ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2023 року м. ОдесаСправа № 923/1349/21
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.;

(Південно-західний апеляційний господарський суд, м.Одеса, пр-т Шевченка, 29)

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022

по справі №923/1349/21

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

до Приватного підприємства "ЛЕВАС"

про стягнення заборгованості в сумі 124 439,82 грн.,

(суддя місцевого господарського суду: Ярошенко В.П., Господарський суд Херсонської області, м.Херсон),

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі ПАТ «НАЕК «Укренерго») звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Приватного підприємства "ЛЕВАС" (далі ПП «ЛЕВАС») про стягнення 124439,82 грн., у зв`язку з простроченням строку виконання робіт за Договором № 01-075663-19 від 20.12.2019 року.

Позов обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем зобов`язань за вказаним договором. Позивач зазначає, що відповідач в порушення умов Договору (пунктів 1.1, 1.2, 4.1 Договору, додатку 2 до Договору "Календарний план виконання робіт") ані до 31 грудня 2020 року, ані станом на дату подання позову не виконав свої зобов`язання за Договором та не надав позивачу належним чином розроблену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), подачі на внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою про земельну ділянку під НПП-55 та опорами П/І 330 кВ "Кременчуцька ГЕС-Черкаси", що розташовані на території м. Світловодськ та Світловодського району Кіровоградської області.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 по даній справі позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з ПП "ЛЕВАС" на користь ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" суму основного боргу в розмірі 49800,00 грн., пеню в розмірі 16 659,12 грн., штраф у розмірі 17430,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 5864,64 грн., відсотки за користування чужими коштами р розмірі 6276,18 грн. та суму судових витрат в розмірі 1751,75 грн.

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд зазначив, що відповідач неналежним чином виконував свої договірні зобов`язання, чим порушив умови укладеного із позивачем Договору № 01-075663-19 від 20 грудня 2019 року, а також приписи чинного законодавства, що регулюють дані правовідносини, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача основної суми заборгованості у сумі 49800,00 грн є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Також суд вказав, що позивач нарахував відповідачу проценти за користування чужими коштами в розмірі 6276,18 грн., розрахунок процентів за користування чужими коштами судом перевірено та встановлено, що він здійснений відповідачем арифметично та методологічно вірно та підлягає задоволенню. Крім того, позивач у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором нарахував штраф в розмірі 17430,00 грн. та пеню в розмірі 45069,00 грн., розрахунок штрафу судом перевірено та встановлено, що він здійснений відповідачем арифметично та методологічно вірно та підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд першої інстанції не погодився з розміром нарахованої пені, у зв`язку з чим здійснив власний розрарахунок, згідно якого вказав, що пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за вказані періоди складає 16 659,12 грн.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, ПАТ «НЕК «Укренерго» звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 по справі №923/1349/21 скасувати частково та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення пені за несвоєчасно виконані роботи в сумі 45069,00 грн. та судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 2270,00 грн., в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Апелянт вважає рішення місцевого господарського суду в частині відмови у стягненні пені у розмірі 28409,88 грн.за несвоєчасне виконання зобов`язання незаконним, необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та з викладенням висновків, що не відповідають обставинам справи.

Заявник апеляційної скарги зазначає, що фактичні обставини справи свідчать про неналежне виконання відповідачем свого зобов`язання за спірним Договором щодо виконання робіт та повернення авансового платежу.

Так, позивач вказує, що у своєму позові просив суд стягнути неустойку у вигляді пені в розмірі 0,1% вартості робіт, строк виконання яких порушено, однак місцевий господарський суд задовольнив позовні вимоги позивача щодо стягнення пені, виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ, який встановлено за порушення грошового зобов`язання. Сторони у підпункті 5.2.2 пункту 5.2 Договору дійшли домовленості, що за порушення строків виконання рбіт Відповідач сплачує позивачу пеню згідно з частиною 2 ст. 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1% вартості робіт, строк виконання яких порушено, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів відповідач повинен додатково сплатити позивачу штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 13.06.2022 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 по справі №923/1349/21 залишено без руху; встановлено Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом надання Південно-західному апеляційному господарському суду доказів сплати судового збору протягом 10 днів з дня вручення копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

13.06.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду від Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" надійшло платіжне доручення №1234 від 02.06.2022 на суму 777,38 грн.

