СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Харків Справа № 905/370/20

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду у режимі відеоконференції з використанням системи відеоконференцзв`язку «EasyCon» апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів" (вх.№1449Д/2) на рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2023 у справі №905/370/20 (повний текст рішення складено 19.06.2023 суддею Аксьоновою К.І. у приміщенні господарського суду Донецької області)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», с.Дашуківка, Черкаська область,

до Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів», м.Костянтинівка, Донецька область,

про визнання недійсними: додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015; специфікації №1 від 23.10.2015 (додатку №1 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015); специфікації №2 від 24.12.2015 (додатку №2 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015),-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Дашуківські бентоніти», звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» про визнання недійсним договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 зі всіма змінами (додатковими угодами), додатками, в тому числі специфікації №1 від 25.09.2015 (додаток №1 до договору №К-ДБ-4-0925/1); додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1; специфікації №1 від 23.10.2015 (додаток №1 до договору №К-ДБ-4-0925/1); специфікації №2 від 24.12.2015 (додаток №2 до договору №К-ДБ-4-0925/1).

На підставі частини 3 ст.46 Господарського процесуального кодексу України позивач подав до господарського суду заяву про зміну предмета позову; остаточно просить визнати недійсною додаткову угоду від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015; специфікацію №1 від 23.10.2015 (додаток №1 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015); специфікацію №2 від 24.12.2015 (додаток №2 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015); вимогу про визнання недійсним договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 у первісній редакції позивач не підтримує.

Позов обґрунтований тим, що ціна продукції за спірним договором з усіма додатками до нього істотно занижена, не відповідає ринковим цінам. Позивач стверджує, що спірний правочин є значним, оскільки ринкова вартість майна, що є його предметом, а саме: глини формувальної бентонітової кускової, марки П4Т2К, у кількості 12500 тон за специфікацією №1 від 23.10.2015 та 2500 тон за специфікацією №2 від 24.12.2015 перевищує 10 відсотків вартості активів відповідно до останньої річної фінансової звітності товариства. Ціна 333,34 грн без ПДВ за тонну глини формувальної бентонітової кускової, зазначена у специфікаціях №1 від 23.10.2015 та №2 від 24.12.2015, істотно занижена. Крім того, договір №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 з додатками (специфікація №1 від 25.09.2015; додаткова угода від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015; специфікація №1 від 23.10.2015 (додаток №1 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015)) підписано від імені позивача з перевищенням повноважень на вчинення значних правочинів, без дотримання вимог пункту 9.2 Статуту ПАТ «Дашуківські бентоніти», частини 1 ст.70 Закону України «Про акціонерні товариства», такі правочини укладено від імені позивача під впливом тяжкої обставини на вкрай невигідних умовах та в результаті зловмисної домовленості представника позивача з відповідачем. Позивач стверджує, що специфікація №2 від 24.12.2015 (додаток №2 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015) укладена особою, яка не мала повноважень на вчинення дій від імені позивача. Також позивач посилається на обставини укладання спірних правочинів у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною, вчинення правочинів під впливом тяжкої обставини. Крім того, вказує, що зміст правочинів суперечить актам цивільного законодавства, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.06.2023 у справі №905/370/20 позов задоволено. Визнано недійсними додаткову угоду від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015, специфікацію №1 від 23.10.2015 (додаток №1 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015), специфікацію №2 від 24.12.2015 (додаток №2 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015), укладені між Публічним акціонерним товариством «Дашуківські бентоніти» та Приватним акціонерним товариством «Завод обважнювачів». Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» на користь Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд мотивував його тим, що додаткова угода від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 зі специфікацією №1 від 23.10.2015 (додатку №1 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015) у порушення частини 1 статті 70 Закону України «Про акціонерні товариства» та пункту 9.2 Статуту ПАТ «Дашуківські бентоніти» укладені головою правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_1 з перевищенням повноважень, а специфікація №2 від 24.12.2015 (додатку №2 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015) підписана зі сторони ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_3 за відсутності повноважень діяти від імені товариства. Встановлюючи наявність тих обставин, з якими закон (частина 1 ст. 215 Цивільного кодексу України) пов`язує визнання правочинів недійсними, господарський суд дійшов висновку про недодержання у момент вчинення спірних правочинів, встановлених частиною 2 ст.203 Цивільного кодексу України, вимог. При цьому господарський суд встановив відсутність у осіб, якими були вчинені правочини з боку позивача, необхідного обсягу цивільної дієздатності. Господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість та задоволення позовних вимог у повному обсязі. Водночас, господарський суд зазначив, що обставини укладання спірних правочинів у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною (ст.232 Цивільного кодексу України), вчинення правочинів під впливом тяжкої обставини (ст.232 Цивільного кодексу України), обставини суперечливості змісту правочинів інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1 ст.203 Цивільного кодексу України), на що посилається позивач, господарський суд розцінив як недоведені та, виходячи з засад змагальності сторін, не приймає ці посилання до уваги. Вказане водночас не спростовує висновків господарського суду про наявність підстав для задоволення позову.

Приватне акціонерне товариство "Завод обважнювачів" не погодилось з рішенням господарського суду, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати повністю рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2023 у справі №905/370/20, ухвалити нове, яким у позові відмовити повністю.

Також просить долучити до матеріалів справи докази, що є додатком до апеляційної скарги, які не були подані під час розгляду справи у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає таке:

- господарським судом не встановлено конкретну дату, з якої позивачу стало відомо про порушення його права, а визначено липень 2018 року, що суперечить, на думку апелянта, вимогам закону та практики Верховного Суду. Вважає, що господарським судом неправильно застосовано норми ст.267 Цивільного кодексу України та безпідставно відмовлено у застосуванні строків позовної давності, про сплив якої заявляв відповідач;

- господарський суд самостійно визначив ринкову вартість майна та встановив, що за 1 тону глини у розмірі 1190,00 грн ціна є ринковою, при цьому зазначив, що відхиляє два висновки експерта, також суд не урахував тієї обставини, що за поясненнями свідка ОСОБА_1 ціна формувалась у залежності від собівартості продукції, обсягів замовлення, договірних умов розрахунків, тому, на думку апелянта, суд проігнорував пояснення свідка та визначив самостійно умови домовленостей між сторонами;

-фактично, здійснюючи перерахунок загальної вартості товару у кількості, зазначеній у Специфікації №1 від 23.10.2015, суд ґрунтувався не на доказах, наданих сторонами, а самостійно їх створив та самостійно визначив їх умови;

-додаток до договору - специфікація, не є правочином, тому не може бути визнана недійсною;

-господарський суд дійшов помилкового висновку про відсутність факту виконання договору;

- датою набуття повноважень ОСОБА_2 є 27.06.2016, а не 09.11.2015, як зазначає позивач. Набуваючи повноваження, керівництво позивача не повідомило відповідача про зміни у складі керівників та представників, що уповноважені діяти від імені позивача, а тому відповідач не мав підстав вважати, що представники позивача, які зазначені у відповідних документах, діють без повноважень.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 витребувано у господарського суду Донецької області матеріали справи №905/370/20, необхідні для розгляду скарги, та ухвалено надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №905/370/20.

