за розрахунковий період з 01.03.2022р. по 31.03.2022р. з призначенням - електрична енергія для врегулювання небалансів (згідно з процесом врегулювання, передбаченим Додатком 10 Правил ринку, саме по договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.05.2019р. №0463-01024.

Відповідно у позивача наявний обов`язок підтвердити вказані обставини належними доказами, тобто такими, які доводять, що врегулювання небалансів електричної енергії було виконано ним саме на підставі, визначеного в позовній заяві, договору від 10.05.2019р. №0463-01024.

Судова колегія зазначає, що згідно з пунктом 55 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок електричної енергії», Приватне акціонерне товариство «Національна енергетична компанія «Укренерго» виконує функції оператора системи передачі юридичної особи, відповідальної за експлуатацію, диспетчеризацію забезпечення технічного обслуговування, розвиток системи передачі та міждержавних ліній електропередачі, а також за забезпечення довгострокової спроможності системи передачі щодо задоволення обґрунтованого попиту на передачу електричної енергії.

Згідно з частиною 1 статті 68 Закону України «Про ринок електричної енергії» в Україні функціонує єдиний балансуючий ринок. На балансуючому ринку оператором системи передачі здійснюються: купівля та продаж електричної енергії для балансування обсягів попиту та пропозиції електричної енергії у межах поточної доби; купівля та продаж електричної енергії з метою врегулювання небалансів електричної енергії сторін, відповідальних за баланс.

Відповідно до частини 1 статті 4, частини 3 статті 3 «Про ринок електричної енергії» учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Обов`язковою умовою участі в ринку електричної енергії (крім споживачів, які купують електроенергію за договором постачання електричної енергії споживачу) є укладення договору про врегулювання небалансів з оператором системи передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з відповідним позовом, позивачем було надано копію заяви про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії КП Харківводоканал від 03.05.2019р., в якій зазначено, що вона надана з відкладальною обставиною (т.2 а.с. 162).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що Комунальним підприємством «Харківводоканал» було надано згоду на приєднання до договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.05.2019р. № 0463-01024, у відповідності до наказу ДП "НЕК "Укренерго" №204 від 03.04.2019р. (т.2 а.с. 167), згідно з пунктами 1.3, 1.4, 1.5 якого купівля-продаж електричної енергії з електричної енергії учасника ринку здійснюється між СВБ (сторона, відповідальна за баланс, відповідач) та ОСП (оператор системи передачі, позивач) за договором про врегулювання небалансiв електричної енергії. ОСП врегульовує небаланси електричної енергії із СВБ у порядку, визначеному Законом України «Про ринок електричної енергії» та Правилами ринку. Врегулюванням небалансів електричної енергії є вчинення учасником ринку, що також є СВБ, правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з ОСП в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів електричної енергії, визначеними відповідно до Правил ринку.

Поряд з цим, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про ринок електричної енергії максимальний строк дії двосторонніх договорів, укладених з дати початку дії нового ринку електричної енергії до 31 грудня 2020 року, не може перевищувати одного року, крім договорів з виробниками електричної енергії за "зеленим" тарифом.

Отже, в силу приписів пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про ринок електричної енергії дія договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.05.2019р. №0463-01024 закінчилася у 2020 році.

При цьому, судова колегія враховує, що матеріальною підставою для обґрунтування позовних вимог позивачем були визначені обставини не виконання відповідачем зобов`язань зі сплати рахунків-фактур № 613 від 03.11.2022р. на суму 1207666,30грн. (разом з ПДВ) за розрахунковий період з 01.02.2022р. по 28.02.2022р. (т.2 а.с.186) та №058 від 12.12.2022р. на суму 2440433,00грн. за розрахунковий період з 01.03.2022р. по 31.03.2022р. (т.2 а.с.187) з призначенням - електрична енергія для врегулювання небалансів (згідно з процесом врегулювання, передбаченим Додатком 10 Правил ринку, саме по договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.05.2019р. №0463-01024.

