ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

26 вересня 2023 року м.Тернопіль Справа № 921/551/23
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

при секретарі судового засідання Крутіній Ю.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ", м.Бровари Київської області

до відповідача: Приватного підприємства "ХОЛДЕР АГРО", село Васильків Чортківського району Тернопільської області

про стягнення 62914,50грн,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився.

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ", м.Бровари Київської області, звернулося 15.08.2023 через підсистему ЄСІТС "Електронний суд" до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Приватного підприємства "ХОЛДЕР АГРО", село Васильків Чортківського району Тернопільської області, про стягнення 62914,50грн боргу за поставлений на підставі видаткових накладних товар - вологий концентрат барди.

У додатково поданих поясненнях без номера від 07.09.2023 (вх.№7270 від 07.09.2023) позивачем зазначено, що за даними первинних бухгалтерських документів заборгованість відповідача за переданий у власність товар складає 62914,50грн. На підтвердження здійснення господарських операцій по відпуску товару долучено копії податкових накладних, довідку №1.1-2-1.1.5/856 від 06.09.2023 про заборгованість.

Заперечення відповідача.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов чи інших заяв по суті спору чи заяв з процесуальних питань не скористався.

Процесуальні дії суду у справі.

Ухвалою суду від 21.08.2023 позовну заяву Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ залишено без руху згідно з п.1, 2 ч.1 ст.164, ч.1 ст.172, ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою суду від 30.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання та повідомленням учасників справи; встановлено сторонам процесуальні строки для подання заяв по суті спору та з процесуальних питань; розгляд справи призначено в засіданні на 26.09.2023. Явка сторін в судове засідання не визнано обов`язковою.

Представник позивача в судове засідання не з`явився; про дату час та судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень від 04.09.2023 та від 11.09.2023, а також довідки про доставку ухвали суду від 30.08.2023 на повідомлені позивачем адреси електронної пошти та до електронного кабінету в ЄСІТС представника позивача Власюка Д.В.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будь яких клопотань в порядку господарського процесуального законодавства України, не заявив. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення №806 від 06.09.2023, яким підтверджується отримання підприємством 06.09.2023 ухвали суду від 30.08.2023.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Застосовуючи відповідно до ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи частину першу статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами; утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу; вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»).

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до суду та до інших учасників судового процесу, сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Неявка представників сторін належним чином повідомлених про дату, час судового засідання, не є перешкодою для розгляду справи у відповідності до п. 4 частини 3 статті 202 ГПК України, відтак враховуючи достатність часу, наданого для підготовки до судового засідання та надання можливості сторонам в рівній мірі представити документи, які мають значення для вирішення спору, враховуючи відсутність заяв, клопотань про відкладення судового засідання, достатність доказів, котрими обґрунтовуються вимоги, а також застосовуючи принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, що закріплені в п.4 ч.3 ст.129 Конституції України, ст.42 та ст.46 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у ній матеріалами згідно ч.9 ст.165 ГПК України.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем передано в лютому та липні 2018 року відповідачу у власність товар - вологий концентрат барди зернової (далі товар) за ціною 450грн (з ПДВ) за тону на загальну суму 62914,50грн, який останнім прийнято згідно видаткових накладних: №31 від 02.02.2018 про поставку18,99тонн товару на суму 8545,50грн, №33 від 03.02.2018 про поставку 15,64тонн товару на суму 7038,00грн, №36 від 05.02.2018 про поставку 16,91тонн товару на суму 7609,50грн, №38 від 06.02.2018 про поставку 19,05тонн товару на суму 8572,50грн, №39 від 06.02.2018 про поставку 16,69тонн товару на суму 7510,50грн, №48 від 08.02.2018 про поставку 16,36тонн товару на суму 7362,00грн, №155 від 21.07.2018 про поставку 15,08тонн товару на суму 6786грн, №162 від 27.07.2018 про поставку 21,09 тонн товару на суму 9490,50грн, про що свідчать підписи представників сторін на вказаних накладних, котрі скріплені печатками юридичних осіб.

Окрім того, здійснення даних господарських операцій операцій з поставки товару підтверджується документами податкової звітності позивача, а саме податковими накладними №21702 від 02.02.2018, №21706 від 03.02.2018, №21711 від 06.02.2018, №21713 від 08.02.2018, №71703 від 21.07.2018, №71704 від 27.07.2018, №21708 від 05.02.2018, №21710 від 06.02.2018, подання та прийняття яких органом податкового контролю підтверджено відповідними квитанціями.

Однак, ПП «Холдер Агро» не здійснено оплату за поставлений ДП «УКРСПИРТ» товар.

З метою врегулювання даного спору, ДП «УКРСПИРТ» зверталося до ПП «Холдер Агро» з вимогою без номера від 28.07.2023 про сплату 62914,50грн заборгованості в строк, визначений ст. 530 ЦК України; про що свідчить рекомендоване поштове відправлення №311 (матеріали справи містять накладну на поштове відправлення та фіскальний чек від 31.07.2023 194-го відділення поштового зв`язку м.Києва оператора поштового зв`язку АТ "УКРПОШТА" про оплату пересилання поштової кореспонденції). Така вимога отримана Товариством 02.08.2023, про що свідчить результат відстеження пересилання відповідного поштового відправлення №311 від 31.08.2023 (долучено до справи), проте відповідачем залишена без відповіді та задоволення.