26.07.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали даної справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів" залишено без руху. Встановлено заявнику апеляційної скарги десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 поновлено Приватному акціонерному товариству "Завод обважнювачів" строк на подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2023 у справі №905/370/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів". Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 13.09.2023 о 14:45 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, у залі засідань №104. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання письмових заяв, клопотань. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги. Запропоновано учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення. З метою уникнення загрози для життя і здоров`я учасників судового процесу - рекомендовано взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" або надсилати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: .

24.08.2023 від позивача до суду надійшов відзив (вх.№10063) на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що, з огляду на взаємопов`язаність підстав позову у даній справі та наявності у позивача тексту/екземпляру договору та додатків до нього, які позивачем отримані лише в липні 2018, що, у свою чергу, означає виникнення можливості стверджувати про порушене право позивача саме із вказаної дати, позовна давність для пред`явлення ПАТ «Дашуківські бентоніти» позову у даній справі не пропущена як безпідставно стверджує відповідач. Позивач зазначає, що про порушені права йому стало відомо лише у 2018 році, після відновлення контролю над АТ «Дашуківські бентоніти» законними власниками та звернення відповідача до господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення заборгованості, з огляду на те, що з даним позовом позивач звернувся 18.02.2020, строк загальної позовної давності для звернення до суду, у даному випадку не порушено. Щодо визначення вартості глини та вчинення правочину позивач зазначає, що підставами звернення до суду з даною позовною заявою, зокрема, було неправомірне значне заниження ціни за тону глини формувальної бентонітової кускової, марки П4Т2К, яка і була предметом договору, з метою уникнення погодження вчинення такого правочину з вищим органом управління. Позивач зазначає, що голова Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_1, знаючи про обмеження на вчинення значних правочинів, що передбачено частиною 1 ст.70 Закону України «Про акціонерні товариства», пунктом 9.2 Статуту ПАТ «Дашуківські бентоніти» свідомо та умисно ,з перевищенням повноважень, всупереч засадам цивільного та господарського права, договірних відносин в цілому, з метою нанесення максимальної шкоди підприємству, підписав на вкрай невигідних умовах для позивача додаткову угоду від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 та Специфікацію №1 від 23.10.2015, якими передбачалось очевидно незаконне зменшення ціни за тону глини формувальної бентонітової кускової, марки П4Т2К, з 1190,00 грн до 333,33 грн. Господарським судом не створювались самостійно докази на користь однієї з сторін, як вважає апелянт, а навпаки господарський суд під час розгляду даної справи критично сприйняв усі три висновки експертів, які містились у матеріалах справи щодо ціни глини та виходив з тих відомостей про вартість глини, які не заперечувались сторонами.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 клопотання представника Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів", адвоката Гаврилова Д.О., про участь у судовому засіданні 13.09.2023 о 14:45 год. у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №905/370/20 задоволено. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2023 заяву представника Публічного акціонерного товариства "Дашуківські бентоніти", адвоката Дем`янчук Г.В., про участь у судовому засіданні 13.09.2023 о 14:45 год., у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі №905/370/20 задоволено. Ухвалено провести судове засідання в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку "EasyCon".

Щодо наданих заявником разом з апеляційною скаргою для долучення до матеріалів справи нових доказів колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частинами 1, 2, 3, 4 статті 80 Господарського процесуального кодексу України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Зі змісту частини 8 ст.80 Господарського процесуального кодексу України убачається, що докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У пункті 3 прохальної частини апеляційної скарги заявник просить долучити до матеріалів справи докази відповідача, що є додатком до апеляційної скарги, та, які не були подані під час розгляду справи в суді першої інстанції. При цьому апелянтом жодним чином не обґрунтовано неможливість подати ці докази до суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що заявником не доведено неможливість подання доказів до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Таким чином, нові докази не беруться до уваги колегією суддів як такі, що подані до суду апеляційної інстанції з порушенням норм процесуального права, зокрема, ст.80, 269 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 13.09.2023, яке проходило в режимі відеоконференції, апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечувала з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу. Просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області - залишити без змін.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи та вимоги, заслухавши представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає таке.

25.09.2015 між Публічним акціонерним товариством «Дашуківські бентоніти» (постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Завод обважнювачів» (покупець) укладено договір №К-ДБ-4-0925/1, відповідно до пункту 1.1 якого постачальник зобов`язується здійснити на умовах цього договору поставку бентонітової продукції, а покупець - прийняти та оплатити її на умовах цього договору.

Асортимент продукції, її якісні характеристики, одиниця вимірювання, кількість, ціна з тонну, сумарна вартість партії встановлюються у специфікації (додаток №1), яка є невід`ємною частиною цього договору (пункт 1.2. договору).

Відповідно до пунктів 2.2-2.4 договору поставка продукції здійснюється залізничним транспортом на умовах FCA (ст.Дашуківка), у відповідності із правилами Інкотермс у редакції 2010, станція покупця - Костянтинівка Донецької залізниці (код станції 491200), код Покупця - 3911. Постачальник передає покупцеві продукцію партіями, відповідно до заявок покупця. Протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту отримання на поточний рахунок грошових коштів, вказаних у пункті 3.2 договору, постачальник зобов`язується здійснити поставку партії продукції.

Пунктом 3.3 договору встановлено, що після проведення попередньої оплати ціна на оплачену партію продукції залишається незмінною.

Згідно з пунктом 8.1 договору дійсними і обов`язковими для сторін є тільки ті зміни та доповнення, які вони підготували за взаємною згодою в письмовому вигляді і, які підписані повноважними представниками сторін.

Усі зміни і доповнення до даного договору, а також додатки до нього, є невід`ємною частиною (пункт 8.3 договору).

Договір набирає силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2016, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, що випливають з договору. Даний договір може бути змінений, доповнений чи достроково розірваний шляхом підписання сторонами письмових додаткових угод до нього, які є невід`ємною частиною договору (пункти 10.1-10.2 договору) (а.с.22-24, том 1).

До договору підписано додаток №1 - специфікацію №1 від 25.09.2015, відповідно до якої поставляється товар - глина формувальна бентонітова кускова, ГОСТ 28177-89, марки П4Т2К у кількості 1376 тон, ціна за 1 тону без ПДВ становить 1190,00 грн, сума без ПДВ складає 1637440,00 грн, сума з ПДВ складає 1964928,00 грн; строки поставки жовтень-грудень 2015 року, 2016 рік (а.с.25, том 1).

Специфікація №1 від 25.09.2015 підписана зі сторони постачальника головою правління Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_1

23.10.2015 сторонами підписано додаткову угоду до договору, відповідно до якої специфікацію №1 викладено у новій редакції: поставляється товар - глина формувальна бентонітова кускова, ГОСТ 28177-89, марки П4Т2К у кількості 12500 тон, ціна за 1 тону без ПДВ становить 333,33 грн, сума без ПДВ складає 4166625,00 грн, сума з ПДВ складає 4999950,00 грн; строки поставки до кінця 2015-2016. Додаткова угода набирає чинності з моменту підписання її сторонами та є невід`ємною частиною договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 (а.с.26, том 1).

