ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2023 року м. Дніпро Справа № 912/1000/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Мороза В.Ф.,

при секретарі судового засідання Ліпинському М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області (суддя Коваленко Н.М.) від 14.06.2023 у справі № 912/1000/23

за позовом АТ "Укрсиббанк", м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Джерельний", м.Кропивницький

про визнання права іпотекодержателя

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 14.06.2023 у даній справі у задоволенні заяви №27-1-01/623 від 07.06.2023 АТ "Укрсиббанк" про забезпечення позову (в порядку ст.ст. 136-139 ГПК України) відмовлено повністю.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована посиланням на відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі; дані про неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача без вжиття таких заходів також не наведені.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Акціонерне товариство Укрсиббанк звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви АТ Укрсиббанк про забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник зазначає:

- виходячи з предмета та підстав позову, позовні вимоги спрямовані на усунення можливих порушень, що були вчинені відповідачем;

- у випадку задоволення позовних вимог, таке рішення буде спрямоване на захист порушеного права позивача та у майбутньому надасть йому змогу задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки;

- заявлений позивачем такий захід забезпечення позову, як накладання арешту на об`єкти нерухомості, власником яких є ТОВ Джерельний, є обґрунтованим та адекватним, а також прямо стосується предмету спору;

- судом першої інстанції залишено поза увагою, що виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо залежить від тієї обставини, чи матиме відповідач в користуванні спірне нерухоме майно, тому застосування заходу забезпечення позову, обраного позивачем, є гарантією того, що рішення суду, у разі задоволення позову, буде реально виконане та позивач отримає задоволення своїх вимог;

- заходи забезпечення позову, запропоновані позивачем тимчасово унеможливлюють відчуження, в будь-який спосіб, нерухомого майна та спрямовані на запобігання ймовірним порушенням прав позивача, забезпечуючи збалансованість інтересів сторін.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем не надано.

Відповідно до ч.3 ст.263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія суддів у складі: головуючого судді Чередка А.Є., судді Коваль Л.А., Мороз В.Ф.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 07.07.2023 витребувано у Господарського суду Кіровоградської області матеріали справи № 912/1000/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи № 912/1000/23 до Центрального апеляційного господарського суду.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укрсиббанк" на ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 14.06.2023; розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 26.09.2023 о 9 годин 30 хвилин.

26.09.2023 сторони наданим їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

25.09.2023 відповідачем в електронній формі через систему Електронний суд надіслано на адресу Центрального апеляційного господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю забезпечити явку його представника через допит останнього в рамках кримінального провадження.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено право кожного на судовий розгляд його справи упродовж розумного строку.

У частині третій статті 2 Господарського процесуального кодексу України також закріплено розумність строків розгляду справи судом як одну з основних засад (принципів) господарського судочинства.

Частинами 11,12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За змістом п. 2 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку у разі першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Розглядаючи клопотання учасника справи про відкладення розгляду справи, суд повинен оцінити обставини, на які останній посилається у ньому як на підставу для відкладення з точки зору їх поважності та за результатами такої оцінки або визнати такі причини неявки поважними і, як наслідок, відкласти розгляд справи, або відмовити у задоволенні такого клопотання у разі визнання причин неявки представника учасника справи неповажними.

У пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 зазначено, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

У разі відкладення розгляду справи за відсутності достатніх підстав, будуть порушені розумні строки тривалості судового провадження, що в свою чергу може бути порушенням права на справедливий та публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, і як наслідок - права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Приймаючи до уваги, що чинне процесуальне законодавство не визначає пріоритетності одних проваджень перед іншими, тому викладені у клопотанні причини неявки представника позивача у судове засідання, є неповажними, у зв`язку з чим клопотання відповідача про відкладення розгляду справи судом апеляційної інстанції залишається без задоволення.

