ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023м. ХарківСправа № 922/2458/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Катречко Д.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, м-н Театральний, 1) 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Харківський національний університет радіоелектроніки (61166, м. Харків, просп. Науки, 14)
до Фізичної особи-підприємця Манукяна Арутюна ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 130797,60 грн. та повернення майна
за участю представників:

позивача - Зучек Є.Н., самопредставництво

відповідача - не з`явився,

третьої особи - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Манукяна Арутюна, в якому просить суд:

- стягнути 130797,60 грн. неустойки за період за період з 04.03.2021 по 31.03.2023;

- зобов`язати Фізичну особу-підприємця Манукяна Арутюна повернути шляхом підписання акту приймання-передавання державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення кім. №№ 1, 2, 3, 4, 5, розміщені на 1-му поверсі 4-х поверхової будівлі гуртожитку № 2, інв. № 61436, літ.А-4, загальною площею 39,1 м2, за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 12, балансоутримувачу - Харківському національному університету радіоелектроніки (просп. Науки, 14, м. Харків, 61166).

Також до стягнення заявлені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 5368,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.06.2023 у справі № 922/2458/23 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 04.07.2023 о 10:00. Також, вказаною ухвалою залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Харківський національний університет радіоелектроніки ().

20.06.2023 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №15835) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.07.2023 у справі № 922/2458/23 відкладено підготовче засідання на 01.08.2023 об 11:30.

11.07.2023 через загальний відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вх. №18111) з додатковими документами, які досліджено та приєднано до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 01.08.2023 у справі № 922/2458/23 відкладено підготовче засідання на 15.08.2023 о 12:30.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.08.2023 у справі № 922/2458/23 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.09.2023 о 09:30.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.09.2023 у справі № 922/2458/23 в судовому засіданні оголошено перерву до 19.09.2023 о 10:00.

Позивач у судове засідання 19.09.2023 з`явився, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на задоволенні позову.

Відповідач у підготовче засідання 19.09.2023 не з`явився, протягом розгляду справи не скористався своїм правом подання відзиву на позовну заяву та надання доказів в порядку статті 80 ГПК України. Про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлений своєчасно та належним чином. Разом з цим, копії ухвали суду про відкриття провадження у справі від 14.06.2023, ухвали-повідомлення від 04.07.2023, ухвали-повідомлення від 01.08.2023, ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті від 15.08.2023 та ухвали-повідомлення від 05.09.2023, які надсилалась судом на адресу відповідача, зазначену в позовній заяві та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відносно Фізичної особи-підприємця Манукяна Арутюна повернулись до господарського суду Харківської області без вручення адресату з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою.

Отже, господарським судом виконані всі можливі заходи щодо сповіщення відповідача про час та місце судового засідання.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Також, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи секретарем судового засідання було здійснено відповідну телефонограму на відомі засоби зв`язку, повідомлені позивачем у позовній заяві та зазначені в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Разом з тим, телефонограма відповідачем прийнята не була.

Окрім того, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи, судом було розміщено відповідне оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у підготовче засідання 19.09.2023 не з`явилась, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №022564/1 уповноваженому представнику третьої особи 11.09.2023.

Отже, суд дійшов висновку, що сторони були належним чином повідомлені про розгляд даної справи.

Згідно з частиною 1, 3 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

З огляду на наведене та з урахуванням того, що неявка представників відповідача та третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об`єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

19.09.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом установлено наступне.

13.02.2018 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець, регіональне відділення) та Фізичною особою - підприємцем Манукяном Арутюном (орендар) було укладено договір оренди № 6448-Н (далі - договір оренди) (т.с. 1 а.с. 12-18), відповідно до умов пункту 1.1. якого, Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення - кім. №№ 1, 2, З, 4, 5, розміщене на 1-му поверсі 4-поверхової будівлі гуртожитку № 2 (інв. № 61436, літ. А- 4) (далі - майно), загального площею 39,1 м2, за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 12, що перебуває на балансі Харківського національного університету радіоелектроніки (Ідентифікаційний номер 02071197) (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 06 листопада 2017 року і становить за незалежною оцінкою 355000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2. Договору, майно передається в оренду з метою: розміщення їдальні, що не здійснює продаж товарів підакцизної груші.

Згідно з п. 1.3. Договору, стан майна па момент укладання договору визначається в акті приймання-передавання згідно довідки балансоутримувача.