Договір №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015, специфікацію №1 від 25.09.2015, додаткову угоду від 23.10.2015 та специфікацію №1 від 23.10.2015 підписана зі сторони постачальника - головою правління Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_1, зі сторони покупця - в.о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» ОСОБА_6

Згідно зі Статутом ПАТ «Дашуківські бентоніти», затвердженого черговими загальними зборами акціонерів ПАТ «Дашуківські бентоніти» протоколом від 08.04.2011 №1/2011, у розділі 7.5 «Правління» визначено, що правління є колегіальним виконавчим органом товариства, який здійснює управління його поточною діяльністю, є підзвітним загальним зборам і Наглядовій раді товариства та організовує виконання їх рішень. Роботу правління організовує та спрямовує голова Правління, який, зокрема, має право: без довіреності представляти інтереси товариства та вчиняти на підставі відповідних рішень Правління від його імені юридичні дії в межах компетенції Правління; підписувати довіреності, договори та інші документи від імені товариства, рішення про укладення (видачу) яких прийнято уповноваженим органом товариства в межах його компетенції відповідно до положень цього Статуту (пункт 7.5.8 Статуту). Відповідно до пункту 9.1 Статуту значним правочином товариства є будь-які правочини, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10% вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства (а.с.80, 82 том 1).

Рішенням Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», оформленого протоколом засідання від 30.10.2015, вирішено на час проведення аудиторської перевірки відкликати повноваження голови правління Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_1; виконуючим обов`язки голови правління Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» обрано заступника голови правління Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» із адміністративних питань ОСОБА_3 (а.с.40-41, том 1).

03.11.2015 рішенням Наглядової Ради Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», оформленим протоколом засідання «Зміни та доповнення до протоколу засідання Наглядової ради ПАТ «Дашуківські бентоніти» від 30.10.2015» внесено зміни та доповнення до протоколу засідання Наглядової ради ПАТ «Дашуківські бентоніти» від 30.10.2015 і викладено протокол у такій редакції: «На час проведення аудиторської перевірки відкликати повноваження голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_1 Виконання обов`язків голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» тимчасово покласти на заступника голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» із адміністративних питань ОСОБА_3 до моменту обрання у встановленому порядку виконуючого обов`язки голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» (а.с.42-43 том 1).

Рішенням Наглядової Ради Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», оформленим протоколом засідання №6112015-1 від 09.11.2015, ухвалено: призначити ОСОБА_2 виконуючим обов`язки голови правління ПАТ «Дашуківські бентоніти»; ухвалено ОСОБА_2 прийняти належним чином усі правовстановлюючі, реєстраційні, розпорядчі та дозвільні документи: печатки та існуючі ліцензії. Термін: 17-00 09.11.2015; виконуючому обов`язки голови Правління ОСОБА_2 скасувати усі існуючі довіреності, видані ПАТ «Дашуківські бентоніти»; переоформити картки з обранцями підпису посадових осіб згідно з призначенням даного протоколу; ОСОБА_2 внести відповідні зміни до Реєстраційної служби; членам Правління забезпечити передачу документів, вказаних у пункті 1.2 даного протоколу (а.с.44-45, том 1).

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, виданої 11.11.2015, ОСОБА_2 (виконуючий обов`язки голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» з 09.11.2015) уповноважений на вчинення юридичних дій від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори (а.с.46-47, том 1).

Наказом в.о. голови правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_2. №2 від 09.11.2015 скасовані усі існуючі доручення, видані ПАТ «Дашуківські бентоніти» у період до 09.11.2015 (а.с.51, том 1).

16.11.2015 рішенням Наглядової Ради Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», оформленим протоколом засідання №16112015-2, відкликано та достроково припинено повноваження члена Правління ОСОБА_3 із звільненням на підставі пункту 5 ст.41 КЗпП України. Копія протоколу №16112015-2 від 16.11.2015 направлена засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_3 згідно з описом вкладення до цінного листа та фіскального чеку АТ «Укрпошта» (а.с.48-49, том 1).

16.11.2015 в.о. голови правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_2. «Про виготовлення додаткової печатки» видано наказ №6/3 про виготовлення додаткової печатки з позначкою « 1» (а.с.56, том 1).

24.12.2015 сторонами підписано додаток №2 до договору - специфікацію №2, за змістом якої поставляється товар - глина формувальна бентонітова кускова, ГОСТ 28177-89, марки П4Т2К у кількості 2500 тон, ціна за 1 тону без ПДВ становить 333,34 грн, сума без ПДВ складає 833350,00 грн, сума з ПДВ складає 1000020,00 грн; строки поставки: 2015-2016 роки, умови оплати: покупець зобов`язується здійснити оплату шляхом перерахування 100% вартості продукції, вказаної у відповідній специфікації, а також 100% передоплати за залізничний тариф до залізничної станції покупця та додаткові послуги залізниці на поточний рахунок постачальника протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту виставлення останнім рахунку-фактури (а.с.28, том 1).

Специфікація №2 від 24.12.2015 підписана в.о. голови правління Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_3

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 24.12.2015, ОСОБА_2 (виконуючий обов`язки голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» з 09.11.2015) уповноважений на вчинення юридичних дій від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори (а.с.57-64, том 1).

Рішенням Наглядової Ради Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», оформленим протоколом засідання №26022016 від 25.02.2016, ухвалено відкликати та достроково припинити повноваження ОСОБА_1 як голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» із звільненням його з 26.02.2016 із займаної посади на підставі пункту 5 ст.41 КЗпП України; обрати ОСОБА_2 головою Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» з 27.02.2016; зобов`язати ОСОБА_1 негайно передати голові Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_2 печатку, правовстановлюючі, реєстраційні, розпорядчі, дозвільні та ліцензійні документи ПАТ «Дашуківські бентоніти»; уповноважити ОСОБА_2 на здійснення усіх дій, направлених на внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань із правом підпису всіх необхідних документів (а.с.137-138, том 1).

Матеріали справи містять видаткові накладні на поставку глини на загальну суму 1066740,14 грн: №835 від 17.12.2015 у кількості 132,6 тони на загальну суму 53039,47 грн; №22 від 26.01.2016 у кількості 393,45 тон на суму 157383,14 грн; №203 від 05.04.2016 у кількості 669,5 тон на суму 267805,36 грн; №261 від 12.05.2016 у кількості 604,45 тон на суму 241784,83 грн; №266 від 13.05.2016 у кількості 66,05 тон на суму 26420,53 грн (а.с.207-209, том 4).

Також у матеріалах справи наявні акти здачі прийняття робіт (надання послуг) №23 від 26.01.2016 на суму 71221,32 грн; №204 від 05.04.2016 на суму 116112,36 грн, №262 від 12.05.2016 на суму 119813,04 грн, №270 від 13.05.2016 на суму 13160,09 грн, залізничні накладні: №40553638 від 17.12.2015 на 132600 тон, №41309295 від 26.01.2016 на 393,450 тон, №42934075 від 05.04.2016 на 203500 тон, №42933242 від 05.04.2016 на 466000 тон, №40814139 від 12.05.2016 на 604450 тон, №40838989 від 13.05.2016 року на 66050 тон (а.с.210-217, том 4).

