ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. Справа№ 911/1746/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Кропивної Л.В.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Черноуз Б.І. (довіреність від 11.07.2023 №01Др-196-0723);

від відповідача: Коваленко Ю.О. (ордер серія АІ №1415952 від 27.06.2023);

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши апеляційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ"

на рішення господарського суду Київської області від 01.03.2023

у справі №911/1746/22 (суддя Грабець С.Ю.)

за позовом акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ"

до державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державного агентства лісових ресурсів України

про стягнення збитків, -

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» звернулося до господарського суду Київської області з позовом у якому просило стягнути з державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» майнової шкоди у сумі 127479, 21 грн.

Рішенням господарського суду Київської області від 01.03.2023 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Київської області від 01.03.2023 у справі №911/1746/22 скасувати та прийняти нове рішення, яким стягнути з державного підприємства «Білоцерківське лісове господарство» на користь акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «КИЇВОБЛГАЗ» 127479, 21 грн. матеріальної шкоди.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що на думку скаржника:

1) судом не надано оцінки розрахунку шкоди та його складовим;

2) суд невірно оцінив пояснення свідка (працівника відповідача ОСОБА_1 ) щодо проходження газопроводу та не врахував те, що листом ДП «Білоцерківський лісгосп» від 17.01.2006 №43 зазначено про розгляд звернення про погодження напрямку траси газопроводу високого тиску с. Дуліцьке прокладання якого частково планується через державний лісовий фонд з урахуванням «викопіровки» траси газопроводу з погодженням в т.ч. головного лісничого «Білоцерківського лісгоспу»;

3) судом не враховано Акт вибору траси газопроводу від 16.12.2005 (у якому розписався лісничий Сквирського лісництва ОСОБА_2), лист від 18.11.2009 №835 за підписом директора «Білоцерківський лісгосп» Охріменка В.І. не надано оцінку Інструкції про порядок проведення ревізії лісових обходів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.05.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Пономаренко Є.Ю., Барсук М.А.

З огляду на те, що вказана апеляційна скарга була подана 02.05.2023 безпосередньо до суду апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про необхідність витребування у суду першої інстанції матеріалів справи №911/1746/22 та відкладення вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження матеріалів даної справи з суду першої інстанції.

Листом Північного апеляційного господарського суду від 08.05.2023 витребувано з господарського суду Київської області матеріали справи №911/1746/22.

18.05.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №911/1746/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023 поновлено акціонерному товариству "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ" процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Київської області від 01.03.2023 у справі №911/1746/22, відкрито апеляційне провадження у справі та призначено до розгляду на 27.06.2023 о 10 год. 45 хв.

05.06.2023 через канцелярію суду від представника державного підприємства "Білоцерківське лісове господарство" надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому викладено незгоду з апеляційною скаргою з огляду на наступне:

1) позивачем не надано доказів протиправності поведінки відповідача;

2) позивачем не були вжиті заходи по безпечній експлуатації газопроводу, про початок будівництва на ділянці пориву труби газопроводу та введення її в експлуатацію позивач відповідача не повідомив, попереджувальні стовпчики із табличками покажчика підземного газопроводу розміщені не були, відповідач не звертався до позивача із пропозицією про внесення до лісовпорядних документів зображень місця прокладання труби газопроводу високого тиску.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 враховуючи перебування судді Барсук М.А., у відпустці, яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, справу №911/1746/22 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023, справу №911/1746/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Кропивна Л.В., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 прийнято апеляційну скаргу акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ" на рішення господарського суду Київської області від 01.03.2023 у справі №911/1746/22 у складі колегії суддів: Руденко М.А. (головуючий суддя), судді Кропивна Л.В., Пономаренко Є.Ю. до свого провадження.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.06.2023 розгляд справи №911/1746/22 відкладено на 12.09.2023 об 11 год. 45 хв.

У судове засідання 12.09.2023 представник третьої особи не з`явився, про причини неявки суд повідомив, хоча про час та місце справи сторони повідомлялись належним чином, а саме шляхом направлення процесуальних документів на офіційну електронну адресу сторін в підсистемі "Електронний суд", що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронного документа (а.с.95 т.2).