Враховуючи, що апеляційним судом не визнавалася явка учасників справи в судове засідання обов`язковою, а неявка представників сторін не перешкоджає апеляційному перегляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті за відсутністю представників сторін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи Акціонерне товариства Укрсиббанк звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Джерельний, в якому просило визнати право іпотекодержателя АТ Укрсиббанк за іпотечним договором від 19.06.2007, укладеного між АТ Укрсиббанк та ТОВ "Джерельний", посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Літвіновою Л.В. за реєстровим №1824, в забезпечення виконання кредитних зобов`язань Литвинюка Олександра Володимировича за договором про надання кредиту №0 від 19.06.2007, щодо приміщень, що знаходяться за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький (місто Кіровоград), вулиця Пацаєва, будинок 14, корп. 1, власником яких є ТОВ "Джерельний", які виниклі шляхом виділу та зареєстровані у Державному реєстрі речових прав:

-за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101 об`єкт загальною площею 145,6 м. кв. (виділ), опис: тамбур - 8,5 кв.м., торговельний зал - 112,6 кв.м., матеріальна - 10,4 кв.м., коридор - 1,8 кв.м., умивальник - 1,6 кв.м., санвузол - 1,6 кв.м., кімната персоналу - 9,1 кв.м.,

- за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101 об`єкт загальною площею 997,3 м. кв. (виділ), опис: торгівельний зал - 537,5 кв.м., підсобне - 4,2 кв.м., підсобне - 7,7 кв.м., підсобне - 14,1 кв.м., сходи - 14,9 кв.м., тамбур - 2,9 кв.м., торгівельний зал - 310,6 кв.м., коридор - 16,9 кв.м., підсобне - 8,4 кв.м., підсобне - 17,0 кв.м., підсобне - 4,3 кв.м., підсобне - 6,6 кв.м., санвузол - 1,2 кв.м., санвузол - 1,2 кв.м., умивальник - 5,1 кв.м., топочна - 5,1 кв.м., трансформаторна - 3,9 кв.м., підсобне - 3,1кв.м., коридор - 2,5 кв.м., сходи 14,9 кв.м., кабінет - 15,2 кв.м.

- за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101 об`єкт площею 58,9 м. кв. (виділ), опис: торговельний зал - 56,3 кв.м., підсобне - 2,6 кв.м.,

що знаходяться за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький (місто Кіровоград), вулиця Пацаєва (вулиця Пацаєва), будинок 14, корп. 1

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що в забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за договором про надання кредиту №0 від 19.06.2007 ТОВ "Джерельний" на підставі іпотечного договору від 19.06.2007, укладеного з АКІБ "УкрСиббанк" та посвідченого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Літвіновою Л.В. за реєстровим №1824, передало в іпотеку нежитлові приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 6.1. договору іпотеки договір діє з моменту нотаріального посвідчення до повного виконання зобов`язань, що забезпечені іпотекою за дим договором.

Жодна з підстав припинення іпотеки, передбачена ст. 17 Закону України "Про іпотеку", не настала.

На момент подання цього позову зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконані, кредитний договір та договір іпотеки не припинили свою дію.

20.01.2016 Кіровським районним судом м. Кіровограда ухвалено рішення, яким визнано недійсним з моменту укладання договір про надання кредиту №0 від 19.06.2007, укладений між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 . Застосовано до сторін наслідки недійсності правочину, а саме: визнано недійсним з моменту укладання іпотечний договір від 19.06.2007, укладений між АКІБ "УкрСиббанк" та ТОВ "Джерельний", посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Літвіновою Л.В. реєстраційний №1824, яким, в іпотеку передано нежитлове приміщення: за адресою, АДРЕСА_1 , загальною площею 1157,0 кв.м; визнано недійсним з моменту укладання договір застави від 19.06.2007, яким в заставу передано нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 1157,0 кв.м, укладений на підставі п. 2.1. та в рахунок забезпечення договору про надання кредиту №0 від 19 червня 2007 року. Застосовано до сторін наслідки недійсності правочину - реституцію.