Відповідно до п.2.1 Договору, орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передавання майна. (Додаток №1)

Згідно з п. 2.2. Договору, передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди. Орендоване майно залишається на балансі підприємства із зазначенням, що це майно передано в оренду.

Відповідно до п. 3.1. Договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - листопад 2017р.- 1790,98 грн. Додаток № 2). Орендна плата за перший місяць оренди - лютий 2018р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за грудень 2017р., січень-лютий 2018р.

Згідно з п. 3.2. Договору, нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п. 3.3. Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (з урахуванням вимог законів України про державний бюджет на відповідний рік). Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розмішується на веб-сайті Фонду державного майна України.

Згідно з п. 3.6. Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно, до 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні: безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 50 %; на рахунок, визначений балансоутримувачем - у розмірі 50 %.

Також, у відповідності до умов п. 5.10. Договору, у разі припинення або розірвання Договору повернути балансоутримувачу по Акту приймання-передавання, погодженим з орендодавцем, орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу.

Згідно з п. 10.1. Договору, цей договір укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 13.02.2018 до 13.02.2019.

Відповідно до умов пункту 10.2. Договору, умови цього Договору зберігають силу протягом усього строку цього Договору, у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище Орендаря, а в частині зобов`язань орендаря щодо орендної плати - до виконання зобов`язань.

Зміни до умов цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою стороною (п.10.3. Договору).

У відповідно до п. 10.4. Договору, після закінчення терміну дії Договору оренди подальше використання об`єкта оренди буде визначатися відповідно до чинного законодавства та за зверненням орендаря.

Згідно з п. 10.6. Договору, чинність цього Договору припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- загибелі орендованого Майна;

- достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду;

- банкрутства орендаря;

- у разі смерті орендаря (якщо орендарем є фізична особа).

Відповідно до п. 10.7. Договору, у разі припинення або розірвання Договору поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за. рахунок власних коштів, які можна відокремити від орендованого майна не завдаючи йому шкоди, є власністю орендаря, а невід`ємні поліпшення - власністю держави.

Згідно з п. 10.9. Договору, у разі припинення або розірвання цього Договору майно протягом трьох, робочих днів повертається орендарем балансоутримувачу по Акту приймання-передавання, погодженим з орендодавцем.

У разі, якщо орендар затримав повернення майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження.

Згідно з п. 10.10. Договору, майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення майна покладається на орендодавця.

У відповідності до п. 10.11. Договору, якщо орендар не виконує обов`язку щодо повернення орендованого майна, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування майном за час прострочення.

Згідно з п. 10.12. Договору, взаємовідносини сторін, не врегульовані цим Договором, регулюються чинним законодавством України.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому зазначив про те, що за умовами спірного договору оренди відповідачу було передано у строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення кім. №№ 1,2, 3,4, 5, розміщені на 1-му поверсі 4-х поверхової будівлі гуртожитку № 2, інв. № 61436, літ.А-4, загальною площею 39,1 м2, за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 12, що перебуває на балансі Харківського національного університету радіоелектроніки (далі - балансоутримувач).

Про зазначене свідчить надана позивачем разом з позовом належним чином засвідчена копія Акту приймання-передачі орендованого майна від 13.02.2018 (т.с. 1 а.с.19).

При цьому, позивачем у позові зауважено про те, що строк договору оренди № 6448-Н від 13.02.2018 становив 1 (один) рік з 13.02.2018 до 13.02.2019

Договір оренди № 6448-Н від 13.02.2018 продовжувався відповідно до умов частини другої ст. 17 Закону України від 10 квітня 1992 року № 2269-ХІІ Про оренду державного та комунального майна, до 13.02.2020 та до 13.02.2021.

Водночас, 23.02.2021 позивачем, на адресу відповідача була надіслана Заява за вих. № 20-03-02-01706 про припинення дії договору оренди № 6448-Н від 13.02.2018, яку біло надіслано на юридичну адресу відповідача та на адресу знаходження об`єкту оренди (т.с. 1 а.с. 22-24).

Разом з тим відповідачем, у порушення вимог законодавства та умов договору оренди № 6448-Н від 13.02.2018 , державне майно балансоутримувачу не повернуто.

