СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/1356/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Шутенко І.А.

при секретарі Ламановій А.В.

за участю:

позивача не з`явився;

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу представника Готель "Старт" адвоката Третьякової Н.Ю. (вх. №1498Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2023 року у справі №922/1356/23, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Суслова В.В. ), повний текст якого складено 02.06.2023 року

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Х", м. Харків,
до Готель "Старт", м. Харків, вул. Плеханівська
про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 02.06.2023 року у справі №922/1356/23 позов задоволено; стягнуто з Готель СТАРТ на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО Х борг за електричну енергію у розмірі 368 231,91 грн., пеню у розмірі 174 769,05 грн., 3% річних у розмірі 12 505,02 грн., інфляційні втрати у розмірі 92030,84 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 9713,05 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 року (головуюча суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.) апеляційну скаргу відповідача-Готель "Старт" (вх.№ 1460 Х/2-5) на рішення господарського суду Харківської області від 02.06.23 у справі №922/1356/23 разом з доданими документами повернуто заявнику без розгляду, у зв`язку з заявою відповідача про повернення апеляційної скарги до відкриття провадження.

Представник Готель "Старт" адвокат Третьякова Н.Ю. з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в електронній формі з використанням системи "Електронний суд", в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області у справі №922/1356/23 від 02.06.2023 року в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 174 769,05 грн., 3% річних у розмірі 12 505,02 грн., інфляційних втрат у розмірі 92030,84 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 174 769,05 грн., 3% річних у розмірі 12 505,02 грн., інфляційних втрат у розмірі 92030,84 грн. відмовити.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

Згідно розділу Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) " від 17.03.2020 року № 530-ІХ ; постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 "Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану"; відповідно до п.п. 4 п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Нарахування позивачем пені за порушення строків оплати є необґрунтованим та суперечить Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

З моменту повномасштабного вторгнення Російської Федерації Готель "Старт" використовується як гуртожиток для переміщених осіб, постраждалих від війни. Готель "Старт" має незадовільний матеріальний стан; фінансовий рік було завершено зі збитками; нарахування 3 % річних, інфляційних втрат та пені є надмірним тягарем; основну заборгованість перед позивачем визнає та зобов`язується сплатити.

Одночасно апелянт посилаючись на положення ст.256 ГПК України, просила поновити строк на подання апеляційної скарги, оскільки справа слухалась в порядку спрощеного провадження, відтак відповідач не був присутній під час розгляду справи, оскаржуване рішення було отримано апелянтом засобами поштового зв`язку 04.07.2023 року, що підтверджується поштовим конвертом та інформацією з сайту Укрпошта про відстеження поштового відправлення.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023 року, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 року апеляційну скаргу представника Готель "Старт" адвоката Третьякової Н.Ю. на рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2023 року у справі залишено без руху; останню зобов`язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

04.08.2023 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (вх.№9129), з доказами сплати судового збору за подання апеляційної скарги та доказами надіслання копії апеляційної скарги позивачу, яку разом з додатками, долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 року клопотання представника Готель "Старт" адвоката Третьякової Н.Ю. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Готель "Старт" адвоката Третьякової Н.Ю. на рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2023 року у справі; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, з доказами надсилання його апелянту; призначено справу до розгляду на "20" вересня 2023 р. о 12:30 год.у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; запропоновано учасникам справи свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано учасникам справи визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи; до розгляду апеляційної скарги дію рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2023 року у справі №922/1356/23 зупинено; витребувано з господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1356/23

10.08.2023 року на адресу суду з господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/1356/23 (вх.№9392).

Представники позивача та відповідача в у судове засідання, призначене в приміщенні Східного апеляційного господарського суду 20.09.2023 року не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції; розгляд справи здійснювався судом за відсутності учасників справи; фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалу суду від 07.08.2023 року було надіслано засобами поштового зв`язку: Готель СТАРТ (№444); ТОВ ЕНЕРГО Х (№452) відправлення вручено 11.08.2023 року; представнику Готель "Старт" адвокату Третьяковій Н.Ю. (№436).