Апеляційним судом Кіровоградської області 22.06.2016 постановлено ухвалу, якою апеляційна скарга АТ "УкрСиббанк" відхилено; рішення Кіровського районного суду м.Кіровограда від 20.01.2016 залишено без змін.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 22.03.2017 у справі №440/5299/15-ц постановлено ухвалу, якою касаційну скаргу АТ "УкрСиббанк" задоволено частково; рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2016 та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 22.06.2016 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

З урахуванням наведеного, рішення Кіровського районного суду м. Кіровоград від 20.01.2016 та ухвала Апеляційного суду Кіровоградської області від 22.06.2016 у справі №404/5299/15-ц втратили чинність 22.03.2017.

На стадії нового розгляду, ухвалою Кіровського районного суду м.Кіровограда від 06.06.2018 задоволено заяву представника позивача; позовну заяву ОСОБА_1 до АТ "УкрСиббанк" в частині визнання недійсним договору застави нежилого приміщення, укладеного в рахунок забезпечення договору про надання кредиту №0 від 19.06.2007 залишено без розгляду.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2019 у справі №404/5299/15-ц, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 05.11.2020 у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ "УкрСиббанк", третя особа яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача ТОВ "Кредекс Фінанс", ТОВ "Агенція по управлінню заборгованості", ТОВ "Джерельний" визнання недійсним з моменту укладання договору про надання кредиту №0 від 19 червня 2007 року, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 , визнання недійсним з моменту укладання іпотечного договору від 19 червня 2007 року, яким в іпотеку передано нежиле приміщення за адресою: місто Кіровоград вулиця Пацаєва, будинок 14, корпус 1, загальною площею 1157,0 кв. м; в порядку ст. 216 Цивільного кодексу України застосування правових наслідків недійсності правочину, а саме: призначати двосторонню реституцію наслідків дії договору про надання кредиту №0 від 19.06.2007, укладеного між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 у відповідності із ч. 2 статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", стягнення з АТ "УкрСиббанк" на його користь моральну шкоду в сумі 50000,00 грн - відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.08.2021 рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2019 та постанову Кропивницького апеляційного суду від 05.11.2020 залишено без змін.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.12.2019 у справі №404/5299/15-ц набрало чинності 05.11.2020.

Під час дії рішення Кіровського районного суду м. Кіровоград від 20.01.2016 у справі №404/5299/15-ц, яке внаслідок скасування втратило чинність 22.03.2017, ТОВ "Джерельний" здійснило поділ предмету іпотеки на окремі об`єкти шляхом виділу та зареєструвало у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності вказані об`єкти нерухомого майна, як окремі, з присвоєнням нового реєстраційного номеру. Також було вилучено обтяження нерухомого майна та запис про іпотеку погашено та припинено.

Так, з даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (відносно нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , вбачаються наступні дії:

1) 14.09.2016 припинена іпотека та обтяження забороною відчуження (номер запису про іпотеку: 16433966 (спеціальний розділ), номер запису про обтяження: 16390353 (спеціальний розділ) нерухомого майна загальної площі 1157 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (іпотечний договір, серія та номер: 1824, виданий 19.06.2007), номер запису про іпотеку: 16433966 (спеціальний розділ) на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.01.2016 року у справі 404/5299/15-ц;

