ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" жовтня 2023 р. Справа № 903/311/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Бучинська Г.Б.

судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р.

розглянувши заяву Комунального підприємства "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади" про застосування заходів забезпечення позову у справі №903/311/20

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАБ-УНІВЕРСУМ" про зміну способу виконання рішення суду у справі № 903/311/20

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАБ-УНІВЕРСУМ"

до відповідача: Комунального підприємства "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади"

про зобов`язання повернути майно

та зустрічним позовом Комунального підприємства "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАБ-УНІВЕРСУМ"

про зобов`язання отримати майно

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 14 вересня 2023 року у справі №903/311/20 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАБ-УНІВЕРСУМ" про зміну способу виконання рішення суду у справі № 903/311/20.

Змінено спосіб виконання рішення Господарського суду Волинської області від 05 серпня 2020 року у справі №903/311/20, в частині зобов`язання Комунального підприємства "Луцький центр первинної медичної допомоги" повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Лаб-Універсум" орендоване майно Аналізатор Swelab Alfa Plus BD Автозавантажувач Авто Рідер у кількості 1 шт. з допоміжним обладнанням, перелік якого наведено в Акті приймання-передачі, у справному стані з урахуванням нормального фізичного зносу, пов`язаного із цільовим використанням майна, шляхом стягнення з Комунального підприємства "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади" (43024, м. Луцьк, проспект Відродження, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаб-Універсум" (01042, м.Київ, вул.Іоанна Павла ІІ, буд.4/6, корпус "А", кімната 501, ) коштів у розмірі 343735грн 78коп в рахунок відшкодування вартості орендованого майна.

Не погодившись з вказаною ухвалою Комунальним підприємством "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади" подано апеляційну скаргу, згідно якої заявник просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Волинської області від 14 вересня 2023 року у справі №903/311/20 та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви ТОВ "ЛАБ-УНІВЕРСУМ" про зміну способу виконання рішення Господарського суду Волинської області від 05 серпня 2020 року у справі №903/311/20 відмовити.

Водночас, КП "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади" подано заяву про застосування заходів забезпечення позову у справі №903/311/20 шляхом зупинення стягнення на підставі ухвали Господарського суду Волинської області від 14 вересня 2023 року у справі №903/311/20 про зміну способу виконання рішення Господарського суду Волинської області від 05 серпня 2020 року у справі №903/311/20, в частині зобов`язання КП "Луцький центр первинної медичної допомоги" повернути ТОВ "Лаб-Універсум" орендоване майно - Аналізатор Swelab Alfa Plus BD Автозавантажувач Авто Рідер у кількості 1 шт. з допоміжним обладнанням, перелік якого наведено в Акті приймання-передачі, у справному стані з урахуванням нормального фізичного зносу, пов`язаного із цільовим використанням майна, шляхом стягнення з Комунального підприємства "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади" (43024, м. Луцьк, проспект Відродження, 13, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лаб-Універсум" (01042, м.Київ, вул.Іоанна Павла ІІ, буд.4/6, корпус "А", кімната 501, ) коштів у розмірі 343735грн 78коп в рахунок відшкодування вартості орендованого майна.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду набрала законної сили негайно після її оголошення відповідно до статті 235 ГПК України, а стягувачем вчиняються дії для її виконання. Зважаючи на явну незаконність постановленої ухвали виникла необхідність у вжитті заходів забезпечення позову передбачених пунктом 5 частини 1 статті 137 ГПК України, а саме зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заявник також зазначає, що:

- в межах даної справи відсутні будь-які перешкоди, які б унеможливлювали виконання судового рішення у даній справі, що свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції;

- оскаржувана ухвала про зміну способу виконання рішення суду з повернення майна на стягнення його вартості з причини відсутності майна є зміною способу захисту порушеного права, однак не є зміною способу виконання рішення суду, на що суд попередньої інстанції уваги не звернув;

- зважаючи на введення воєнного стану, постійне недофінансування та відсутність коштів на першочергові речі, такі як оплату праці лікарів, виконання судового рішення шляхом стягнення з КП "МОЛМТГ" на користь ТОВ "Лаб-Універсум" коштів у розмірі 343735,78 грн. становитиме надмірний тягар для боржника, призведе до виникнення заборгованості та фактично зупинить нормальну роботу медичного об`єднання, а у разі скасування такої ухвали у подальшому це може ускладнити повернення грошових коштів незаконно стягнутих на виконання оскаржуваної ухвали, необхідним є зупинення стягнення на підставі оскаржуваної ухвали.

Листом №903/311/20/6176/23 від 25 вересня 2023 року матеріали справи було витребувано з Господарського суду Волинської області.

29 вересня 2023 року до апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №903/311/20.

Апеляційний господарський суд, дослідивши аргументи, наведені у заяві, та оцінивши долучені до неї докази, вважає, що заява не підлягає задоволенню, а у вжитті заходів забезпечення позову слід відмовити з огляду на наступне.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами, відповідно до статті 74 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Відповідно до статті 136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 137 ГПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З наведених норм права вбачається, що суд може вжити заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Такий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24 листопада 2021 року у справі №910/11552/20 (провадження №12-44гс21).

Необхідною умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача (відповідачів) на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно з частиною 11 статті 137 ГПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Крім того, недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (подібний висновок викладено в ухвалі Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09 липня 2020 року у справі №902/909/19 та у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 24 червня 2021 року у справі №310/9167/20).

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції змінено спосіб виконання рішення Господарського суду Волинської області від 05 серпня 2020 року у справі №903/311/20.

Статтею 326 ГПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Стаття 327 ГПК України регламентує, що виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями частини 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При виконанні судових рішень слід керуватися інтересами стягувача, оскільки стягувач вправі очікувати від держави вчинення всіх дій, які б наближали його до виконання судового рішення. У цьому сенсі наявність невиконаного судового рішення не вселятиме стягувачеві надію, що Україна як держава робить усе, аби наблизити стягувача до бажаної ним законної мети - виконання судового рішення як стадії реалізації права стягувача на справедливий суд у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2019 року у справі №905/3773/14-908/5138/14).

За таких обставин, вжиття заходів забезпечення апеляційної скарги відповідача на ухвалу суду про зміну способу його виконання шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа фактично спрямовані на зупинення виконання судового рішення в цій справі, що свідчить про порушення прав позивача, як стягувача у виконавчому провадженні.

Заява відповідача не відповідає меті правового інституту забезпечення позову, не направлена на реальне та ефективне виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів саме позивача, а відповідні висновки КП "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади" в цій частині ґрунтуються на невірному тлумаченні положень пункту 5 частини 1 статті 137 ГПК України.

Як вже зазначалося вище, господарський суд не наділений правом зупинення виконання судового рішення в рамках забезпечення позову.

Варто також зазначити, що процедура зміни способу виконання остаточного судового рішення визначена ГПК України, є окремою процесуальною дією, що має свої особливості. Неможливим є зупинення дії остаточного судового рішення в межах зміни способу його виконання.

Отже, встановлені обставини свідчать про відсутність правових та фактичних підстав для вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, про які просить боржник, а тому відмовляє у задоволенні поданої ним заяви.

Як передбачено частиною 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 136-140, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Комунального підприємства "Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади" про застосування заходів забезпечення позову у справі №903/311/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.