Таким чином, позивачем у позові зазначено про те, що враховуючи, що акт приймання-передавання нежитлових приміщень до теперішнього часу між сторонами не підписано, позивач нарахував відповідачу за період з 04.03.2021 по 31.03.2023 неустойку у розмірі 130797,60 грн., про що Відділенням складено відповідну довідку нарахування неустойки (т.с. 1 а.с. 21).

Отже, неустойка була нарахована позивачем за період з 04.03.2021 по 31.03.2023 у розмірі 130797,60 грн.

Також, із обставин справи слідує, що 21.04.2023 позивач, на адресу відповідача надіслав Лист за вих. № 20-05-01653 про необхідність сплати неустойку в порядку ст. 785 ЦК України та повернення майна за актом приймання-передавання (т.с. 1 а.с. 25-30). До вказаного листа за вих. № 20-05-01653 від 21.04.2023 було додано акт звіряння взаєморозрахунків надходження орендної плати за договором оренди від 13.02.2018р. № 6448-Н у двох примірниках.

Проте відповідач зворотної відповіді на вищевказаний Лист не надав та неустойку у розмірі 130797,60 грн. позивачу не сплатив.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку шляхом пред`явлення позову про стягнення з відповідача на користь позивача неустойки за період з 04.03.2021 по 31.03.2023 у розмірі 130797,60 грн. та про зобов`язання відповідача повернути шляхом підписання акту приймання-передавання державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення кім. №№ 1, 2, 3, 4, 5, розміщені на 1-му поверсі 4-х поверхової будівлі гуртожитку № 2, інв. № 61436, літ.А-4, загальною площею 39,1 м2, за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 12, балансоутримувачу - Харківському національному університету радіоелектроніки.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 Цивільного кодексу (далі - ЦК України)).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір оренди № 6448-Н від 13.02.2018 та додатки до нього, у зв`язку з чим набули взаємних прав і обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічну норму містить частина 1 статті 283 Господарського кодексу України (далі - ГК України), згідно з якою за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Цей договір укладено строком на 1 (один) рік з 13.02.2018 до 13.02.2019

Договір оренди № 6448-Н від 13.02.2018 продовжувався відповідно до умов частини другої ст. 17 Закону України від 10 квітня 1992 року № 2269-ХІІ Про оренду державного та комунального майна, до 13.02.2020 та до 13.02.2021.

Відповідно до Заяви за вих. № 20-03-02-01706 від 23.02.2021 позивачем прийнято рішення про припинення договору оренди № 6448-Н від 13.02.2018, оскільки відповідачем не надано було заяву позивачу на продовження договору оренди у визначений законом строк (т.с. 1 а.с. 22-24) і відповідача було повідомлено про вказане, оскільки було надіслано вказану заяву як на юридичну адресу відповідача, так і за місцезнаходженням об`єкта оренди.

Отже, спірний договір оренди припинений з 13.02.2021.

Таким чином, позивач довів факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасного повернення об`єкта оренди.

За змістом положень частини першої статті 763, частини першої статті 764, частини першої статті 785 ЦК України, частини четвертої статті 284, частини четвертої статті 291 ГК України, Закону України "Про оренду державного та комунального майна" Договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його укладено; укладення з орендарем договору концесії такого майна; приватизації об`єкта оренди орендарем (за участю орендаря); припинення юридичної особи - орендаря або юридичної особи - орендодавця (за відсутності правонаступника); смерті фізичної особи - орендаря; визнання орендаря банкрутом; знищення об`єкта оренди або значне пошкодження об`єкта оренди.

Відповідно до частини першої статті 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Отже, договір найму (оренди) є підставою для виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору; а припинення договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після спливу строку дії договору найму (оренди) невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов, тобто є неправомірним користуванням майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 ЦК України ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини другої статті 785 ЦК України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному - сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно.

Неустойка, за частиною другою статті 785 ЦК України, має спеціальний правовий режим, який обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди є майновим і виникає після закінчення дії договору. Наймодавець (орендодавець) у цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші ефективні засоби впливу задля виконання відповідного зобов`язання, окрім як використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном.

Суд звертає увагу, що обов`язок орендаря сплачувати орендну плату за користування орендованим майном зберігається до припинення договору (до спливу строку дії договору оренди), оскільки орендна плата є платою орендаря за користування належним орендодавцю майном та відповідає суті орендних правовідносин, що полягають у строковому користуванні орендарем об`єктом оренди на платній основі.