Процесуальні документи надсилались представнику Готель "Старт" адвокату Третьяковій Н.Ю. та ТОВ ЕНЕРГО Х до електронного кабінету в системі "Електронний суд".

05.10.2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №906/184/21, від 02.11.2022 року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).

Також, інформацію про дату, час та місце розгляду справи було розміщено на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвалу суду апеляційної інстанції від 07.08.2023 року у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від учасників справи впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з заходами, встановленими особливим режимом роботи суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

У зв`язку з відокремлення функцій з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 року (далі - Закон) та на підставі Ліцензії на провадження господарської діяльності і постачання електричної енергії, виданої Національної комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП), про що видано Постанову НКРЕКП від 18.09.2018 року № 1007, ТОВ ЕНЕРГО X є постачальником електричної енергії споживачу.

Відповідно до ст. 4 Закону України Про ринок електричної енергії учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Згідно зі ст. 56 Закону України Про ринок електричної енергії постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами.

18.10.2017 року між ТОВ ЕНЕРГО Х та Готель СТАРТ укладено договір купівлі-продажу електричної енергії № 194 з додатковими угодами № 1 від 18.10.2017 року та №2 від 18.10.2017 року.

Згідно договору постачальник зобов`язується поставити споживачу електричну енергію в межах встановленої (дозволеної) потужності, а споживач зобов`язується прийняти поставлену постачальником електричну енергію та оплатити її на умовах договору.

За змістом п. 2.4.1 договору споживач зобов`язаний щомісяця, на підставі даних приладів обліку електроенергії, не пізніше встановленої дати оформити та надати постачальнику відомості про фактичні обсяги споживання електричної енергії, а постачальник зобов`язується щомісяця до 10 (десятого) числа місяця, наступного за розрахунковим, оформити та надати споживачу акт здачі - прийняття робіт (наданих послуг) на підставі наданих споживачем відомостей про спожиту електричну енергію (п. 2.3.2 договору).

Розрахунки за спожиту електроенергію споживача ТОВ ЕНЕРГО X проводить на підставі переданих у відповідності до наведених вимог показів приладу обліку в порядку передбаченому умовами договору.

Згідно п. 2.3.1 договору постачальник зобов`язується постачати електричну енергію споживачу на період дії договору.

Відповідно до п. 6.1. договору термін його дії продовжується щорічно, якщо за місяць до закінчення терміну діє договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії. Постачання електричної енергії здійснюється у відповідності з очікуваними місячними обсягами споживання електричної енергії, які вказані у Додатковій угоді №1 до договору, а споживач згідно з п. 2.4.3 зобов`язується проводити оплату за електричну енергію відповідно до Додаткової угоди №2 від 18.10.2017 року до договору.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди №2 до договору №194 від 18.10.2017 року визначено порядок розрахунків за електричну енергію, а саме: споживач здійснює оплату 100% вартості електричної енергії до 25-го числа (включно) в місяці поставки. Розрахунок за спожиту електроенергію здійснюється за тарифом: собівартість плюс 9% (собівартість = ціна закупки 1 кВт*г в ДП Енергоринок + передача 1 кВт*г по мережам АК ХАРКІВОБЛЕНЕРГО).

Пунктом 3.1 договору визначено, що споживач здійснює оплату за поставлену електричну енергію шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок постачальника за графіком встановленим в Додатковій угоді №2 до договору.

Умовами договору та додаткових угод до нього передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата електричної енергії здійснюється споживачем раз на місяць: до 25-го числа (включно) в місяці поставки.

Оплата вартості електричної енергії здійснюється споживачем на поточний рахунок постачальника.

Позивач посилається на те, що в порушення п. 2.4.1 договору, споживач з 01.02.2022 року не надає відомості про фактичні обсяги спожитої електроенергії та не додержується узгодженого порядку розрахунків за електричну енергію.