Відповідно до ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Колегією суддів під час розгляду даної справи враховано, що на підставі указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (зі змінами), Закону України №2102-IX від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 27 Конституції України передбачає, що обов`язок держави - захищати життя людини.

Разом з тим, у відповідності до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

А тому, враховуючи, що під час воєнного стану суди не припинили свою діяльність та продовжують здійснювати правосуддя, колегія суддів, з урахуванням принципу розумності строків розгляду справи судом, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя, передбаченого Конституцією України і гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (право на справедливий суд), зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника третьої особи у судовому засіданні 12.09.2023.

Представник позивача, у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Представник відповідача, у судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, публічним акціонерним товариством «Київоблгаз» змінено назву на акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз (далі позивач), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

03 липня 2021 року (а.с.17 т.1) працівником відповідача, під час проведення земельних робіт по вулиці Волоти в селі Шамраївка Київської області пошкоджено газопровід, середнього тиску Ду 180, внаслідок чого відбувся порив газопроводу та витік природного газу, про що складений акт про порушення від 03.07.2021.

05 липня 2021 року (а.с.18 т.1) працівниками позивача усунуто пошкодження газопровіду середнього тиску та визначений отвір в трубі, про що складений акт прориву газопроводу від 05.07.2021 р.

19 липня 2021 року позивач направив на адресу відповідача лист №810-Сп-9158-0721 (а.с.16 т.1), в якому просив підписати договір, кошториси та акти виконаних робіт на відшкодування збитків, у зв`язку з аварією, яка відбулась 03.07.2021 в селі Шамраївка Київської області на газопроводі середнього тиску Ду 180.

Відповідач договір, кошториси та акти виконаних робіт на відшкодування збитків не підписав, збитки не оплатив.

19 липня 2021 року позивач направив на адресу відповідача лист №810-Сп-9158-0721 (а.с.16 т.1), в якому просив підписати договір, кошториси та акти виконаних робіт на відшкодування збитків, завданих позивачу відповідачем.

23 липня 2021 року відповідач направив на адресу позивача відповідь №491 (а.с.26 т.1) на вищевказаний лист, в якій повідомив позивача про відсутність підстав для відшкодування збитків.

09 серпня 2021 року позивач направив на адресу відповідача лист №810-Сп-10196-0821 (а.с.26 зворот т.1), в якому повторно просив підписати документи, які були направлені йому листом від 19.07.2021.

Відповідач відповіді на вищевказаний лист не надав, договір, кошториси та акти виконаних робіт на відшкодування збитків не підписав, збитки не оплатив.

Звертаючись з даним позовом, позивач вказує на те, що під час проведення працівником відповідача 03.07.2021 земельних робіт без спеціального дозволу пошкоджено газопровід середнього тиску Ду 180, внаслідок чого відбувся витік природного газу, що призвело до завдання позивачу шкоди, розмір якої на його думку складає 127 479, 21 грн.

За наслідками розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на те, що позивачем не доведено наявності вини відповідача у спричиненні позивачеві майнової шкоди, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч. 5 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено (ч. 1 ст. 224 ГК України ).

Відповідно до ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 226 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов`язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб`єктам, - зобов`язаний відшкодувати на вимогу цих суб`єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків за порушення договірних зобов`язань, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причино - наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками кредитора, вина боржника.

Відсутність хоча б одного із вище перелічених елементів, утворюючих склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення причинно - наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою і збитками є обов`язковою умовою відповідальності. Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною збитків, коли вона прямо (безпосередньо) пов`язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв`язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв`язку.

Якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу", оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

Згідно з ч. 1 ст. 37 Закону України "Про ринок природного газу", оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Газорозподільні системи, власником яких є держава, не можуть знаходитися в користуванні оператора газорозподільної системи на праві господарського відання, крім випадків належності такого оператора до суб`єктів господарювання державного сектору економіки.

Відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону України "Про ринок природного газу", оператор газорозподільної системи забезпечує здійснення покладених на нього цим Законом функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів.

Права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу (ч. 1 ст. 38 Закону України "Про ринок природного газу").

Державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснюється на підставі Кодексу газорозподільних систем (далі Кодекс ГРС), затвердженого постановою Національної комісії №2494 від 30.09.2015.

Згідно з п. 1 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГРС, експлуатацію газорозподільних систем здійснюють виключно Оператори ГРМ.

Відповідно до п. 2 глави 1 розділу ІІІ Кодексу ГРС, власники газової мережі, яка згідно з розділом ІІ цього Кодексу кваліфікується як газорозподільна система (крім газорозподільної системи, що відноситься до державного майна), що не є Операторами ГРМ, та Оператор ГРМ, до мереж якого підключені належні власникам газорозподільні системи (або на території ліцензованої діяльності якого знаходяться споживачі, підключені до цих газорозподільних систем), зобов`язані укласти договір про експлуатацію таких газорозподільних систем, або договір господарського відання чи користування з передачею газорозподільних систем на баланс Оператору ГРМ, або оформити передачу належних власникам газорозподільних систем у власність зазначеному Оператору ГРМ (у тому числі шляхом купівлі-продажу). Договори експлуатації, господарського відання та користування укладаються за формами, визначеними у додатках 3-5 цього Кодексу (крім газових мереж, що є державним майном).

Колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції обґрунтовано відхилив твердження позивача про те, що відповідач погодив наміри позивача щодо будівництва газопроводу в певній місцевості.

Не є такими доказами надані відповідачем акт вибору траси газопроводу високого (Р=0,6 МПа) тиску від ГРС "Шамраївка" до с. Безпечна та с. Дулицьке Сквирського району Київської області від 16 грудня 2005 року, викопіювання із картографічних матеріалів землекористувачів Шамраївської та Дулинської сільських рад і Білоцерківського лісгоспу, а також листи №43 від 17.01.2006 та №835 від 18.11.2009 (а.с.43 т.1), оскільки такі документи не свідчать про остаточне погодження конкретного місця розташування газопроводу, а лише свідчить про загальне попереднє погодження.

Зміст листа №43 від 17.01.2006 (а.с.43 зворот т.1), на неврахування якого вказує позивач в апеляційній скарзі свідчить про те, що відповідач попередньо надав погодження напрямку траси газопроводу високого тиску до с. Дуліцьке через територію державного лісового фонду Сквирського лісництва, за умови оформлення документації, відповідно до вимог чинного законодавства.

Натомість наявна у матеріалах справи копія титульної сторінки «Коригування робочого проекту газопроводу високого (Р=0,6 МПа) (а.с.28 т.1) тиску від ГРС "Шамраївка" до с. Безпечна та с. Дулицьке Сквирського району Київської області, погоджень відповідача не містить.

Крім того, у матеріалах справи відсутні документи, що підтверджували б повідомлення позивачем відповідача про початок будівництва газопроводу на його території із прив`язкою до конкретного місця, а також завершення будівництва та введення його в експлуатацію.

Згідно з п. 4 розділу І глави 3 Кодексу ГРС, оператор ГРМ повинен забезпечити попереджувальні заходи безаварійної експлуатації газорозподільних систем, а саме комплекс робіт, що виконується на підставі результатів технічного огляду або технічного обстеження газорозподільних систем, з метою забезпечення її подальшого безаварійного експлуатування шляхом проведення технічного обслуговування, поточного або капітального ремонтів. У разі виникнення аварійної ситуації Оператор ГРМ зобов`язаний вжити необхідних заходів, спрямованих на відновлення належної роботи газорозподільної системи.

Актом весняної планової ревізії №3 від 07.04.2021 (а.с.207 т.1), а також доповідною запискою головного лісничого ОСОБА_3 (а.с. 208 т.1), підтверджується те, що на території лісу в місці пориву труби газопроводу, були відсутні попереджувальні стовпчики з табличками покажчика підземного газопроводу, що в свою чергу свідчить про те, що позивачем не були вжиті попереджувальні заходи під час та після прокладання газопроводу, з метою забезпечення його безаварійної експлуатації.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про трубопровідний транспорт", до земель трубопровідного транспорту належать земельні ділянки, на яких збудовано наземні і надземні трубопроводи та їх споруди, а також наземні споруди підземних трубопроводів. Уздовж трубопроводів встановлюються охоронні зони. Земля в межах охоронних зон не вилучається, а використовується з обмеженнями (обтяженнями) відповідно до закону або договору. Порядок встановлення, розмір та режим використання охоронної зони об`єкта трубопровідного транспорту визначаються законодавством України.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 19 Лісового кодексу України, постійні лісокористувачі зобов`язані вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення.