Вказані видаткові накладні та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) підписані зі сторони Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» головою правління ОСОБА_1 та в.о. голови правління ОСОБА_3

Видаткові накладні також містять підписи головних бухгалтерів Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Податкові накладні підписані з боку ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_4 (а.с.202-218, том 5).

Відповідно до виписки по особовому рахунку ПАТ «Дашуківські бентоніти» НОМЕР_1 відповідач здійснював попередню оплату за спірним договором згідно з платіжними документами №3063 від 30.09.2015 на загальну суму 1964928,00 грн, №3278 від 15.10.2015 на загальну суму 881076,00 грн, №3280 від 16.10.2015 на загальну суму 1599360,00 грн, №3382 від 23.10.2015 на загальну суму 441252,00 грн, №4263 від 24.12.2015 на загальну суму 1000020,00 грн, №151 від 20.01.2016 на загальну суму 71221,32 грн, №900 від 30.03.2016 на загальну суму 242805,00 грн, №1498 від 24.05.2016 на загальну суму 135881,76 грн.

ОСОБА_1 як головою правління Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» підписаний з відповідачем акт звірки взаємних розрахунків станом на період з 01.01.2016 по 25.10.2016, за яким заборгованість на користь ПАТ «Завод обважнювачів» становить 5281004,16 грн.

Матеріали справи містять нотаріально посвідчену заяву свідка ОСОБА_1 щодо обставин укладання та виконання позивачем спірного договору (а.с.232-233, том 6).

Також у матеріалах справи знаходяться судові рішення щодо спорів у правовідносинах між ПАТ «Дашуківські бентоніти» та ПрАТ «Завод обважнювачів».

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.11.2019 у справі №925/731/18, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.02.2020 та постановою Верховного суду від 09.04.2020, за наслідком задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» на користь Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» 5281004,16 грн основного боргу (попередньої оплати) за непоставлений товар за спірним договором №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015.

Рішенням господарського суду Донецької області від 21.11.2018 у справі №905/1421/18, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 21.02.2019 та постановою Верховного суду від 05.06.2019, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» до Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» про визнання недійсним спірного договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 відмовлено (а.с.201-204, 205-209, том 1).

Позов був обґрунтований тим, що договір №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 укладений головою правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» із перевищенням повноважень, передбачених Статутом, та за відсутності відповідного рішення Наглядової ради ПАТ «Дашуківські бентоніти»; при цьому позивач доводив, що спірний договір є значним правочином, оскільки сума договору перевищує 10% вартості чистих активів товариства, розмір яких за даними останньої річної фінансової звітності товариства становить 42479000 грн. Обставини перевищення саме ринкової вартості товару, який є предметом договору, 10% від вартість активів товариства, які за даними останньої річної фінансової звітності складають 138923000,00 грн, у межах справи №905/1421/18 позивачем не доводилось, та судом не досліджувалось.

Матеріали справи містять висновок судового експерта Чередніченка П.В. №02/04-20 від 27.04.2020 за результатом проведення товарознавчої експертизи, яким встановлено, що ринкова вартість тони глини формувальної бентонітової кускової, марки П4Т2К, станом на 25.09.2015, 23.10.2015, 24.12.2015 складає 2015,85 грн без ПДВ, або 2419,02 грн з ПДВ (а.с.197-205, том 3).

Відповідно до висновку судового експерта Цепи Ю.В. №01/06-2020 від 04.06.2020 за результатом проведення товарознавчої експертизи встановлено, що середня ринкова вартість 1 тони глини формувальної бентонітової кускової марки П4Т2К станом на 25.09.2015, 23.10.2015 могла становити 333,33 грн без ПДВ та станом на 24.12.2015 могла становити 304,17 грн без ПДВ (а.с.198-204, том 7).

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.07.2020 призначено у справі №905/370/20 судову товарознавчу експертизу. Проведення експертизи доручено експертам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення експерта поставлено питання: «Яка ринкова вартість тони глини формувальної бентонітової кускової, марки П4Т2К, станом на 25.09.2015, 23.10.2015, 24.12.2015?» (а.с.191-192, том 8).

У зв`язку з не проведенням судової експертизи цим закладом у встановлений строк, ухвалою господарського суду Донецької області від 01.09.2022, зокрема, доручено проведення призначеної ухвалою суду від 09.07.2020 у справі №905/370/20 товарознавчої експертизи Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України: 04119, м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 5. На вирішення експерта поставлено питання: «Яка ринкова вартість тони глини формувальної бентонітової кускової, марки П4Т2К, станом на 25.09.2015, 23.10.2015, 24.12.2015?».

За результатами призначеної господарським судом Донецької області товарознавчої експертизи №СЕ-19/111-22/42693-ТВ від 16.01.2023, проведеної експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України Павленком С.А. на виконання ухвали суду від 09.07.2020, експерт дійшов висновку, що ринкова вартість однієї тони глини формувальної бентонітової кускової, марки П4Т2К станом на 25.09.2015, 23.10.2015, 24.12.2015 становить 2100,00 грн (а.с.114-116, том 11).

Матеріали справи також містять Баланс (звіт про фінансовий стан) ПАТ «Дашуківські бентоніти» на 31.12.2014, згідно з яким вартість активів товариства становить 138923000,00 грн (а.с.86-95, том 1).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з частиною 1 ст.202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст.626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

За приписами ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст.203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частини 2, 3 ст.215 Цивільного кодексу України).

Отже, недійсність правочину зумовлюється наявністю дефектів його елементів: дефекти (незаконність) змісту правочину; дефекти (недотримання) форми; дефекти суб`єктного складу; дефекти волі (невідповідність волі та волевиявлення).

Обґрунтовуючи позовні вимоги у частині визнання недійсними додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 та специфікації №1 від 23.10.2015 (додатку №1 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015) позивач посилався на заниження ціни за тонну глини формувальної бентонітової кускової, марки П4Т2К, саме з метою уникнення необхідності отримання згоди наглядової ради.

Відповідно до частин 1-3 ст.92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов`язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно зі ст.13 Закону України "Про акціонерні товариства" установчим документом акціонерного товариства є його статут. Статут акціонерного товариства повинен містити відомості, зокрема, про склад органів товариства та їх компетенцію, порядок утворення, обрання і відкликання їх членів та прийняття ними рішень, а також порядок зміни складу органів товариства та їх компетенції.

Відповідно до ст.161 Цивільного кодексу України виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом.

Положеннями ст.58 Закону України «Про акціонерні товариства» закріплено, що виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради.

Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом, та може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).

Права та обов`язки членів виконавчого органу акціонерного товариства визначаються цим Законом, іншими актами законодавства, статутом товариства та/або положенням про виконавчий орган товариства.

Голова колегіального виконавчого органу має право без довіреності діяти від імені товариства, відповідно до рішень колегіального виконавчого органу, в тому числі представляти інтереси товариства, вчиняти правочини від імені товариства, видавати накази та давати розпорядження, обов`язкові для виконання всіма працівниками товариства. Інший член колегіального виконавчого органу в порядку, визначеному законодавством України, також може бути наділений цими повноваженнями, якщо це передбачено статутом товариства (ст.59 Закону України «Про акціонерні товариства»).