Крім того, 24.06.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про усунення недоліків допущених в апеляційній скарзі, до якої апелянтом додано платіжне доручення №1234 від 02.06.2022 на суму 777,38 грн. та платіжне доручення №1111 від 16.06.2022 на суму 2627,62 грн.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 30.06.2022 відкладено вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 по справі №923/1349/21 до надходження матеріалів справи до Південно-західного апеляційного господарського суду; витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи №923/1349/21.

Разом з тим, 05.07.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов лист суду першої інстанції у якому зазначено, що матеріали справи №923/1349/21 до Господарського суду Одеської області не надходили.

09.06.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №923/1349/21.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 16.06.2023 поновлено Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 по справі №923/1349/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 по справі №923/1349/21, вирішено розглянути апеляційну скаргу ПАТ "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 по справі №923/1349/21 у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

Відповідач не скористався своїм правом та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що відповідно до вимог Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та дотримання норм процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, між Приватним акціонерним товариством "Національна енергетична компанія "Укренерго", що у подальшому було реорганізовано в приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" (Замовник) (далі по тексту - Позивач) та ПП "ЛЕВАС" /Виконавець/ (далі по тексту - Відповідач) 20 грудня 2019 року укладений Договір № 01-075663-19 (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.2 якого Виконавець зобов`язався виконати роботи з розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (далі документація із землеустрою) та отримання витягу(ів) з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою по об`єкту опори ПЛ 330 кВ "Кременчуцька ГЕС-Черкаси", що розташовані на території м.Світловодськ та Світловодського району Кіровоградської області, з дотриманням державних стандартів, норм і правил землеустрою, а Замовник - прийняти та оплатити належно виконані роботи.

Згідно з п. 2.1. Договору загальна вартість робіт становила 249000,00 грн (без ПДВ).

Відповідно до п. 4.1. Договору початок робіт визначений з дати підписання Договору сторонами, закінчення - 31.12.2020.

Пунктом 9.1. розділу 9 Договору, Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 29.01.2021.

Виконання робіт, вказаних в п. 1.1. Договору, згідно з п. 3.1. Договору, оформлюється двостороннім підписанням акта приймання-передачі робіт.

В п. 3.5. Договору сторони передбачили: "Виконавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання за Договором в повному обсязі з моменту підписання Сторонами Акта або, у випадку поетапної оплати, Актів за всіма етапами робіт".

В порушення умов Договору (пунктів 1.1, 1.2, 4.1 Договору, додатку 2 до Договору "Календарний план виконання робіт") Відповідач ані до 31 грудня 2020 року, ані станом на дату подачі цього позову не виконав свої зобов`язання за Договором та не надав Позивачу належним чином розроблену технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), подача на внесення відомостей до Державного земельного кадастру та отримання витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, згідно розробленої документації землеустрою про земельну ділянку під НПП-55 та опори опори ПЛ 330 кВ "Кременчуцька ГЕС-Черкаси", що розташовані на території м.Світловодськ та Світловодського району Кіровоградської області.

На виконання п. 2.2. Договору Позивач платіжним дорученням № 298 від 03.01.2020 перерахував Відповідачу попередню оплату в сумі 49 800,00 грн, що в зв`язку з невиконанням Відповідачем зобов`язань відповідно до п. 2.4. Договору підлягає поверненню протягом 3 (трьох) банківських днів з дня отримання відповідної вимоги Позивачу з урахуванням індексу інфляції та процентів в розмірі облікової ставки НБУ за користування чужими коштами, передбачених статтею 536 Цивільного кодексу України, від суми авансового платежу за кожен день користування авансом, починаючи з дня його зарахування на рахунок Відповідача незалежно від того, припинення зобов`язання за Договором на дату отримання вимоги Відповідачем чи ні.

Вимогу про повернення авансового платежу із нарахованими індексом інфляції та процентами за користування чужими коштами Позивачем викладено у Претензії № 01/6830 від 23.02.2021, яку отримано Відповідачем 24.03.2021 згідно трекінгу із сайту Укрпошти.

Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.

Оцінюючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права, перевіривши дотримання судом норм процесуального права, в контексті встановлених обставин, судова колегія дійшла наступних висновків.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Установлені судом обставини наявності укладеного між сторонами договору, свідчать про виникнення між ними майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За частиною 1 статті 175 того ж Кодексу майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України), які виникли між сторонами на підставі вказаного договору (правочину), з огляду на вказані правові положення, свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити роботу.