Підставою формування зазначених рахунків-фактур є Акт-корегування (врегулювання) №ВР/22/02-0463 від 18.07.2022р. до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 28.02.2022р. №ВН/22/02-0463 згідно з договором від 10.05.2019р. №0463-01024 (т.2 а.с.189) та Акт-корегування (врегулювання) №ВР/22/03-0463 від 10.08.2022р. до Акту купівлі-продажу електричної енергії для врегулювання небалансів та сплати інших платежів від 31.03.2022р. №ВН/22/03-0463 згідно з договором від 10.05.2019р. №0463-01024 (т.2 а.с.190), дія якого, як було зазначено вище, закінчилась в 2020 році.

Отже, за наведених обставин, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо не доведення позивачем наявності правових підстав для виставлення відповідачу рахунків-фактур та складення актів корегування (врегулювання) за період лютий - березень 2022 саме за договором про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.05.2019р. №0463-01024.

Щодо доданого позивачем до матеріалів справи примірника договору (т.2 а.с. 176-182) про врегулювання небалансів електричної енергії, затвердженого наказом ДП "НЕК "Укренерго" від 31.01.2022р. №58 (т.2 а.с. 175), судова колегія зазначає, що зі змісту пункту 9.1. вказаного договору вбачається, що він набирає чинності з дати реєстрації ОСП (оператором системи передачі - позивачем) СВБ (сторони, відповідальної за баланс відповідача) відповідно до її заяви-приєднання до цього договору і є чинним до 31 грудня включно року, в якому була надана заява-приєднання. Після реєстрації учасника ринку ОСП зобов`язаний надати такій СВБ витяг з відповідного реєстру.

Проте, як встановлено місцевим господарським судом, доказів внесення відповідача до реєстру учасників ринку та повідомлення про присвоєння йому відповідного ідентифікатору договору учасника ринку та дати акцептування заяви-приєднання позивачем до матеріалів справи надано не було.

При цьому, судова колегія враховує, що згідно з пунктом 2.2. вказаного вище наказу ДП "НЕК Укренерго від 31.01.2022р. №58 «Про затвердження умов договору про врегулювання небалансів електричної енергії» саме на позивача покладено обов`язок забезпечити оформлення договірних відносин.

Окрім викладеного, колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять будь-якого правового обґрунтування щодо невідповідності дат подання заяви про укладення договору про врегулювання небалансів електричної енергії КП Харківводоканал від 03.05.2019р. та наданого позивачем примірника договору про врегулювання небалансів електричної енергії, затвердженого наказом ДП НЕК Укренерго від 31.01.2022р. №58.

Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

За фабулою зазначеної статті Цивільного кодексу України приєднатись можливо лише до такого договору приєднання, умови якого на час такого приєднання встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах.

Проте, доданий позивачем до матеріалів справи примірник договору про врегулювання небалансів електричної енергії, затверджений наказом НЕК Укренерго від 31.01.2022р. №58 не свідчить про те, що відповідач приєднався до певного договору приєднання в розумінні положень статті 634 Цивільного кодексу України.

За наведених обставин, надана позивачем до матеріалів справи копія примірника договору про врегулювання небалансів електричної енергії, затвердженого наказом НЕК Укренерго від 31.01.2022р. №58 також не співвідноситься із правовідносинами сторін у спірний період лютий-березень 2022 року.

Враховуючи закінчення у 2020 році строку дії договору про врегулювання небалансів електричної енергії від 10.05.2019р. №0463-01024, стягнення заборгованості за яким є предметом позову у даній справі, а також відсутність в матеріалах справи доказів приєднання відповідачем до інших договорів про врегулювання небалансів електричної енергії, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що без дослідження судом первинних правочинів щодо купівлі-продажу електричної енергії з оператором системи передачі в обсягах небалансів електричної енергії за цінами небалансів, визначеними відповідно до правил ринку (п. 5 ст. 70 Закону України Про ринок електричної енергії ) у суду відсутні можливості по встановленню дійсних правовідносин сторін та балансу взаємних зобов`язань, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Судова колегія зазначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 76 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, апелянтом не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2023р. у справі №922/422/23 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд апеляційної інстанції керуючись положеннями статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає витрати за подання апеляційної скарги на апелянта.

Керуючись ст.ст. 254, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 21.06.2023р. у справі №922/422/23 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 25.09.2023

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль