УХВАЛА

28 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/1690/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Баранець О.М., Вронська Г.О.

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Східного апеляційного господарського суду

(головуючий - Стойка О.В., судді - Попков Д.О., Істоміна О.А.)

від 29.05.2023

у справі за позовом ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про стягнення 4 749 869, 27 грн,

ВСТАНОВИВ:

1. У травні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості, яка виникла внаслідок неналежного виконання умов договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства у розмірі 4 749 869, 27 грн (де: основний борг - 4 329 125, 00 грн; 3% річних в розмірі 76 394, 04 грн; збитки від інфляції в розмірі 344 350, 23 грн).

2. Позов обґрунтований невиконанням відповідачем за договором купівлі-продажу від 13.08.2020 зобов`язання з оплати переданої йому у власність частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Ореола" Компанія з управління активами" (надалі - Товариство).

3. Відповідач, заперечуючи проти позовних вимог, вказав щодо відсутності заборгованості перед позивачем за договором купівлі-продажу частки у статутному (складеному) капіталі Товариства від 13.08.2020, з огляду на припинення грошових зобов`язань шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі статті 601 Цивільного кодексу України. Заборгованість позивача перед відповідачем утворилась на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 28.04.2021 №28/04-1, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Луцька аграрна компанія" (первісний кредитор) та ОСОБА_2 (новий кредитор), відповідно до умов розділу 1 якого первісний кредитор відступив новому кредитору, а новий кредитор набув право часткової вимоги грошових коштів, належне первісному кредитору, і стає частковим кредитором за договором позики б/н від 30.08.2017, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_1 (боржник).

4. Рішенням Господарського суду Харківської області від 26.08.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2021, позов задоволено повністю.

5. Суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, грошові кошти за договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства у передбачений договором строк не сплатив.

У частині заперечень відповідача щодо наявності підстав для зарахування зустрічних однорідних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, що зарахування таких вимог згідно з заявою відповідача від 03.05.2021 на суму 4 329 125, 00 грн, не відбулось.

6. Постановою Верховного Суду від 09.06.2022 рішення Господарського суду Харківської області від 26.08.2021 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 10.12.2021 скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

7. Верховний Суд вказав на обов`язковості безспірності при зарахуванні зустрічних однорідних вимог та зазначив щодо необхідності перевірити судами, якими саме доказами підтверджуються доводи сторін у справі та врахування висновку Верховного Суду, викладеного у пункті 49 постанови від 22.01.2021 у справі № 910/11116/19, що заява щодо спірності вимог та незгоди з проведеним зарахуванням має бути аргументована та підтверджена доказами.

8. Після нового розгляду справи рішенням Господарського суду Харківської області від 26.01.2023 року позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості в розмірі 4 749 869, 27 грн (з яких: основний борг - 4 329 125,00 грн; 3% річних у розмірі 76 394, 04 грн; інфляційні втрати в розмірі 344 350,23 грн), а також суму судових витрат у розмірі 71 338, 50 грн.

9. Суд дійшов таких висновків:

- договір не виконаний відповідачем у належний спосіб;

- зарахування однорідних зустрічних вимог згідно з заявою відповідача від 03.05.2021 на суму 4 329 125,00 грн не відбулося;

- висновки судів у справах № 638/16545/20, № 922/1689/21 мають очевидний характер правової оцінки обставин спірної юридичної ситуації, а не встановлення певних фактів, тому такі не мають преюдиційного характеру для справи №922/1690/21;

- у справах № 638/16545/20 та № 922/1689/21 висновок щодо строку повернення позики у 2020 році суди зробили, досліджуючи виключно докази надані ТОВ "Луцька аграрна компанія", однак у справі, що переглядається, позивач обґрунтовує спірність вимог ОСОБА_2 саме додатковою угодою від 26.12.2019 до договору позики із строком повернення до 31.12.2032 ;

- зазначена додаткова угода до договору позики не досліджувалася в інших судових справах, тому суд має надати правову оцінку цьому доказу;

- надання позивачем додаткової угоди до договору позики із строком повернення 31.12.2032, і відсутність правової оцінки вказаної угоди вказує на спірність строку повернення позики.

10. 29.05.2023 Східний апеляційний господарський суд ухвалив постанову, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив, рішення суду першої інстанції скасував, прийняв нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовив повністю. Стягнув з позивача на користь відповідача судовий збір у розмірі 356 240,22 грн (за подання апеляційних скарг та касаційної скарги).