Згідно з наданими оператором системи розподілу - АТ ХАРКІВОБЛЕНЕРГО даними щодо фактичних обсягів електричної енергії по споживачам постачальника ТОВ ЕНЕРГО X, зокрема Готель СТАРТ за січень - березень 2022 року проведені нарахування та сформовані наступні акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) за спожиту електричну енергію: 31 січня 2022 року позивачем було складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за січень 2022 року у розмірі 201 532,86 грн. за спожитий обсяг 36 992 кВт*г електричної енергії. Строк оплати акту, відповідно порядку розрахунків за електричну енергію 25.01.2022 року. Строк (дата) формування заборгованості - 31.01.2022 року; 28.02.2022 року позивачем було складено акт здачі-прийняття (надання послуг) за лютий 2022 року у розмірі 149 508,61 грн. за спожитий обсяг 33 435 кВт*г електричної енергії. Строк оплати акту, відповідно порядку розрахунків за електричну енергію 25.02.2022 року. Строк (дата) формування заборгованості - 28.02.2022 року; 31.03.2023 року позивачем було складено акт здачі-прийняття (надання послуг) за березень 2022 року у розмірі 19 603,87 грн. за спожитий обсяг 3 807 кВт*г електричної енергії. Строк оплати акту, відповідно порядку розрахунків за електричну енергію 25.03.2022 року. Строк (дата) формування заборгованості - 31.03.2022 року.

Заборгованість за поставлену енергію на 01.01.2022 року складала - 262 586,57 грн.

У січні 2022 року Готель СТАРТ здійснив оплату за електроенергію у розмірі 186 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які долучено до позовної заяви.

У лютому 2022 року Готель СТАРТ здійснив оплату за електроенергію у розмірі 56 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які долучено до позовної заяви.

У квітні 2022 року Готель СТАРТ здійснив оплату за електроенергію у розмірі 23 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням, яке долучено до позовної заяви.

Враховуючи часткову оплату з боку відповідача за електроенергію (з порушенням погодженого порядку розрахунків за електричну енергію), сума боргу Готель СТАРТ за договором купівлі-продажу електричної енергії №194 від 18.10.2017 року за період з січня 2022 року по березень 2022 року станом на 31 березня 2023 року становить - 368 231,91 грн.

10 лютого 2023 року позивач направляв відповідачу претензію, в якій просив підписати акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договором №194 від 18.10.2017 року за січень, лютий, березень 2022 року та оплатити заборгованість. Разом з нею позивач направив оригінали актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) за договором №194 від 18.10.2017 року за січень, лютий, березень 2022 року, копію листа №56к-01/04-4314 від 16.12.2022 року АТ Харківобленерго, копію довідки про фактичні обсяги купівлі електричної енергії ТОВ Енерго X по споживачу Готель СТАРТ.

Претензію відповідач не отримав, її було повернуто 06.03.2023 року з причини закінчення терміну зберігання.

ТОВ ЕНЕРГО Х, як постачальник, виконало свої зобов`язання по договору належним чином та в повному обсязі, однак відповідач за спожиту електричну енергію не розрахувався, у зв`язку з чим сума заборгованості Готель СТАРТ за спожиту електричну енергію по договору купівлі-продажу електричної енергії №194 від 18.10.2017 року за період з січня 2022 року по березень 2022 року складає 368 231,91 грн.

Внаслідок прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, позивачем нараховано і заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 12 505,02 грн., інфляційні втрати у розмірі 92 030,84 грн., а також пеню у розмірі 174 769,05 грн.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області, в якому останній просив с тягнути з Готель СТАРТ на користь ТОВЕНЕРГО Х борг за електричну енергію (з урахуванням індексу інфляції) у сумі 460 262,75 грн.; пеню у розмірі 174 769,05 грн.; 3% річних у розмірі 12 505,02 грн.; інфляційні втрати у розмірі 92030,84 грн.

02.06.2023 року господарським судом Харківської області ухвалено оскаржуване рішення з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги повністю, зокрема виходив з того, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, доказів оплати спожитої у січні - березні 2022 року електричної енергії не надав, тому позовні вимоги в частині примусового стягнення з відповідача 368 231,91 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу електричної енергії №194 від 18.10.2017 року, 3% річних, інфляційних втрат та пені обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню.

Колегія суддів вважає висновки місцевого господарського суду щодо стягнення пені у розмірі 174 769,05 грн. передчасними, з огляду на таке.

