ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/2658/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Колоколова С.І., Савицького Я.Ф.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

(склад суду змінено згідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.07.2023 у зв`язку із перебуванням суддів Діброви Г.І. та Принцевської Н.М. у відпустці)

за участю представників учасників справи:

від позивача Явченко Д.В. розпорядження №421 від 18.05.2020, посадова інструкція від 12.05.2020. розпорядження №226К від 06.03.2023

від відповідача Нікішев О.В. свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №002800 від 20.01.2016, ордерк серія ВН №1284331 від 28.09.2023

від третьої особи - Ярошенко Г.Ю. виписка з ЄДР від 12.05.2023

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської міської ради

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 про призначення експертизи, ухвалену суддею Бездолею Д.О. у м. Одесі, повний текст якої складено 17.07.2023

у справі № 916/2658/22

за позовом Одеської міської ради

до Фізичної особи-підприємця Гавури Катерини Ростіславівни

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департаменту земельних ресурсів Одеської міської ради

про стягнення 661 922,02 грн. та

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця (далі ФОП) Гавури Катерини Ростіславівни, в якій просила суд стягнути з останньої заборгованість у загальній сумі 661 922,02 грн., з яких: борг по сплаті орендної плати у розмірі 568 222,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 67 122,22 грн., 3% річних у розмірі 21 198,65 грн. та пеня у розмірі 5 378,19 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на порушення відповідачем укладеного між сторонами договору оренди землі від 29.11.2006 в частині здійснення повної та своєчасної оплати орендних платежів за користування земельними ділянками, загальною площею 855 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Одеса, вул. проспект Добровольського, 70-в.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було подано до суду першої інстанції клопотання, в якому останній просив суд призначити у даній справі комплексну експертизу з питань землеустрою та судову економічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання:

1) чи відповідають визначення у витягах Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про нормативну грошову оцінку земельних ділянок за адресою: м. Одеса, вул. Дніпропетровська дорога, 70-В (кадастрові номери :17:0420007, :17:0420008) вимогам нормативно-правових актів, якщо ні, то яка вона повинна бути?

2) чи підтверджується документально наведений у позові Одеської міської ради розрахунок заборгованості ФОП Гавура К.Р. перед Одеською міською радою за період 2019-2022 роки умовам укладеного між ними договору, рішенням Одеської міської ради та нормативно-правовим актам?

Проведення експертизи з вищевказаних питань відповідач просить суд доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз, а витрати з проведення експертизи покласти на нього.

Обґрунтовуючи необхідність проведення експертизи з вищевказаних питань відповідач послався на те, що у поданих позивачем витягах про нормативну грошову оцінку орендованих земельних ділянок вказана недостовірна інформація, яка суттєво впливає на оцінку земельних ділянок та, відповідно, на суму орендної плати. Як наголошував відповідач, у розрахунку сукупного коефіцієнту Км3 не повинен був застосовуватись коефіцієнт у значенні 1,02, оскільки земельні ділянки не перебувають у водоохоронній зоні. Крім цього, як наголошував відповідач, у витягах був застосований коефіцієнт Кф у значенні 3,0, хоча відповідно до положень додатку 1 до Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів (пункт 5 розділу ІІ), затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489, він повинен був складати 2,5. Також відповідач не погоджувався із здійсненим позивачем розрахунком сум орендної плати, зокрема ставкою річної орендної плати, а також ним не визнавались вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних та пені.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у даній справі призначено експертизу, доручено її проведення Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України та поставлено перед експертом/-ами наступні питання:

1) чи відповідає виконана нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :17:0420007, у витязі Відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у м. Одесі від 19.06.2019 № 1772 (а.с.43, т.1) вимогам нормативно-правових актів? Якщо не відповідає, то який розмір нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки є вірним (мав бути зазначений у цьому витязі)?

2) чи відповідає виконана нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :17:0420008, у витязі Відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у м. Одесі від 19.06.2019 № 1773 (а.с.44, т.1) вимогам нормативно-правових актів? Якщо не відповідає, то який розмір нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки є вірним (мав бути зазначений у цьому витязі)?