До компетенції наглядової ради належить вирішення питань, передбачених цим Законом, статутом, а також переданих на вирішення наглядової ради загальними зборами. До виключної компетенції наглядової ради, зокрема, належить: затвердження в межах своєї компетенції положень, якими регулюються питання, пов`язані з діяльністю товариства; затвердження ринкової вартості майна у випадках, передбачених цим Законом; обрання та припинення повноважень голови і членів виконавчого органу; прийняття рішення про вчинення значних правочинів у випадках, передбачених частиною першою статті 70 цього Закону; прийняття рішення про обрання оцінювача майна товариства та затвердження умов договору, що укладатиметься з ним, встановлення розміру оплати його послуг; вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції наглядової ради згідно із статутом акціонерного товариства, в тому числі прийняття рішення про переведення випуску акцій документарної форми існування у бездокументарну форму існування (ст. 52 Закону України «Про акціонерні товариства»).

Відповідно до частини 1 статті 70 Закону України «Про акціонерні товариства» рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства, приймається наглядовою радою. Статутом акціонерного товариства можуть бути визначені додаткові критерії для віднесення правочину до значного правочину.

Згідно з частиною 4 ст.70 Закону України «Про акціонерні товариства» вимоги до порядку вчинення значного правочину, передбачені цією статтею, застосовуються як додаткові до інших вимог щодо порядку вчинення певних правочинів, передбачених законом або статутом акціонерного товариства.

Як зазначалося вище, Статут Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» затверджено черговими загальними зборами акціонерів Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», оформленими протоколом від 08.04.2011 №1/2011, зареєстровано 28.04.2011 №7000002.

Згідно з підпунктом 7.1 пункту 7 Статуту органами товариства є: загальні збори акціонерів; Наглядова Рада товариства; Правління.

Відповідно до підпункту 7.5.8 Статуту роботу Правління організовує та спрямовує голова правління, який зокрема має право без довіреності представляти інтереси товариства та вчиняти на підставі відповідних рішень правління від його імені юридичні дії в межах компетенції правління; підписувати довіреності, договори та інші документи від імені товариства, рішення про укладення (видачу) яких прийнято уповноваженим органом товариства в межах його компетенції відповідно до положень цього Статуту.

Згідно з підпунктом 7.5.10 Статуту у разі тимчасової відсутності через відрядження, відпустку, тимчасову непрацездатність тощо голова правління видає наказ, у якому визначає особу (осіб) з числа членів правління, якій він тимчасово передає власні повноваження, та обсяг повноважень, що передаються. У разі смерті голови правління, тяжкої хвороби та в інших випадках, коли голова правління не може самостійно виконувати свої функції та не має можливості призначити виконуючого обов`язки, виконуючого обов`язки голови Правління призначає Наглядова рада товариства. При виконанні функцій голови виконуючий обов`язки голови правління має право без довіреності здійснювати юридичні дії від імені Товариства в межах компетенції, визначеної цим Статутом для голови Правління.

Відповідно до пункту 9.1 Статуту значними правочинами товариства є: будь-які правочини, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства; будь-які правочини щодо належних товариству земельних ділянок, об`єктів нерухомості незалежно від їх вартості. Забороняється ділити предмет правочину з метою ухилення від передбаченого цим Статутом порядку прийняття рішень про вчинення значного правочину.

За змістом пункту 9.2 Статуту рішення про вчинення значного правочину, зазначеного у пункті 1) пункту 9.1 цього Статуту, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства, а також значного правочину, визначеного пунктом 2) пункту 9.1 цього Статуту, приймається Наглядовою радою. У разі неприйняття Наглядовою радою рішення про вчинення значного правочину питання про вчинення такого правочину може виноситися на розгляд Загальних зборів.

За даними витягу з веб-сайту SMIDA щодо річної фінансової звітності емітента відповідно до балансу (звіту про фінансовий стан) ПАТ «Дашуківські бентоніти» станом на 31.12.2014 баланс вартості активів товариства на кінець звітного періоду становить 138923000,00 грн. Достовірність цих відомостей сторонами при розгляді справи не заперечувалась.

Як свідчать матеріали справи, ціна глини формувальної бентонітової кускової марки П4Т2К за 1 тону без ПДВ згідно з умовами договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 первісно становила 1190,00 грн.

Відповідно до додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 специфікацію №1 викладено у новій редакції, за змістом якої товар - глина формувальна бентонітова кускова, ГОСТ 28177-89, марки П4Т2К у кількості 12500 тон, поставляється за ціною 333,33 грн за 1 тону без ПДВ, сума без ПДВ складає 4166625,00 грн, сума з ПДВ складає 4999950,00 грн; строки поставки до кінця 2015-2016.

Разом з тим, у пункті 3.3 договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 сторони погодили, що після проведення попередньої оплати ціна на оплачену партію продукції залишається незмінною.

Згідно з платіжним дорученням №3063 від 30.09.2015 відповідач здійснив попередню оплату на загальну суму 1964928,00 грн, тобто у повному розмірі відповідно до умов договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 та специфікації №1 від 25.09.2015.

Відповідно до видаткових накладних №835 від 17.12.2015 у кількості 132,6 тони на загальну суму 53039,47 грн; №22 від 26.01.2016 у кількості 393,45 тон на суму 157383,14 грн; №203 від 05.04.2016 у кількості 669,5 тон на суму 267805,36 грн; №261 від 12.05.2016 у кількості 604,45 тон на суму 241784,83 грн; №266 від 13.05.2016 у кількості 66,05 тон на суму 26420,53 грн поставка здійснювалась за ціною 333,33 грн та 333,34 грн за 1 тону товару.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок господарського суду про те, що положення додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 зі специфікацією №1 від 23.10.2015 у частині зміни ціни товару на вже оплачену партію продукції суперечить приписам пункту 3.3 договору.

Як зазначалося вище, під час розгляду справи для визначення ринкової ціни глини формувальної бентонітової кускової марки П4Т2К господарський суд Донецької області своєю ухвалою призначив товарознавчу експертизу, за результатами якої складений висновок експерта №СЕ-19/111-22/42693-ТВ від 16.01.2023. Відповідно до вказаного висновку ринкова вартість однієї тони глини формувальної бентонітової кускової марки П4Т2К станом на 23.10.2015 становила 2100,00 грн.

Разом з цим, господарський суд правомірно відхилив висновок експерта Чередніченко П.В. за результатами проведення товарознавчої експертизи, оскільки предметом дослідження за таким висновком була глина формувальна бентонітова порошкова, тому господарський суд обґрунтовано визнав сумнівним посилання експерта на те, що глина формувальна бентонітова порошкова є аналогом глини формувальної бентонітової кускової.

Також господарським судом правильно відхилено наданий відповідачем висновок експерта Цепи Ю.В. від 04.06.2020 за результатом проведення товарознавчої експертизи, оскільки такий висновок не містить чітких (конкретних) відповідей на поставлені питання, у частині визначення ринкової вартості 1 тони глини формувальної бентонітової кускової марки П4Т2К.

Ураховуючи, що ціна 1 тони глини формувальної бентонітової кускової марки П4Т2К за висновком експерта Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС України Павленка С.А. від 16.01.2023 №СЕ-19/111-22/42693-ТВ становить 2100,00 грн, ринкова вартість продукції, яка є предметом додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 та специфікації №1 від 23.10.2015, згідно з цим висновком, складає 26250000,00 грн без ПДВ (12500 т *2100,00 грн).