2) 07.10.2016 зареєстровано припинення права власності на нежитлові приміщення, номер об`єкта в РПВН 12952479, загальна площа (кв.м): 1157, опис: І поверх: тамбур 9,8 кв.м., кафе 131,0 кв.м., зал магазину 240,1 кв.м., кладова 8,6 кв.м., сходи 14,9 кв.м., коридор 60,0 кв.м., кабінет 16,3 кв.м., трансформаторна 4,1 кв.м., коридор 5,2 кв.м., мийка 10,1 кв.м., перукарня 28,0 кв.м., побутове 3,4 кв.м., зал 3,6 кв.м., санвузол 2,6 кв.м., тамбур 4,6 кв.м., кладова 17,9 кв.м., торгівельний зал 42,3 кв.м. підвал: сходи 15,1кв.м., коридор 143,4 кв.м., кладова 14,3 кв.м., кладова 18,7 кв.м., кладова 31,9 кв.м., кладова 25,8 кв.м., кладова 19,4 кв.м., кладова 10,3кв.м., кладова 42,9 кв.м., кладова 13,7 кв.м., кладова 7,9 кв.м., кладова 6,5 кв.м., кладова 4,2 кв.м., кладова 3,7 кв.м., кладова 11,8 кв.м., кладова 10,9 кв.м., кладова 11,7 кв.м., кладова 11,7 кв.м., кладова 63,6 кв.м., кладова 11,2 кв.м., кладова 10,9 кв.м., кладова 11,3 кв.м., кладова 17,0 кв.м., сходи 12,6 кв.м., кладова 14,6 кв.м., службове 6,1 кв.м., службове 3,3 кв.м., що знаходяться за адресою: Кіровоградська обл., м.Кропивницький (місто Кіровоград), вулиця Пацаєва (вулиця Пацаєва), будинок 14, корп.1 реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101. Об`єкт нерухомого майна закрито з закриттям розділу в зв`язку з виділом частки з об`єкта нерухомого майна. Речове право - право власності (свідоцтво про право власність, видане 28 листопада 2005 року виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради), погашено в зв`язку з виділом частки з об`єкта нерухомого майна на підставі висновку про технічну можливість виділу, серія та номер: бн, виданий 26.09.2016, видавник: ТОВ "Експертно-технічне бюро";

3) за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101 з відкритим розділу зареєстровано право власності за ТОВ "Джерельний" на об`єкт загальною площею 145.6 м. кв. (виділ), Опис: тамбур - 8,5 кв.м., торговельний зал - 112,6 кв.м., матеріальна - 10,4 кв.м., коридор - 1,8 кв.м., умивальник - 1,6 кв.м., санвузол - 1,6 кв.м., кімната персоналу - 9,1 кв.м. що знаходяться за адресою : Кіровоградська обл., м. Кропивницький (місто Кіровоград), вулиця Пацаєва (вулиця Пацаєва), будинок 14, корп. 1 на підставі висновку про технічну можливість виділу, серія та номер: бн, виданий 26.09.2016, видавник: ТОВ "Експертно-технічне бюро"; технічний паспорт, серія та номер: 211, виданий 26.09.2016, видавник: ТОВ "Експертно-технічне бюро";

4) за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101 з відкритим розділу зареєстровано право власності за ТОВ "Джерельний" на об`єкт загальною площею 997.3 м. кв. (виділ), Опис: торгівельний зал - 537,5 кв.м., підсобне - 4,2 кв.м., підсобне - 7,7 кв.м., підсобне - 14,1 кв.м., сходи - 14,9 кв.м., тамбур - 2,9 кв.м., торгівельний зал - 310,6 кв.м., коридор -16,9 кв.м., підсобне - 8,4 кв.м., підсобне - 17,0 кв.м., підсобне - 4,3 кв.м., підсобне - 6,6 кв.м., санвузол - 1,2 кв.м., санвузол - 1,2 кв.м., умивальник - 5,1 кв.м., топочна - 5,1 кв.м., трансформаторна - 3,9 кв.м., підсобне - 3,1кв.м., коридор - 2,5 кв.м., сходи 14,9 кв.м., кабінет - 15,2 кв.м. що знаходяться за адресою : Кіровоградська обл., м. Кропивницький (місто Кіровоград), вулиця Пацаєва (вулиця Пацаєва), будинок 14, корп. 1 на підставі висновку про технічну можливість виділу, серія та номер: бн, виданий 26.09.2016, видавник: ТОВ "Експертно-технічне бюро"; технічний паспорт, серія та номер: 211, виданий 26.09.2016, видавник: ТОВ "Експертно-технічне бюро";