Також у відповідній ухвалі попереджено судового/-их експерта/-ів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків згідно з ст. ст. 384, 385 Кримінального кодексу України; витрати з проведення експертизи покладено на ФОП Гавуру К.Р.; зобов`язано ФОП Гавуру К.Р. надати суду докази оплати експертизи, а також зобов`язано сторони, у разі необхідності, надати експерту/-ам доступ до об`єкту дослідження за участю представників всіх учасників справи; направлено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення експертизи матеріали справи № 916/2658/22; зобов`язано Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз Міністерства юстиції України повернути матеріали справи № 916/2658/22 після закінчення проведення експертизи або у випадках, встановлених законом, коли проведення експертизи виявилось неможливим. Провадження у даній справі зупинено до закінчення проведення експертизи та повернення матеріалів справи до Господарського суду Одеської області.

Позивач не погодився з вказаною ухвалою місцевого господарського суду та подав на неї апеляційну скаргу, в якій, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали порушено норми матеріального і процесуального права, а саме саме, скаржник стверджує, що питання щодо показників, зазначених у витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, не можуть бути розглянуті експертом. Апелянт зазначає, що перевірка, аналіз та оцінка технічної документації нормативно грошової оцінки земельної ділянки, а саме витягу з технічної документації з нормативно грошової оцінки на предмет його відповідності вимогам законодавства входить до виключної компетенції Держгеокадастру.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Департамент земельних ресурсів Одеської міської ради надіслав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить її задовольнити, скасувати оскаржувану ухвалу та зазначає, що використані в нормативно-грошовій оцінці земельних ділянок, що перебувають у користуванні відповідача, коефіцієнти визначено у відповідності до Методики нормативно-грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів від 23.03.1995 №213, (далі-Методика) та Порядку нормативно-грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 №489 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.02.2-16 за № 1647/29777 (далі -Порядок №489) та Земельного і Водного кодексів України.

З огляду на матеріали справи, доводи апеляційної скарги, пояснення присутнійх у судовому засіданні учасників справи, за підсумками перевірки законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги судова колегія дійшла до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, спір у даній справі виник у зв`язку із використанням відповідачем на підставі договору оренди землі від 29.11.2006 земельних ділянок, загальною площею 855 кв.м., що знаходяться за адресою: м.Одеса, просп. Добровольського, 70-В, яким присвоєні кадастрові номери :17:0420007 та :17:0420008.

Відповідач наполягає на невірному визначені позивачем розміру орендної плати і відповідній необргрунтованості позовних вимог через помилковість, виконаної третьою особою нормативно-грошової оцінки зазначених земельних ділянок.

Відповідно до частини першої статті 99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (частина перша статті 100 Господарського процесуального кодексу України).

Приписами статті 1 Закону України "Про судову експертизу" передбачено, що судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Спеціальні знання це професійні знання, отримані в результаті навчання, а також навички, отримані обізнаною особою в процесі практичної діяльності в різноманітних галузях науки, техніки та інших суспільно корисних галузях людської діяльності, які використовуються разом з науково-технічними засобами під час проведення експертизи. Змістом спеціальних знань є теоретично обґрунтовані і перевірені практикою положення і правила, які можуть відноситися до будь-якої галузі науки, техніки, мистецтва тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Необхідність судової експертизи в господарському судочинстві зумовлена тим, що в процесі здійснення правосуддя суд стикається з необхідністю встановлення таких фактів (обставин), дані про які потребують спеціальних досліджень. Експертиза це науковий, дослідницький шлях до висновків, які формулюються у висновку експерта, про фактичні обставини справи.

Отже, експертиза призначається судом у випадку необхідності встановлення фактів (обставин), дані про які вимагають спеціальних знань, та які мають суттєве значення для правильного вирішення спору по суті. При цьому господарський суд самостійно визначає, чи є у нього необхідність у спеціальних знаннях і, відповідно, призначення для цього експертизи, чи такої необхідності немає і суд може вирішити спір на підставі інших доказів, поданих у справі.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дульський проти України" (заява №61679/00) від 01.06.2006 зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури.