Відповідно до останньої річної фінансової звітності ПАТ «Дашуківські бентоніти» на 31.12.2014, що передувала даті укладання додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015, вартість активів становила 138923000,00 грн.

За таких обставин господарським судом обґрунтовано встановлено, що рішення про укладання додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 зі специфікацією №1 від 23.10.2015 (додатку №1 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015) є значним правочином у розумінні пункту 9.1 Статуту та має прийматись наглядовою радою згідно зі ст.70 Закону України «Про акціонерні товариства» та пункту 9.2 Статуту, оскільки ринкова вартість майна, що є предметом додаткової угоди до договору, перевищує 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності ПАТ «Дашуківські бентоніти».

Апелянт зазначає, що господарський суд самостійно визначив ринкову вартість майна та встановив, що за 1 тону глини у розмірі 1190,00 грн ціна є ринковою, при цьому, на думку апелянта, суд проігнорував висновки двох експертиз, наданих позивачем та відповідачем, а також пояснення свідка ОСОБА_1 щодо формування ціни на продукцію, самостійно визначивши умови домовленостей між сторонами.

Колегія суддів вважає такі твердження відповідача безпідставними, оскільки господарський суд повною мірою обґрунтував чому не взяв до уваги висновки експертів, подані до господарського суду сторонами.

Згідно зі ст.104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, матеріали справи свідчать, що господарський суд, з урахуванням саме заперечень відповідача щодо належності вихідних даних, використаних судовим експертом при складання висновку №СЕ-19/111-22/42693-ТВ від 16.01.2023, виходив з первісно погодженої сторонами ціни 1 тони глини формувальної бентонітової кускової марки П4Т2К згідно з умовами договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015, яка дорівнює 1190,00 грн, ринкова вартість продукції, що є предметом додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 та специфікації №1 від 23.10.2015, становить 14875000,00 грн без ПДВ (12500 т *1190,00 грн), тому дійшов обґрунтованого висновку, що вказана сума також перевищує 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності товариства.

Отже, доводи апелянта про те, що господарський суд самостійно визначив ринкову вартість майна та встановив, що за 1 тону глини у розмірі 1190,00 грн ціна є ринковою, колегія суддів вважає безпідставними, адже саме сторони спірного договору погодили таку ціну.

Таким чином, первісно погоджена при укладанні договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 ціна однієї тони глини формувальної бентонітової кускової марки П4Т2К на рівні 1190,00 грн без ПДВ за 1 тони глини формувальної бентонітової кускової марки П4Т2К, була ринковою. Факт завищення ціни на рівні 1190,00 грн без ПДВ відповідачем не доводився.

Доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних підстав для зниження ціни з 1190,00 грн до 333,33 грн без ПДВ за 1 тону глини формувальної бентонітової, матеріали справи не містять.

При цьому господарський суд правильно зазначив, що аргументи, викладені ОСОБА_1 у заяві свідка, не пояснюють з достатнім рівнем переконливості мотивів його поведінки як голови правління Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» для зниження ціни до 333,33 грн без ПДВ за 1 тону глини формувальної бентонітової при укладанні додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 та специфікації №1 від 23.10.2015, адже будь-яка господарська операція, дія суб`єкта господарювання повинна мати розумне пояснення мети, мотивів її здійснення та спрямована на покращення фінансового стану товариства.

Апелянт, посилаючись на висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 21.05.2021 у справі №917/265/18, зазначає про те, що додаток до договору -специфікація не є правочином, тому не може бути визнана недійсною.

Як передбачено статтею 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 Цивільного кодексу України).

Суд зауважує, що умовами укладеного між сторонами справи договору погоджено, що асортимент продукції, її якісні характеристики, одиниця вимірювання, кількість та ціна за тонну, сумарна вартість партії, який постачальник зобов`язався поставити, а покупець - прийняти і оплатити - визначається у специфікації, яка є невід`ємною частиною договору.

Посилання скаржника на правові висновки Верховного Суду, викладені у вказаній постанові, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі висновки сформовані за інших обставин справи, адже у справі №917/265/18 предметом спору є стягнення заборгованості за простроченим кредитом, зокрема, Верховним Судом надавалась оцінка додатку до договору про відступлення права вимоги, тому обставини у справі №917/265/18 не є релевантними до тих, що встановлені у справі, що розглядається.

Колегія суддів вважає, що твердження апелянта про те, що додаток до договору -специфікація не є правочином, тому не може бути визнана недійсною, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

З огляду на відсутність прийняття Наглядовою радою ПАТ «Дашуківські бентоніти» рішення про укладення додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 та специфікації №1 від 23.10.2015, додаткова угода від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 зі специфікацією №1 від 23.10.2015 (додатку №1 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015) укладені з порушенням частини 1 ст.70 Закону України «Про акціонерні товариства» та пункту 9.2 Статуту ПАТ «Дашуківські бентоніти», оскільки ринкова вартість майна, що є предметом додаткової угоди, становила понад від 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності ПАТ «Дашуківські бентоніти», господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що рішення про вчинення цього правочину, який є значним, мало прийматись саме Наглядовою радою товариства.

Щодо вимог про визнання недійсною специфікації №2 від 24.12.2015 (додатку №2 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015), колегія суддів виходить з такого.

Специфікації №2 від 24.12.2015 підписана з боку ПАТ «Дашуківські бентоніти» в.о. голови правління ОСОБА_3

Відповідно до частини 2 ст.207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Частиною 2 ст.203 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Юридична особа є учасником цивільних відносин (частина 1 ст.2 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст.80 Цивільного кодексу України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю та дієздатністю.

Юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом (частина 1 ст.92 Цивільного кодексу України).

Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (частина 3 ст.92 Цивільного кодексу України).

Як зазначалося вище, підпункт 7.5.8 Статуту закріплює, що роботу Правління організовує та спрямовує голова правління, який зокрема має право без довіреності представляти інтереси товариства та вчиняти на підставі відповідних рішень правління від його імені юридичні дії в межах компетенції правління; підписувати довіреності, договори та інші документи від імені товариства, рішення про укладення (видачу) яких прийнято уповноваженим органом товариства в межах його компетенції відповідно до положень цього Статуту.

Підпунктом 7.5.10 Статуту встановлено, що, у разі тимчасової відсутності через відрядження, відпустку, тимчасову непрацездатність тощо голова правління видає наказ, у якому визначає особу (осіб) з числа членів правління, якій він тимчасово передає власні повноваження, та обсяг повноважень, що передаються. У разі смерті голови правління, тяжкої хвороби та в інших випадках, коли голова правління не може самостійно виконувати свої функції та не має можливості призначити виконуючого обов`язки, виконуючого обов`язки голови Правління призначає Наглядова рада товариства. При виконанні функцій голови виконуючий обов`язки голови правління має право без довіреності здійснювати юридичні дії від імені Товариства в межах компетенції, визначеної цим Статутом для голови Правління.