Так, за загальними положеннями цивільного законодавства цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст.11 ЦК України).

Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, стаття 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 173 ГК України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Частиною 3 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, за змістом ст. 193 ГК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом. Аналогічні застереження містить стаття 525 ЦК України.

Отже, згідно положень ЦК України, що регулюють загальні умови виконання зобов`язання, оплата вартості одержаної від постачальника електричної енергії повинна проводитись споживачем відповідно до умов договору та чинних нормативно-правових актів.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, що передбачено частиною першою статті 612 ЦК України.

Так, за матеріалами справи, 18.10.2017 року між ТОВ ЕНЕРГО Х та Готель СТАРТ укладено договір купівлі-продажу електричної енергії № 194 з додатковими угодами № 1 від 18.10.2017 року та №2 від 18.10.2017 року.

В порушення умов п. 2.4.1 договору, споживач з 01.02.2022 року не надавав відомості про фактичні обсяги спожитої електроенергії та не додержувався узгодженого порядку розрахунків за електричну енергію.

Згідно з наданими оператором системи розподілу - АТ ХАРКІВОБЛЕНЕРГО даними щодо фактичних обсягів електричної енергії по споживачам постачальника ТОВ ЕНЕРГО X, зокрема Готель СТАРТ за січень - березень 2022 року проведені нарахування та сформовані наступні акти здачі - прийняття робіт (надання послуг) за спожиту електричну енергію: 31 січня 2022 року позивачем було складено акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) за січень 2022 року у розмірі 201 532,86 грн. за спожитий обсяг 36 992 кВт*г електричної енергії. Строк оплати акту, відповідно порядку розрахунків за електричну енергію 25.01.2022 року. Строк (дата) формування заборгованості - 31.01.2022 року; 28.02.2022 року позивачем було складено акт здачі-прийняття (надання послуг) за лютий 2022 року у розмірі 149 508,61 грн. за спожитий обсяг 33 435 кВт*г електричної енергії. Строк оплати акту, відповідно порядку розрахунків за електричну енергію 25.02.2022 року. Строк (дата) формування заборгованості - 28.02.2022 року; 31.03.2023 року позивачем було складено акт здачі-прийняття (надання послуг) за березень 2022 року у розмірі 19 603,87 грн. за спожитий обсяг 3 807 кВт*г електричної енергії. Строк оплати акту, відповідно порядку розрахунків за електричну енергію 25.03.2022 року. Строк (дата) формування заборгованості - 31.03.2022 року.

Крім того, заборгованість за поставлену енергію на 01.01.2022 року складала - 262 586,57 грн.

У січні 2022 року Готель СТАРТ здійснив оплату за електроенергію у розмірі 186 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які долучено до позовної заяви.

У лютому 2022 року Готель СТАРТ здійснив оплату за електроенергію у розмірі 56 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які долучено до позовної заяви.

У квітні 2022 року Готель СТАРТ здійснив оплату за електроенергію у розмірі 23 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням, яке долучено до позовної заяви.

Враховуючи часткову оплату з боку відповідача за електроенергію (з порушенням погодженого порядку розрахунків за електричну енергію), сума боргу Готель СТАРТ за договором купівлі-продажу електричної енергії №194 від 18.10.2017 року за період з січня 2022 року по березень 2022 року станом на 31 березня 2023 року становить - 368 231,91 грн.

Таким чином, відповідач є боржником, що порушив зобов`язання, визначене договором, а тому має сплатити на користь позивача основну суму заборгованості за договором у розмірі 368 231,91 грн.

А отже, беручи до уваги те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, доказів оплати спожитої у січні - березні 2022 року електричної енергії не надав, господарський суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що позовні вимоги в частині примусового стягнення з відповідача 368 231,91 грн. основного боргу за договором купівлі-продажу електричної енергії №194 від 18.10.2017 року підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами і підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 216 ГК України визначено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Пунктом 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

У відповідності до п. 4.5 договору позивачем нараховано відповідачу пеню у загальному розмірі 174769,05 грн.

11.03.2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", якою установлено з 12.03.2020 року до 03.04.2020 року на усій території України карантин. В подальшому постановами Кабінету Міністрів України строк карантину на всій території України неодноразово продовжувався.

Водночас, п.п. 4 п. 3 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", якими на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що предметом його регулювання є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

За приписами частини 2 статті 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами.

Виходячи з положень Закону України "Про житлово-комунальні послуги", враховуючи, що відповідно до умов укладеного сторонами договору позивач зобов`язується поставити споживачу електричну енергію в межах встановленої (дозволеної) потужності, а споживач зобов`язується прийняти поставлену постачальником електричну енергію та оплатити її на умовах договору, тобто договір стосується надання комунальних послуг, слід зазначити, що положення підп. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 року № 530-IX поширюються на взаємовідносини сторін за договором, оскільки послуга з надання електричної енергії, яку позивач надає відповідачу, є комунальною послугою.

Окрім того, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП, Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що утворений Кабінетом Міністрів України. Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 17 Закону України Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, Регулятор має право приймати рішення з питань, що належать до його компетенції, які є обов`язковими до виконання.

НКРЕКП прийнято постанову Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану від 25.02.2022 року № 332.

26.04.2022 року постанову НКРЕКП доповнено п. 16, згідно якого передбачено зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії, між учасниками ринку електричної енергії, на період військового стану.

Таким чином, враховуючи приписи положень п.п. 4 п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 17.03.2020 року № 530-IX та п. 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 року, яка є чинною, та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, відсутні правові підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафної санкції у вигляді пені.

За таких обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 174769,05 грн. є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 12 505,02 грн. та інфляційних втрат у розмірі 92030,84 грн., слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При застосуванні індексу інфляції необхідно мати на увазі, що індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Разом з тим, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням інфляційних витрат на суму боргу та процентів річних виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

Отже, в даному випадку, за порушення виконання грошового зобов`язання на відповідача покладається відповідальність відповідно до ст. 625 ЦК України, яка полягає у приєднанні до невиконаного обов`язку, нового додаткового обов`язку у вигляді відшкодування матеріальних втрат позивача від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

А тому, 3% річних та інфляційні втрати за своєю правовою природою не є штрафними санкціями, а є спеціальними заходами відповідальності, а отже положення Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" на вказані нарахування не розповсюджуються.

Матеріали справи містять детальний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Перевіривши надані позивачем розрахунки за допомогою калькулятору ЛІГА:ЗАКОН, колегія суддів вважає, що вказані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та є арифметично вірними, у зв`язку із чим місцевим господарським судом обгрунтовано задоволено позовні вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 12 505,02 грн. та інфляційних втрат у розмірі 92 030,84 грн.

Отже, висновок місцевого господарського суду про задоволення позову в частині стягнення з відповідача пені за неналежне виконання умов договору не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє часткове підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Отже, місцевий господарський суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а тому рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2023 року у справі слід скасувати в частині стягнення пені у розмірі 174 769,05 грн. та судового збору у розмірі 9713,05 грн., ухваливши в цій частині нове рішення, яким у позові в частині стягнення пені у розмірі 174 769,05 грн. відмовити, залишивши в решті рішення господарського суду першої інстанції без змін, розподіливши судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.2 ст. 275, ст.ст. 277, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Готель "Старт" адвоката Третьякової Н.Ю. задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2023 року у справі №922/1356/23 скасувати в частині стягнення пені у розмірі 174 769,05 грн. та судового збору у розмірі 9713,05 грн.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У позові в частині стягнення пені у розмірі 174 769,05 грн. відмовити.

Стягнути з Готель СТАРТ (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 18, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО Х (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 95, , п/р НОМЕР_1 в ХОУ ВАТ Державний Ощадбанк України, МФО 351823) 7091,45 судового збору за подання позову.

В решті рішення господарського суду Харківської області від 02.06.2023 року у справі №922/1356/23 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЕНЕРГО Х (61023, м. Харків, вул. Мироносицька, буд. 95, , п/р НОМЕР_1 в ХОУ ВАТ Державний Ощадбанк України, МФО 351823) на користь Готель СТАРТ (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 18, ) 3932,30 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.09.2023 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя І.А. Шутенко