Як вірно встановив суд першої інстанції згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09.11.2021у справі № 905/1680/20 земельним законодавством та ПК України не обмежується можливість подання доказів щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки державної (комунальної) власності для цілей сплати орендної плати виключно витягом з Державного земельного кадастру, належними доказами на обґрунтування нормативної грошової оцінки земельної ділянки можуть бути: технічна документація на спірну земельну ділянку, виготовлена компетентним органом для оформлення договору оренди, довідка з Державного земельного кадастру, витяг з Державного земельного кадастру, а також висновок судової експертизи про встановлення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, наданий відповідно до статей 98 - 103 ГПК України, які містять інформацію щодо предмета спору в цій справі.

Колегією суддів встановлено, що позивач визначає розмір позовних вимог розмір орендної плати за земельні ділянки за період з 01.01.2019 по 01.03.2022 на підставі інформації, зазначеної у Витягах із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1772 від 19.06.2021 та №1773 від 19.06.2021, які, на думку відповідача, виконані на підставі неправильного коефіцієнта Км3, при цьому, суд самостійно не може перевірити правильність визначення нормативної грошової оцінки спірної земельної ділянки, оскільки не має спеціальних знань у цій сфері. Водночас саме на суд покладається обов`язок перевірки правильності розрахунку суми коштів, які не були сплачені за користування землею.

З урахуванням вищезазначеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про призначення у даній справі судової експерти з метою встановлення вірності наданої позивачем нормативної грошової оцінки відповідних земельних ділянок, проте колегія суддів вважає дещо неоднозначним застосоване судом в ухвалі від 10.07.2023 формулювання поставлених експертам запитань, тому дійшла висновку про викладення їх в іншій редакції, а саме:

1) чи вірно визначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :17:0420007, у витязі Відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у м. Одесі від 19.06.2019 № 1772 (а.с. 43, т.1)? Якщо ні, то який розмір нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки є вірним (мав бути зазначений у цьому витязі)?

2) чи вірно визначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :17:0420008, у витязі Відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у м. Одесі від 19.06.2019 № 1773 (а.с. 44, т.1)? Якщо ні, то який розмір нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки є вірним (мав бути зазначений у цьому витязі)?

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції, розглядаючи клопотання відповідача, дав оцінку наданим сторонами доказам, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст. 276 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення.

Враховуючи приписи ст. 269 Господарського процесуального кодексу України щодо меж апеляційного перегляду, а також закріплений ст. 14 Кодексу принцип диспозитивності, перегляд оскаржуваної ухвали суду в апеляційному порядку здійснено в межах вимог заявника апеляційної скарги.

Апеляційна скарга не містить доводів щодо неправомірності зупинення провадження у справі у зв`язку з призначенням експертизи, вибраної судом експертної установи та покладення витрат на проведення експертизи на відповідача, а тому оскаржувана ухвала у відповідних частинах не переглядається.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269 - 271, 275, 277, 282, 288 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Одеської міської ради залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 10.07.2023 у справі №916/2658/22 частково змінити, виклавши поставлені експертам запитання в наступній редакції:

1) чи вірно визначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :17:0420007, у витязі Відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у м. Одесі від 19.06.2019 № 1772 (а.с. 43, т.1)? Якщо ні, то який розмір нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки є вірним (мав бути зазначений у цьому витязі)?

2) чи вірно визначена нормативна грошова оцінка земельної ділянки, кадастровий номер :17:0420008, у витязі Відділу у м. Одесі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у м. Одесі від 19.06.2019 № 1773 (а.с. 44, т.1)? Якщо ні, то який розмір нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки є вірним (мав бути зазначений у цьому витязі)?

Решту ухвали залишити без змін.

Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови складено 2.10.2023 о 12:50.

Головуючий суддя Разюк Г.П.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Савицький Я.Ф.