ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2023 року м.Дніпро Справа № 904/3735/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О.(доповідач),

суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання: Бурчак А.Ю.

Представники сторін у судове засідання не зявились.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2023 (суддя Васильєв О.Ю.) у справі №904/3735/23

за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк", м. Дніпро

до ОСОБА_1 , м. Кам`янське

про стягнення 106 324,21грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

АТ "Акцент-Банк" (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи - підприємця Сімковської Наталії Олександрівни (відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 106 324,21грн. (в т.ч.: 77 993,43грн. - заборгованість за кредитом; 17 270,78грн. - заборгованість за процентами та 11 060,00грн. - заборгованість за винагородою) за кредитним договором №20.91. від 23.04.21 (укладеним між сторонами) станом на 03.05.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2023 у справі №904/3735/23 відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до гр. ОСОБА_1 про стягнення 106 324,21грн.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що ОСОБА_1 припинила господарську діяльність 22.03.2018р., про що було внесений відповідний запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. З огляду на суб`єктний склад правовідносин та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності, суд дійшов висновку, що цей спір не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, а повинен розглядатися в порядку цивільно-процесуального законодавства районним судом відповідно до вимог ЦПК України, тобто не підвідомчий господарському суду, що у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 175 ГПК України є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся позивач Акціонерне товариство "Акцент-Банк", в якій просить ухвалу суду Дніпропетровського господарського суду від 17.07.2023 року у цій справі скасувати та направити справу №904/3735/23 до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обґрунтована наступним:

Апелянт вказує, що спірний кредитний договір було укладено між кредитором - юридичною особою (AT «А Банк») та боржником - фізичною особою - підприємцем ( ОСОБА_1 ) і був він направлений на здійснення господарської діяльності відповідача - фінансування поточної діяльності ФОПа.

Зазначає, що в статті 20 ГПК України жодним чином не зазначено, що відповідач повинен бути виключно ФОП, вказано, що спір повинен виникнути з договору, що направлений на здійснення господарської діяльності, а даний кредит таким і є. Таким чином суд невірно трактує дану норму закону. Дана позиція чітко відображена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 127/23144/18.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

Відповідачем відзив на апеляційну скаргу не подано.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді: Березкіна О.В., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.08.2023 року відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження до Центрального апеляційного господарського суду матеріалів справи № 904/3735/23. Доручено Господарському суду Дніпропетровської області надіслати до Центрального апеляційного господарського суду матеріали справи №904/3735/23.

18.08.2023 року матеріали справи №904/3735/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

У зв`язку з перебуванням у відпустці головуючого судді Чус О.В., на підставі розпорядження керівника апарату суду №1775/23 від 24.08.2023, для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі, тощо, проведено повторний автоматизований розподіл справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.08.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Березкіної О.В., Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2023 у справі №904/3735/23. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 12.09.2023 о 12:00 годин.

11.09.2023 розпорядженням керівника апарату суду відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи №904/3735/23 у зв`язку з відставкою судді Антоніка С.Г.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2023 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.09.2023 справу №904/3735/23 прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідача), суддів: Чус О.В., Кощеєва І.М.

12.09.2023 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

23.04.2021 року між Акціонерним товариством «Акцент - Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №20.91. щодо надання останньому кредиту (встановлення кредитного ліміту) в розмірі 100 000,00 грн строком на 36 місяців (до 22.04.2024) зі сплатою процентів у розмірі 20,90% щорічно.

Станом на 03.05.2023 заборгованість відповідача за даним кредитним Договором складала суму в розмірі 106 324,21 грн, яка складається з:

- 77993,43 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

- 17 270,78 грн загальний залишок заборгованості за процентами;

- 11 060,00 грн загальний залишок заборгованості за винагородою;

- 0,00 грн пеня;

- 0,00 грн штраф (фіксована складова);

- 0 грн штраф (змінна складова).

Позивачем на адресу відповідача направлялась претензія, яка своєчасно та в повному обсязі не виконана, що і стало підставою зі зверненням з позовом до суду першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:

Предметом апеляційного оскарження є ухвала місцевого господарського суду про відмову у відкритті провадження у справі, винесена судом першої інстанції в зв`язку з непідвідомчістю спору розгляду у судах господарської юрисдикції.

Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а частиною першою статті 16 цього Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється за правилами іншого судочинства.

Разом з тим статтею 20 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) визначено предметну та суб`єктну юрисдикцію господарських судів, тобто сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції. Так, за частиною першою цієї статті господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) ФОП.

Статтею 45 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в статті 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями, а винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями статті 20 цього Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

Вирішуючи питання про юрисдикцію суду, необхідно, насамперед, з`ясувати характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним у постанові від 15 травня 2019 року в справі № 125/1267/16-ц (провадження № 14-160цс19).

У цій справі позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача грошових коштів за кредитним договором № 20.91. , укладенним 23.04.2021р. між АТ "Акцент-Банк" до Фізичної особи - підприємця Сімковської Наталії Олександрівни.

Реквізити Позичальника в кредитному договорі № 20.91. від 23.04.2021р. зазначені, як СІМКОВСЬКА НАТАЛІЯ ОЛЕКСАНДРІВНА КОД в ЄДРПОУ НОМЕР_1 .

Згідно безкоштовного запиту з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій, зареєстрована як фізична особа підприємець 14.03.2019р. номер запису 0026510 та припинила підприємнецьку діяльність фізичної особи підприємця на підставі власного рішення 30.11.2021р. номер запису 001026510 (а.с. 36).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує, що на час укладання 23.04.2021р. між сторонами кредитного договору№ 20.91. ОСОБА_1 мала статус фізичної особи підпримця.

Відповідно до статті 76 Господарського процесуального кодексу України:

1. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Оскільки відповідь № 149034 від 17.07.2023р. з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських організацій, містить відомості щодо перебування на обліку Сімковської Н.О. як фізичної особи підприємця в період з 01.06.2016р. номер запису 0022908 по 22.03.2018р. номер запису 022908 (а.с. 47) і не містить відомостей щодо перебування на обліку Сімковської Н.О. як фізичної особи підприємця в період з 14.03.2019р. по 30.11.2021р., зазначена відповідь є неналежним в розумінні статті 76 Госпоадрського процесуального кодексу України доказом.

Господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за пунктом 1 частини першої статті 20 ГПК України спорів, у яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Згідно з частиною першою статті 128 Господарського кодексу України (далі - ГК України) громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу. Зазначена норма кореспондується зі статтею 50 ЦК України.

За частиною першою статті 173 ГК України зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (стаття 179 ГК України).

Таким чином, однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, відтак і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

Зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

Проте до підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі статтею 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Частиною дев`ятою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що ФОП позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до статті 52 ЦК України ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, наведеним в постанові від 09 жовтня 2019 року в справі № 127/23144/18 (провадження № 14-460цс19).

Таким чином, виходячи із суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинилися, колегія суддів констатує, що даний спір належність до господарської юрисдикції.

Висновки суду першої інстанції визнаються помилковими і такими, що відповідають обставинам справи.

Відповідно до пунтку 3 частни 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України, невідповідність висновків суду обставинам справи є підстаою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Розподіл судових витрат:

Оскільки в даному випадку справа не розглядалася та не вирішувалася по суті, а на розгляді по суті справа перебуває у суді першої інстанції, то відповідно до положень ст.129 ГПК України суд апеляційної інстанції не здійснює розподіл судового збору.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2023 у справі №904/3735/23 - задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2023 у справі №904/3735/23 скасувати.

Справу №904/3735/23 передати на розгляд Господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.

Повний текст постанови підписано 25.09.2023.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Чус