Відповідно до ст. 46 Лісового кодексу України, зокрема, лісовпорядкування передбачає виконання відповідних топографо-геодезичних робіт і спеціального картографування лісів, виготовлення планово-картографічних матеріалів.

Частиною 1 ст. 47 Лісового кодексу України встановлено, що лісовпорядкування в лісах усіх форм власності сумарною площею 100 гектарів і більше для кожного з постійних лісокористувачів і власників лісів є обов`язковим на всій території України та здійснюється один раз на 10 років державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог законодавства, Київською лісовпорядною експедицією Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням у 2015 році розроблений "Проект організації та розвитку лісового господарства державного підприємства Білоцерківське лісове господарство Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства Сквирське лісництво" (далі - Проект) (а.с.199-204 т.1), а також планшет №16 (а.с.205 т.1), копії яких долучені до матеріалів справи.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, на зображенні 5-го відділу 46-го кварталу планшет №16 міститься нанесений умовний знак "-----", що означає відповідно до "Умовних позначень", - лісові дороги. Разом з цим, у вищевказаному планшеті зображення умовного знаку "газопроводи" відсутні.

Крім цього, згідно з Інструкцією про порядок проведення ревізії лісових обходів (майстерських дільниць)", затвердженою наказом Державного комітету лісового господарства України від 08.02.2010 №23, ця Інструкція встановлює порядок проведення ревізій лісових обходів (майстерських дільниць) в лісництвах на предмет збереження лісів і майна, яке знаходиться під охороною матеріально - відповідальних осіб державної лісової охорони, здійснення ними комплексу лісогосподарських та лісоохоронних заходів, відповідно до встановлених вимог (п. 1.1 розділу І Інструкції).

Згідно з п. 2.4 розділу ІІ цієї Інструкції, при проведенні ревізії перевіряється стан натурного оформлення території лісового фонду, збереженість стовпів квартальних, межових, візирних, інших лісовпорядних і лісогосподарських знаків, шлагбаумів та інших споруд.

В період з 31.03.2021 до 07.04.2021 Сквирським лісництвом проведена весняна ревізія, про що складений акт весняної планової ревізії №3 від 07.04.2021 (а.с.207 т.1).

Доповідною запискою №397 від 06.07.2021 (а.с.208 т.1) Підтверджується, що членами комісії, під час обходів кварталів №43, №45 та №46 Сквирського лісництва, не були виявлені орієнтирні стовпчики із табличками та написом "ГАЗ-ВІІ", як і будь-яких інших попереджувальних або інформаційних вказівок про наявність підземного газопроводу.

Позивачем ані на стадії розгляду справи судом першої інстанції, ані на стадії її апеляційного перегляду доказів, що спростовували б вищевказані обставини, до матеріалів справи не надано.

Підсумовуючи зазначене, колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають з огляду на те, що позивачем не доведено наявності вини в діях відповідача та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та понесеними збитками, що є обов`язковою умовою відповідальності.

При цьому надання оцінки розрахунку шкоди та його складовим можливо виключно після встановлення наявності всіх складових цивільного правопорушення, які є підставою для відшкодування шкоди, з огляду на що ненадання судом першої інстанції оцінки наданого позивачем розрахунку шкоди правильних висновків суду першої інстанції не спростовує.

Дослідивши матеріали наявні у справі, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дав належну оцінку доказам у справі та виніс законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищезазначене.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, а тому погоджується із рішенням господарського суду Київської області від 01.03.2023 у справі №911/1746/22, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу акціонерного товариств "Оператор газорозподільної системи "КИЇВОБЛГАЗ" на рішення господарського суду Київської області від 01.03.2023 у справі №911/1746/22 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 01.03.2023 у справі №911/1746/22 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №911/1746/22 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 26.09.2023

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Л.В. Кропивна

Є.Ю. Пономаренко