5) за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101 з відкритим розділу зареєстровано право власності за ТОВ "Джерельний" на об`єкт площею 58.9 м. кв. (виділ), Опис: торговельний зал - 56,3 кв.м., підсобне - 2,6 кв.м., що знаходяться за адресою : Кіровоградська обл., м. Кропивницький (місто Кіровоград), вулиця Пацаєва (вулиця Пацаєва), будинок 14, корп. 1 на підставі висновку про технічну можливість виділу, серія та номер: бн, виданий 26.09.2016, видавник: ТОВ "Експертно-технічне бюро"; технічний паспорт, серія та номер: 211, виданий 26.09.2016, видавник: ТОВ "Експертно-технічне бюро" (стор.4 інформаційної довідки).

Рішення Кіровського районного суду м.Кіровоград від 20.01.2016 у справі №404/5299/15-ц, на підставі якого були зняті обтяження іпотекою, після скасування його Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ 22.03.2017 втратило чинність.

Однак, позивач стверджує, що відновити у Державному реєстрі речових прав записи про обтяження іпотекою не можливо в зв`язку з припиненням права власності на нежитлові приміщення, номер об`єкта в РПВН 12952479, загальна площа (кв.м): 1157 в зв`язку з виділом приміщень та закриттям розділу.

Разом з позовом АТ Укрсиббанк подано заяву №27-1-01/623 від 07.06.2023 про забезпечення позову (в порядку ст.ст.136-139 ГПК України), в якій заявник просив суд накласти арешт на об`єкти нерухомості, що знаходяться за адресою: Кіровоградська обл., м. Кропивницький (місто Кіровоград), вулиця Пацаєва, будинок 14, корп. 1, власником яких є ТОВ "Джерельний", які виниклі шляхом виділу та зареєстровані у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності:

- за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101 об`єкт загальною площею 145,6 м. кв. (виділ), опис: тамбур - 8,5 кв.м., торговельний зал - 112,6 кв.м., матеріальна - 10,4 кв.м., коридор - 1,8 кв.м., умивальник - 1,6 кв.м., санвузол - 1,6 кв.м., кімната персоналу - 9,1 кв.м.;

- за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101 об`єкт загальною площею 997,3 м. кв. (виділ), опис: торгівельний зал - 537,5 кв.м., підсобне - 4,2 кв.м., підсобне - 7,7 кв.м., підсобне - 14,1 кв.м., сходи - 14,9 кв.м., тамбур - 2,9 кв.м., торгівельний зал - 310,6 кв.м., коридор - 16,9 кв.м., підсобне - 8,4 кв.м., підсобне - 17,0 кв.м., підсобне - 4,3 кв.м., підсобне - 6,6 кв.м., санвузол - 1,2 кв.м., санвузол - 1,2 кв.м., умивальник - 5,1 кв.м., топочна - 5,1 кв.м., трансформаторна - 3,9 кв.м., підсобне - 3,1кв.м., коридор - 2,5 кв.м., сходи 14,9 кв.м., кабінет - 15,2 кв.м.;

- за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101 об`єкт площею 58,9 м. кв. (виділ), опис: торговельний зал - 56,3 кв.м., підсобне - 2,6 кв.м.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з ч.1 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Частинами першою, другою статті 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із статтею 136 Господарського процесуального кодексу України обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього може зникнути, зменшитися за кількістю або погіршитися за якістю на момент виконання рішення.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; 6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті (частина одинадцята статті 137 Господарського процесуального кодексу України).

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі №910/19256/16, від 14.05.2018 у справі №910/20479/17, від 14.06.2018 у справі №916/10/18, від 23.06.2018 у справі №916/2026/17, від 16.08.2018 у справі №910/5916/18, від 11.09.2018 у справі №922/1605/18, від 14.01.2019 у справі №909/526/18, від 21.01.2019 у справі №916/1278/18, від 25.01.2019 у справі №925/288/17, від 26.09.2019 у справі №904/1417/19.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду (аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, від 18.12.2018 у справі №912/1616/18 і від 26.09.2019 у справі № 917/751/19).