Позивач стверджує, що ПП "Холдер Агро" порушено господарське зобов`язання в частині проведення оплати вартості отриманого ним товару, внаслідок чого станом на 15.08.2023 (дата оформлення позовної заяви) борг відповідача не сплачений і складає 62914,50,00 грн, котрий підлягає стягненню в примусовому порядку.

Норми та джерела права, які застосовані судом при вирішенні спору.

За загальними положеннями цивільного законодавства зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є також дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Із змістом зазначеної норми кореспондуються і приписи статті 174 ГК України.

За змістом ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена певна форма, вважається також укладеним, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частиною 1 ст.181 ГК України встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Враховуючи факт поставки позивачем товару, його прийняття відповідачем, суд доходить висновку про укладення між сторонами договору у спрощений спосіб.

Факт передачі товару підтверджується наявними в матеріалах справи документами, зокрема видатковими накладними на загальну суму 62914,50грн, а саме: від 02.02.2018 №31 на суму 8545,50грн, від 03.02.2018 №33 на суму 7038,00грн, від 05.02.2018 №36 на суму 7609,50грн, від 06.02.2018 №38 на суму 8572,50грн, від 06.02.2018 №39 на суму 7510,50грн, від 08.02.2018 №48 на суму 7362,00грн, від 21.07.2018 №155 на суму 6786грн, від 27.07.2018 №162 на суму 9490,50грн.

За даних обставин суд вважає, що між сторонами по справі виникло господарське зобов`язання, в силу якого за ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 691, 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що за загальним правилом обов`язок покупця оплатити товар виникає після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Це правило діє, якщо спеціальними правилами або договором купівлі-продажу не встановлено інший строк оплати.

Оскільки сторонами не було погоджено строку оплати, то відповідно до вищезазначеної норми закону відповідач зобов`язаний був розрахуватися за товар після його прийняття.

Позивач стверджує, що ПП «Холдер Агро» порушено господарське зобов`язання в частині проведення оплати вартості отриманого ним товару, внаслідок чого борг відповідача не сплачений.

Строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Відтак, покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару з моменту його прийняття, якщо інше не встановлено за домовленістю сторін.

При цьому підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарських операцій і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Статями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов`язок учасників господарських відносин належним чином виконувати свої зобов`язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Надіслана позивачем відповідачу вимога без номера від 28.07.2023 про сплату 62914,50грн заборгованості, залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно довідки № 1.1-2-1.1.5/856 від 06.09.2023, котра підписана в.о. директора ДП «Укрспирт» І.М. Кучеренко та в.о. головного бухгалтера С.В. Рисинець, станом на 01.09.2023 заборгованість ПП «Холдер Агро» становить 62488,00грн.

Станом на день прийняття судом рішення відповідачем борг не погашено та не надано суду жодних документів, які б спростовували суму заявленого до стягнення боргу чи підтверджували б його сплату.

Згідно ст.ст.11, 16, 509 ЦК України та ст.ст.1, 2 ГПК України кредитору належить право у судовому порядку вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Висновки господарського суду.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 13, ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принципи змагальності сторін та диспозитивності відображені і в ст. 14, ч. 4 ст. 74 ГПК України, за змістом яких суд не може самостійно збирати докази, крім окремих визначених випадків.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.1 ст.77 ГПК України).

Оскільки довідка від 06.09.2023 видана повноважними особами позивача, за датою видачі така сформована пізніше аніж позов, отже вказані в ній відомості є достовірними, та згідно з якими за даними бухгалтерського обліку державного підприємства розмір боргу відповідача є меншим, аніж заявлено у позовній заяві.

Тому цей доказ як належний та допустимий, суд враховує при прийнятті рішення.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що відповідач неналежним чином виконав свої договірні (майново-господарські) зобов`язання перед позивачем. Доводи позивача про порушення його майнових прав на 62488,00грн боргу є правомірними, документально підтвердженими первинними документами та не спростованими відповідачем у встановленому законом порядку, а тому згідно ст.15 ЦК України, порушене право Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ" підлягає судовому захисту шляхом примусового стягнення з відповідача саме 62488,00грн боргу. В частині стягнення 426,50 грн. позов до задоволення не підлягає.

За таких обставин справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за переданий згідно видаткових накладних товар, є переконливими та документально доведеними, такими, що ґрунтуються на законі в розмірі 62488,00грн, тому підлягають до задоволення частково.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати, що складаються із сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2684,00грн, згідно ст.129 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.4, 11, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 219, 220, 222, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ХОЛДЕР АГРО" (село Васильків Чортківського району Тернопільської області, ідентифікаційний код 37938319) на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "УКРСПИРТ" (вул.Антонновича, 33-в, офіс 23, бізнес-центр "Максим", м.Бровари Київської області, ідентифікаційний код 37199618) 62488,00грн боргу, 2665,81грн в повернення сплаченого судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено та підписано 02.10.2023.

Суддя Н.О. Андрусик