11. Суд виходив з того, що обставини щодо настання строку виконання зобов`язання позивачем за договором позики, встановлені судовими рішеннями у справі № 638/16545/20 та № 922/1689/21 - є преюдиційними. Рішенням Дзержинського суду встановлені обставини, що свідчать про існування та порушення після 31.12.2020 позивачем грошового зобов`язання за договором позики, і спір вирішений з цього питання шляхом стягнення з нього частини боргу (в межах заявлених вимог ТОВ "Луцька аграрна компанія"). Рішення вступило в законну силу та не може бути поставлено під сумнів. На момент укладення договору відступлення права вимоги у ТОВ "Луцька аграрна компанія" вже виникло право на відповідну вимогу, а також право на її розпорядження. У межах справи, яка переглядається, не встановлено обставин щодо заборони зарахування зустрічних позовних вимог, передбачених статтею 602 ЦК України. Позивач не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості кожної зі сторін за договором на дату вчинення одностороннього правочину із зарахування зустрічних однорідних вимог була іншою ніж та, яка зазначена у заяві; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, і відсутні докази визнання недійсними односторонніх правочинів із зарахування зустрічних однорідних вимог.

12. 10.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

13. У касаційній скарзі скаржник не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що строк виконання грошових зобов`язань за договором позики від 30.08.2017 настав, тому припинені зобов`язання відповідача шляхом зарахування зустрічних вимог. Вважає, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норму частини четвертої статті 75 ГПК України, не врахував висновки Верховного Суду щодо підстав звільнення від доказування, оскільки правова оцінка стосовно прострочення позивачем виконання своїх зобов`язань за договором позики, яку суди надавали у справах № 638/16545/20 та № 922/1689/21 без дослідження додаткової угоди, якою встановлено строк повернення коштів до 31.12.2032, не є обов`язковою для судів під час розгляду цієї справи.

14. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2023 для розгляду справи № 922/1690/21 визначено колегію суддів у складі: Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Баранець О.М., Студенець В.І.

15. Ухвалою Верховного Суду від 03.08.2023 касаційну скаргу залишено без руху на підставі пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України, оскільки скаржник не додав документи, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено. Надано скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали суду.

16. Верховний Суд, відмовляючи у задоволенні клопотання скаржника про відстрочення сплати судового збору, виходив з того, що:

- відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зокрема: (1) за клопотанням фізичних осіб - позивачів, тільки за наявності певних умов, або (2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю;

- в обґрунтування клопотання заявник посилався на те, що перебуває у досить складному фінансовому становищі, коштів для сплати судового збору не має, і судовий збір, який він має сплатити перевищує 5 відсотків розміру доходу, отриманого ним за минулий рік, на підтвердження чого надав довідки № 0000-000004 від 18.05.2022 та № 0000-000001 від 20.06.2023 з місця роботи про розмір заробітної плати з серпня 2021 року по лютий 2022 рік, а також з червня 2022 року по травень 2023 року. Також скаржник посилається про відкрите виконавче провадження, яким було накладено арешт на кошти та майно заявника;

- однак, подані довідки не є достатніми та допустимими доказами на підтвердження доводів щодо відсутності коштів для сплати судового збору, оскільки скаржник не надав довідки про доходи фізичної особи за попередній рік виданою органом Державної податкової служби України, інформації із Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, тобто не підтвердив відсутність інших доходів заявника за попередній календарний рік;

- також, з огляду на те, що стаття 8 Закону України "Про судовий збір" містить умову, за якою суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, скаржник не навів суду обставин, які б свідчили про наявність умов щодо подальшої зміни його майнового стану та можливості сплати судового збору до ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції не на його користь.

17. За змістом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується на розсуд суду в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони дійсно перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі.

18. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статей 13, 14, 74 ГПК України, повинна навести доводи того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі, а також надати докази, які б свідчили про вжиття ним всіх необхідних заходів для своєчасної сплати судового збору.

19. Відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, а також звільнення від його сплати або зменшення його розміру з підстав, передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", є прерогативою суду, який вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги тощо). Зазначені норми є диспозитивними і встановлюють не обов`язок, а право суду на власний розсуд звільнити особу від сплати судового збору (відстрочити, розстрочити його сплату або зменшити його розмір).

20. Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 905/1060/21, від 12.03.2021 у справі № 912/1061/20 та від 21.10.2022 у справі № 905/1059/21.

21. Ухвалу Верховного Суду від 03.08.2023 вручено скаржнику 16.08.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим кодовим ідентифікатором № 854 (яке надійшло до Верховного Суду 13.09.2023). Строк для усунення недоліків сплив 28.08.2023 (з урахуванням вихідних днів).

22. Скаржник недоліки касаційної скарги не усунув, доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі або інших доказів на підтвердження майнового стану заявника у визначений строк суду не надав.

23. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.09.2023 у зв`язку з перебуванням судді Студенця В.І. у відпустці для розгляду справи № 922/1690/21 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кондратова І.Д, судді - Баранець О.М., Вронська Г.О.

24. Статтею 292 ГПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, тобто суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг.

25. Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

26. Враховуючи, що скаржник отримав ухвалу Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху, і протягом десяти днів з дня її вручення недоліки не усунув, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню на підставі статті 174 та частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, частиною п`ятою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 у справі № 922/1690/21 повернути скаржнику.

2. Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами надіслати скаржнику.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу.

4. Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді О. Баранець

Г. Вронська