Колегія суддів зазначає, що обрання належного, відповідного предмету спору заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати необхідність забезпечення позову, що полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Законом не визначається перелік відповідних доказів, які повинна надати особа до суду під час звернення з заявою про забезпечення позову, а тому суди у кожному конкретному випадку повинні оцінювати їх на предмет достатності, належності, допустимості та достовірності.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі, зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, та мають підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; ускладення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18).

Предметом спору у даній справі є вимога позивача до відповідача про визнання права іпотекодержателя за іпотечним договором.

Як на підставу щодо вжиття заходів забезпечення позову позивач посилається на те, що наразі відсутність інформації у Державному реєстрі речових прав про наявність обтяження іпотекою новостворених об`єктів створює видимість вільних від обтяжень об`єктів. При відсутності запису про іпотеку вказаного вище нерухомого майна ТОВ "Джерельний" має можливість розпорядитися вказаним нерухомим майном без згоди іпотекодержателя, а саме відчужити його, передати в іпотеку, оренду, тощо.

Таким чином, на думку позивача, у разі не вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, воно може бути відчужено, передано в іпотеку, оренду, що призведе до порушення права позивача, як іпотекодержателя, та позбавить його можливості задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки. Також будуть порушені права третіх осіб, не обізнаних у тому, що нерухомість обтяжена іпотекою на користь АТ "Укрсиббанк", що в свою чергу призведе до виникнення спорів та нових судових процесів та істотно ускладнить виконання рішення про визнання права іпотекодержателя та реєстрацію цих прав.

Водночас, позивачем не наведено фактичних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, в розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, які б свідчили про вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання судового рішення або дій, які можуть призвести до відчуження спірного нерухомого майна на момент виконання рішення та неможливості відновлення порушених прав позивача.

Так, поділ об`єкту нерухомого майна відбувся у 2016 році, а рішення Кіровського районного суду м. Кіровоград від 20.01.2016 у справі №404/5299/15-ц, як зазначає сам же позивач, внаслідок скасування втратило чинність 22.03.2017, однак на день подання заяви про забезпечення позову доказів на підтвердження наміру вжиття дій по розпорядженню нерухомим майном суду не надано.

В результаті такого поділу, як зазначалося вище, зареєстровані 3 об`єкти нерухомого майна загальною площею 1201,8 м. кв.: за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101 об`єкт загальною площею 145,6 м. кв. (виділ); за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 101 об`єкт загальною площею 997,3 м. кв. (виділ); за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 101 об`єкт площею 58,9 м. кв. (виділ).

Водночас, за іпотечним договором від 19.06.2007 в іпотеку передавалися нежитлові приміщення за адресою: м. Кіровоград (нова назва Кропивницький), вул. Пацаєва, будинок 14, корпус 1 загальною площею 1157 м. кв.

При цьому, як позовна заява так і заява про забезпечення позову не містить відомостей про внесення змін до договору іпотеки та обґрунтування підстав зміни загальної площі нежитлового приміщення (приміщень) переданих в таку іпотеку.

Саме лише посилання позивача на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.03.2021 у справі №921/302/20).

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги недоведення позивачем, що невжиття, визначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також відсутність доказів щодо підтвердження фактичного вчинення відповідачем дій, спрямованих на відчуження спірного майна, місцевий господарський суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги слід визнати необґрунтованими та такими, що не спростовують вірних висновків суду першої інстанції, отже оскаржувана ухвала господарського суду відповідає чинному законодавству, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 14.10.2022 у даній справі відсутні.

Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст.129, 269, 270, 275-284, 287 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укрсиббанк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 14.06.2023 у справі №912/1000/23 - залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повна постанова складена та підписана 28.09.2023 року.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя В.Ф. Мороз