Відповідно до підпункту 7.4.6 Статуту до виключної компетенції Наглядової ради належить, зокрема, прийняття рішень про обрання та відкликання повноважень голови і членів Правління (пункт 10) підпункту 7.4.6 Статуту); прийняття рішень про тимчасове відсторонення голови Правління від виконання повноважень та обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме його повноваження (пункт 11) підпункту 7.4.6 Статуту).

03.11.2015 рішенням Наглядової Ради Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», оформленим протоколом засідання «Зміни та доповнення до протоколу засідання Наглядової ради ПАТ «Дашуківські бентоніти» від 30.10.2015» внесені зміни та доповнення до протоколу засідання Наглядової ради ПАТ «Дашуківські бентоніти» від 30.10.2015 і викладено протокол у такій редакції: «На час проведення аудиторської перевірки відкликати повноваження голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_1 Виконання обов`язків голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» тимчасово покласти на заступника голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» із адміністративних питань ОСОБА_3 до моменту обрання у встановленому порядку виконуючого обов`язки голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти».

У подальшому рішенням Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», оформленого протоколом засідання №6112015-1 від 09.11.2015, ухвалено: призначити ОСОБА_2 виконуючим обов`язки голови правління ПАТ «Дашуківські бентоніти».

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, яка видана 11.11.2015, ОСОБА_2 (виконуючий обов`язки голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» з 09.11.2015) уповноважений на вчинення юридичних дій від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори.

Водночас наказом в.о. голови Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_2. №2 від 09.11.2015 скасовані усі доручення, видані товариством у період до 09.11.2015.

16.11.2015 рішенням Наглядової ради Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», оформленим протоколом засідання №16112015-2, відкликано та достроково припинено повноваження члена Правління ОСОБА_3 із звільненням на підставі пункту 5 ст.41 КЗпП України.

З матеріалів справи убачається, що копія протоколу №16112015-2 від 16.11.2015 направлена засобами поштового зв`язку на адресу ОСОБА_3 згідно з описом вкладення у цінний лист та фіскального чеку АТ «Укрпошта» (а.с.50, том 1).

Опис вкладення повинен відповідати пункту 61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, відповідно до яких працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

За змістом зазначеного пункту Правил для здійснення перевірки працівниками поштового відділення відповідності вкладення опису, останній має містити перелік документів, які додаються.

Отже, позивачем надано належні докази (лист з описом вкладення) направлення на належну адресу ОСОБА_3 копоії протоколу №16112015-2 від 16.11.2015, а твердження апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів отримання ОСОБА_3 вказаного протоколу колегією суддів не береться до уваги, адже факт отримання або не отримання даного поштового відправлення є виключно суб`єктивною поведінкою ОСОБА_3 щодо отримання кореспонденції.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого станом на 24.12.2015 (дату підписання спірної специфікації №2 від 24.12.2015 (додатку №2 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015)), уповноважений на вчинення юридичних дій від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори є ОСОБА_2 .

За таких обставин, господарським судом правильно встановлено, що, починаючи з 09.11.2015, єдиним повноважним керівником Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», який мав право вчиняти юридичні дії від імені позивача без довіреності, у тому числі підписувати договори, був ОСОБА_2 .

Доказів на уповноваження головою правління Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_2. інших осіб, у тому числі ОСОБА_3 укладати договори від імені товариства, зокрема, спірний договір, матеріали справи не містять.

Апелянт вважає, що, набуваючи повноваження, керівництво позивача не повідомило відповідача про зміни у складі керівників та представників, що уповноважені діяти від імені позивача, а тому відповідач не мав підстави вважати, що представники позивача, які зазначені у відповідних документах не діють без повноважень.

Колегія суддів зазначає, що такі доводи та обставини не наводились відповідачем у суді першої інстанції, тому відповідно до норм частини 4 ст.165 Господарського процесуального кодексу України відповідач позбавлений права заперечувати проти таких обставин під час розгляду справи по суті.

З урахуванням зазначеного, господарський суд дійшов правомірного висновку про те, що специфікація №2 від 24.12.2015 (додаток №2 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015) підписана зі сторони ПАТ «Дашуківські бентоніти» особою, яка не мала права на його укладання.

Відповідно до ст.241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.

Матеріали справи містять видаткові накладні №835 від 17.12.2015, №22 від 26.01.2016, №203 від 05.04.2016, №261 від 12.05.2016, №266 від 13.05.2016 та акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) №23 від 26.01.2016, №204 від 05.04.2016, №262 від 12.05.2016, №270 від 13.05.2016, які підписані зі сторони Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» головою правління ОСОБА_1 та в.о. голови правління ОСОБА_3, головними бухгалтерами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , та скріплені печаткою Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти».

Також у матеріалах справи наявні податкові декларації з податку на додану вартість, які містять підпис ОСОБА_4

Як правильно встановлено господарським судом та підтверджується матеріалами справи, з 09.11.2015 повноважним керівником Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти», який мав право вчиняти юридичні дії від імені позивача без довіреності був ОСОБА_2 .

Матеріали справи не містять належних доказів на підтвердження наявності повноважень у ОСОБА_1 , ОСОБА_3., ОСОБА_4 та ОСОБА_5 представляти ПАТ «Дашуківські бентоніти» та вчиняти від імені товариства юридичні дії.

Таким чином, дії, спрямовані на виконання умов спірних правочинів, вчинялися особами, які не мали відповідних повноважень.

Щодо здійснення відповідачем попередньої оплати на рахунок ПАТ «Дашуківські бентоніти» UA0411416, то з матеріалів справи не убачається, що законний представник позивача ( ОСОБА_2 ) або інші уповноважені особи мали доступ до такого рахунку та вчиняли дії щодо розпорядження коштами по цьому рахунку у період виконання оспорюваних додаткової угоди та специфікацій до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015.

Отже, матеріали справи не містять доказів у підтвердження схвалення спірного правочину повноважним головою правління Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_2. або іншими уповноваженими на це особами.

Стосовно посилань апелянта про преюдиціальне значення справ №905/1421/18 та №925/731/18 для цієї справи та доводів про факт виконання спірного договору сторонами колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено господарським судом, позов у справі №905/1421/18 обґрунтований тим, що договір №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 укладений головою Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» із перевищенням повноважень, передбачених Статутом, та за відсутності відповідного рішення Наглядової ради ПАТ «Дашуківські бентоніти»; при цьому позивач доводив, що спірний договір є значним правочином, оскільки сума договору перевищує 10 відсотків вартості чистих активів товариства, розмір яких за даними останньої річної фінансової звітності товариства становить 42479000 грн. Обставини перевищення ринкової вартості товару, який є предметом договору, 10 відсотків вартість активів товариства, які за даними останньої річної фінансової звітності складають 138923000,00 грн, у межах справи №905/1421/18 позивачем не доводилось, та судом не досліджувалось.

Суд вирішує спір у межах заявлених позивачем вимог. При цьому суд вирішує спір, виходячи з тих обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, та не повинен відшукувати та досліджувати всі інші можливі обставини для задоволення позову, про які не заявляв позивач. У свою чергу, позивач, який заявив позовні вимоги, обґрунтував їх певними обставинами, і суд вирішив такий спір, не позбавлений права звернутись до суду з такими самими вимогами, проте зазначивши інші обставини для їх задоволення.

Аналогічна правова позиція наведена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.04.2023 у справі №910/15551/20.