Неустойка стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною формою майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, яка застосовується у разі (після) припинення договору - якщо наймач не виконує обов`язку щодо негайного повернення речі, і є належним способом захисту прав та інтересів орендодавця після припинення договору, коли користування майном стає неправомірним.

Як встановлено судом та не спростовано сторонами, відповідач свого обов`язку по своєчасному поверненню орендованого майна не виконав. Акт прийому-передачі спірного майна між сторонами спору не підписано. Суду не надано інших доказів, які б підтверджували факт повернення орендованого майна в інший період. Пояснення позивача відповідач не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Частиною 1 ст. 785 ЦК України унормовано, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Також, частиною 2 ст. 785 ЦК України передбачено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до зазначеної норми, однією із основних умов застосування положень ст. 785 ЦК України як щодо зобов`язання повернути майно, так і щодо сплати неустойки є встановлення факту припинення дії договору та користування річчю поза межами дії договору без наявності на те правових підстав.

За період з 04.03.2021 по 31.03.2023 позивач почав нараховувати відповідачу неустойку у розмірі подвійної орендної плати за користування майном із розрахунку останнього платежу.

Перевіривши поданий розрахунок, підстави та правильність нарахування суми неустойки, судом встановлено, що вимога про стягнення з відповідача 130797,60 грн. неустойки за несвоєчасне повернення майна за період з 04.03.2021 по 31.03.2023 (включно) підлягає задоволенню.

Стосовно вимоги про зобов`язання ФОП Манукяна Арутюна повернути шляхом підписання акту приймання-передавання державного окремого індивідуально визначеного майна: нежитлові приміщення кім. №№ 1, 2, 3, 4, 5, розміщені на 1-му поверсі 4-х поверхової будівлі гуртожитку № 2, інв. № 61436, літ.А-4, загальною площею 39,1 м2, за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 12, балансоутримувачу - Харківському національному університету радіоелектроніки, суд зазначає таке.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Отже, спірний договір оренди припинений з 13.02.2021.

Відповідно до п. 10.9. договору оренди, у разі припинення або розірвання цього договору, протягом трьох робочих днів орендар повертає балансоутримувачу майно по акту приймання-передавання, погодженим з орендодавцем.

Згідно з п. 10.10. договору оренди, майно вважається поверненим балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передавання.

При цьому, із заяви за вих. № 20-03-02-01706 від 23.02.2021 убачається, що регіональне відділення повідомило балансоутримувача та орендаря (відповідача) про можливість формування проекту акта повернення та додатки до нього автоматично за посиланням: https://docs.google.eom/spreadsheets/d/lXeTrgoTbQ4VoXPHOjf8wr9s9UfQBqliUqaX3qg qpHZ8/edit#gid=167956693 7&range=A1:С 1.

Суд вдруге констатує, що у даному разі позивачем було доведено факт порушення відповідачем зобов`язань щодо своєчасного повернення об`єкта оренди, а відповідачем в свою чергу не спростованого повідомлені позивачем обставин.

Враховуючи встановлені обставини цієї справи, а також те, що матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем орендованого майна та підписання уповноваженими особами відповідного акту приймання-передачі про повернення майна з оренди. А також оскільки строк дії договору оренди припинено, проте відповідач орендоване майно не повернув, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання відповідача повернути шляхом підписання акту приймання-передавання державного окремого індивідуально визначеного майна балансоутримувачу - Харківському національному університету радіоелектроніки.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про повне задоволення позову покладає на відповідача судові витрати по сплаті судового збору за подання позову.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Манукяна Арутюна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (61057, м. Харків, м-н Театральний, 1, ) - 130797,60 грн. неустойки за період з 04.03.2021 по 31.03.2023 та 5368,00 грн. судового збору.

3. Зобов`язати Фізичну особу-підприємця Манукяна Арутюна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) повернути шляхом підписання акту приймання-передавання державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення кім. №№ 1, 2, 3, 4, 5, розміщені на 1-му поверсі 4-х поверхової будівлі гуртожитку № 2, інв. № 61436, літ.А-4, загальною площею 39,1 м2, за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 12, балансоутримувачу - Харківському національному університету радіоелектроніки (просп. Науки, 14, м. Харків, 61166, ).

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "29" вересня 2023 р.

Суддя Є.М. Жиляєв