Згідно з ч. 1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: "Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.ст. 525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вабачається зі змісту апеляційної скарги, позивач рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 49800,00 грн., штрафу у розмірі 17430,00 грн., інфляційних втрат в розмірі 5864,64 грн., відсотків за користування чужими коштами р розмірі 6276,18 грн., не оскаржує, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст.269 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду в цій частині не переглядає.

Предметом апеляційного оскарження у даній справі є недотримання господарським судом норм матеріального та процесуального права під час ухвалення рішення у частині стягнення пені.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з такого.

У силу приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

За змістом статей 610, 611, 612 Цивільного кодексу України убачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки.

Відповідно до статей 509, 524, 533-535 Цивільного кодексу України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

За змістом частини першої статті 546 Цивільного кодексу України пеня є видом забезпечення виконання зобов`язання.

Відповідно до частини третьої статті 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За визначенням частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як вбачається з умов укладеного між сторонами Договору, підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 Договору встановлено, що за порушення строків виконання робіт Відповідач сплачує Позивачу пеню згідно з частиною другою статті 231 Господарського кодексу України у розмірі 0,1% вартості робіт, строк виконання яких порушено, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів Відповідач повинен додатково сплатити Позивачу штраф у розмірі семи відсотків вказаної суми.

Так, позивач у зв`язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором нарахував штраф в розмірі 17430,00 грн. та пеню в розмірі 45069,00 грн.

Згідно з частинами 1, 2 ст.231 Господарського кодексу України у разі, якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (частина 4 ст.231 Господарського кодексу України

Частиною 6 ст.231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Вказана норма Господарського кодексу України, на яку посилається апелянт, прямо визначає правила встановлення розміру пені у відсотковому розмірі від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання негрошового зобов`язання, що сторонами погоджено у договорі №370/3/5/4/1/10 від 29.07.2021.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

За статтею 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Преамбулою вказаного Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» встановлено, що цей Закон регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Дія цього Закону не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, а також на відносини, що стосуються відповідальності суб`єктів переказу грошей через платіжні системи.

Таким чином, норми Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» визначають розмір пені за прострочення грошового зобов`язання, відтак не розповсюджуються на правовідносини у даній справі, оскільки пеня нарахована не у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, а за майнове (негрошове) зобов`язання згідно з умовами договору.

Колегія суддів зазначає, що правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 12.03.2020 у справі №907/65/18, у постанові від 20.01.2022 у справі №910/2073/20, у постанові від 03.08.2022 у справі №910/6232/21 про те, що розмір нарахованої пені за порушення грошового зобов`язання не може перевищувати той розмір, який установлено Законом про відповідальність як граничний, стосується саме нарахування пені за грошове зобов`язання, а у даному випадку, як зазначалося вище, пеня нарахована за порушення негрошового зобов`язання, тому ці висновки не є релевантними до спірних правовідносин, були зроблені за інших, ніж у цій справі обставин та доказів.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у суду першої інстанції були відсутні підстави для перерахування згідно з вимогами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" розміру заявленої до стягнення пені до розміру подвійної облікової ставки Національного банку України та відмови у задоволенні позову ПАТ «НАЕК «Укренерго» про стягнення з відповідача пені у розмірі 45069,00 грн., у зв`язку з чим рішення в цій частині підлягає скасуванню.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені у розмірі 45069,00 грн., судова колегія погоджується з його правильністю та обгрунтованістю, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення позову в оскаржуваній частині. В іншій частині рішення суду першої інстанції сторонами не оскаржується.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України та, виходячи з результатів розгляду апеляційної скарги, судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 253, 269, 270, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 по справі №923/1349/21 задовольнити.

Рішення Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 по справі №923/1349/21 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені скасувати.

Викласти резолютивну частину рішення Господарського суду Херсонської області від 10.02.2022 по справі №923/1349/21 в наступній редакції:

« 1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ЛЕВАС" (73000, м.Херосн, вул.Фрітаун, 90, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул.С.Петлюри, 25, ) суму основного боргу в розмірі 49800,00 грн., пеню в розмірі 45069,00 грн., штраф у розмірі 17430,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 5864,64 грн., відсотки за користування чужими коштами р розмірі 6276,18 грн. та суму судових витрат в розмірі 2270,00 грн.»

Стягнути з Приватного підприємства "ЛЕВАС" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн.

Доручити Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 286 ГПК України.

Головуючий суддя: Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

А.І. Ярош