Отже, розгляд справи №905/370/20 не призводить до порушення принципу правової визначеності. Водночас суд при вирішенні даної справи не зв`язаний висновками, яких дійшов суд при розгляді справи №905/1421/18.

Предметом розгляду у справі №925/731/18 за позовом Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» було стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» заборгованості на підставі договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 у вигляді попередньої оплати за недопоставлений товар та стягнення нарахувань за прострочення виконання зобов`язань на підставі ст.625 Цивільного кодексу України за договором.

Під час розгляду справи №925/731/18 судами не досліджувались обставини щодо наявності/відсутності підстав для визнання недійсними додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015, специфікацій №1 від 23.10.2015 та №2 від 24.12.2015, не з`ясовувались обставини наявності/відсутності в осіб, які підписували документи на виконання спірних правочинів, повноважень на вчинення відповідних дій від імені ПАТ «Дашуківські бентоніти».

Ураховуючи викладене, з огляду на предмет спору у цій справі та обставини, які підлягали дослідженню, господарський суд дійшов правильного висновку про відсутність преюдиціального значення судових рішень у справах №905/1421/18 та №925/731/18 при вирішенні справи №905/370/20.

Щодо застосування строку позовної давності у даній справі колегія суддів виходить з такого.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач у відзиві на позовну заяву заявив клопотання про застосування строку позовної давності з посиланням на те, що позивачу стало відомо про договір поставки №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 під час судового провадження у межах справи №925/1153/16, яка розглядалась у господарському суді Черкаської області, а саме: з 02.11.2016.

При цьому позивач зазначає, що зі змістом договору поставки №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015, додаткової угоди від 23.10.2015 до договору та специфікацій №1 від 23.10.2015 та №2 від 24.12.2015 позивач мав можливість ознайомитись лише в липні 2018 року після звернення відповідача до господарського суду Черкаської області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Дашуківські бентоніти» заборгованості на підставі договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 та відкриття провадження у справі №925/731/18. Звернення до суду з позовом у справі №905/1421/18 позивач розцінює як обставину, що перериває строк позовної давності у розумінні частини 2 ст.264 Цивільного кодексу України.

Позивач заявив клопотання, в якому просив визнати поважними причини пропуску позивачем строку позовної давності, у випадку, якщо суд дійде висновку про пропуск позивачем позовної давності.

Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 Цивільного кодексу України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина 1 ст.261 Цивільного кодексу України).

За приписами ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як убачається з матеріалів справи, письмові пояснення у справі №925/1153/16 (запереченнях щодо затвердження плану санації) підписані головою правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_2. 02.11.2016 та містять посилання на договір №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015. Разом з тим, посилання на оспорювані додаткову угоду від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015, специфікацію №1 від 23.10.2015 (додаток №1 до договору); специфікації №2 від 24.12.2015 (додаток №2 до договору) у поясненнях відсутні. Доказів наявності у справі №925/1153/16 тексту договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 з додатковою угодою та специфікаціями матеріали справи №905/370/20 також не містять.

Окрім того, надані відповідачем копії з матеріалів справи № 925/1153/16 про визнання банкрутом ПАТ «Дашуківські бентоніти» (а.с.67-93, том 3, а.с.193-200, том 1) в обґрунтування обізнаності позивача з 02.11.2016 колегія суддів не може узяти до уваги як належні та допустимі докази, оскільки їх копії жодним чином не засвідчено, що не відповідає вимогам частини 4 ст.91 Господарського процесуального кодексу України та пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003" (який був чинний на момент подання до господарського суду- у березні та квітні 2020 року вказаних документів).

Отже, твердження відповідача про обізнаність позивача з 02.11.2016 зі змістом оспорюваних у межах справи №905/370/20 додаткової угоди від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 зі специфікаціями №1 від 23.10.2015 та №2 від 24.12.2015 не підтверджується матеріалами справи.

Водночас господарським судом встановлено, що провадження у справі №925/731/18 відкрито господарським судом Черкаської області 11.07.2018.

Як убачається з поштового штемпеля на описі цінного листа та квитанції АТ «Укрпошта» позивач 27.07.2018 звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Приватного акціонерного товариства «Завод обважнювачів» про визнання недійсним договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015, за наслідком чого судом відкрито провадження у справі №905/1421/18.

Частиною 4 ст.51 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв`язку, через яке надсилається позовна заява.

З даним позовом у межах справи №905/370/20 Публічне акціонерне товариство «Дашуківські бентоніти» звернулось до господарського суду Донецької області 18.02.2020, направивши позовну заяву засобами поштового зв`язку, що убачається з поштового штемпеля на описі до цінного листа АТ «Укрпошта».

Ураховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає правильним висновок господарського суду дійшов висновку про те, що звернення позивача до суду (18.02.2020) відбулось у межах трирічного строку позовної давності, перебіг якого розпочався після того як в липні 2018, після відкриття провадження 11.07.2018, позивач достеменно дізнався про зміст договору поставки №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 з додатками.

Вищезазначеним спростовуються доводи апелянта про те, що господарським судом неправильно застосовано норми ст.267 Цивільного кодексу України та безпідставно відмовлено у застосуванні строків позовної давності, про сплив якої заявляв відповідач.

Отже, підстави для відмови у задоволенні позову з мотивів пропуску строку позовної давності відсутні.

Разом з тим, господарський суд обґрунтовано зазначив, що обставин переривання строку позовної давності у розумінні ст.264 Цивільного кодексу України судом не встановлено. Посилання позивача на ці обставини господарський суд правомірно не взяв до уваги.

За зазначених обставин та підстав, дослідивши та проаналізувавши умови спірної додаткової угоди, господарський суд дійшов правильного висновку про те, що додаткова угода від 23.10.2015 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015 зі специфікацією №1 від 23.10.2015 (додатку №1 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015) у порушення частини 1 статті 70 Закону України «Про акціонерні товариства» та пункту 9.2 Статуту ПАТ «Дашуківські бентоніти» укладені головою Правління ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_1 з перевищенням повноважень, а специфікація №2 від 24.12.2015 (додатку №2 до договору №К-ДБ-4-0925/1 від 25.09.2015) підписана зі сторони ПАТ «Дашуківські бентоніти» ОСОБА_3 - за відсутності повноважень у останнього діяти від імені товариства.

Встановлюючи наявність тих обставин, з якими закон (частина 1 ст. 215 Цивільного кодексу України) пов`язує визнання правочинів недійсними, господарськи суд дійшов правомірного висновку про недодержання у момент вчинення спірних правочинів вимог, встановлених частиною 2 ст.203 Цивільного кодексу України вимог.

Водночас господарський суд правильно вказав, що обставини укладання спірних правочинів у результаті зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною (ст.232 Цивільного кодексу України), вчинення правочинів під впливом тяжкої обставини (ст.232 Цивільного кодексу України), обставини суперечливості змісту правочинів інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (частина 1 ст.203 Цивільного кодексу України), не доведені позивачем та обґрунтовано не взяв ці посилання до уваги.

Відтак суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених у рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

Відповідно до ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Статтею 276 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не убачається.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Завод обважнювачів" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 08.06.2023 у справі №905/370/20 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 25.09.2023.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова