УХВАЛА

м. Київ

28.09.2023Справа № 910/14573/23

Суддя Н.Плотницька, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячні інвестиції" про забезпечення позову, у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячні інвестиції"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелаті"

2) Київської філії "Джорджіан Алко Груп" Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Алко"

про стягнення 312 206 грн 58 коп. та виселення

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

14.09.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячні Інвестиції" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелаті" та Київської філії "Джорджіан Алко Груп" Товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Алко" про виселення та стягнення 312 206 грн 58 коп. заборгованості за договорами оренди нерухомого майна (приміщення/частини приміщення) від 01.01.2023 № 01-01/012023 та від 01.01.2023 № 02-01/012023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 відкрито провадження у справі № 910/14573/23 та прийнято позовну заяву до розгляду, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 23.10.2023.

15.09.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячні Інвестиції" надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти відповідачів в межах суми позову у розмірі 312 206 грн 58 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.09.2023 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячні інвестиції" про забезпечення позову.

26.09.2023 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячні Інвестиції" надійшла заява про забезпечення позову, відповідно до якої позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти відповідачів в межах суми позову у розмірі 312 206 грн 58 коп.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на те, що незважаючи на наявність заборгованості за договорами оренди нерухомого майна (приміщення/частини приміщення) від 01.01.2023 № 01-01/012023 та від 01.01.2023 № 02-01/012023 відповідачами не вчиняються жодних дій спрямованих на повернення позивачу грошових коштів. При цьому, попередні і поточні орендарі і поручителі за договорами оренди є пов`язаними особами. Фактично, орендарями за договорами оренди від 01.01.2023, стягнення за якими є предметом даного спору, є ті самі особи, що були орендарями за договором від 14.04.2021 та від 05.05.2022.

Також позивач зазначає, що за даними офіційного веб-сайту судової влади України Товариство з обмеженою відповідальністю "Джорджіан Алко Груп" є відповідачем у 10 судових справах, за якими ухвалені рішення про стягнення заборгованості та видано судові накази, а також згідно даних автоматизованої системи виконавчого провадження Товариство з обмеженою відповідальністю "Джорджіан Алко Груп" є боржником у відкритих 6 виконавчих провадженнях, крім того у відповідачів відсутнє будь-яке нерухоме майно на яке може бути звернуто стягнення.

За твердженням заявника, бездіяльність відповідачів щодо повернення сплачених позивачем грошових коштів дає підстави вважати, що відповідачі і надалі будуть ухилятися і від виконання судового рішення, а відсутність зареєстрованого за відповідачами будь-якого нерухомого майна ставить під загрозу виконання судового рішення навіть в примусовому порядку.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячні інвестиції" про забезпечення позову та проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 136 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина 2 статті. 136 Господарського процесуального кодексу України).

Положеннями частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів, є засобом, що призначений гарантувати виконання майбутнього рішення господарського суду та реалізації кожним права на судовий захист.

Заява про забезпечення позову, є обґрунтованою із зазначенням адекватного засобу забезпечення позову, необхідного для забезпечення ефективного захисту.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

При цьому, обов`язок доказування покладається на особу, яка подала заяву про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст.ст. 73, 74, 76-79. Господарського процесуального кодексу України, яка передбачає обов`язковість подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник з обраними заявником заходами забезпечення позову.

Відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При вирішення питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зазначеним у заяві позивача, буде мати наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

А також враховує правову позицію, викладену у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, "з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову" (абзац п`ятий пункту 4 мотивувальної частини).

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в господарському судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в господарській справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та додані до заяви про забезпечення позову докази, судом встановлено, що відповідачі тривалий час ухиляються від обов`язку сплачувати орендні платежі. Відтак, на даний час існують обґрунтовані припущення, що у разі задоволення позову по даній справі, відповідачами можуть бути вчинені дії з метою ухилитися від виконання рішення суду в установленому законом порядку.

Предметом позовних вимог у даній справі є стягнення грошових коштів з відповідачів.

Запропоновані позивачем заходи забезпечення позову стосуються саме коштів відповідачів - як накладення арешту на такі кошти у межах суми позову в розмірі 312 206 грн 58 коп.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонячні інвестиції" вважає, що саме такі заходи забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в майбутньому, у разі задоволення позову.

У випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідачів в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Вказаний висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22.

При зверненні із позовом про стягнення грошових коштів саме відповідач має доводити недоцільність чи неспівмірність заходів забезпечення, вжиття яких просить у суду позивач. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.10.2022 у справі № 905/446/22 та від 14.12.2022 у справі №922/1369/22.

Окрім того, у пункті 24 постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, Верховним Судом зроблено висновок, що виконання в майбутньому судового рішення у справі про стягнення грошових коштів, у разі задоволення позовних вимог, безпосередньо пов`язане з обставинами наявності у боржника присудженої до стягнення суми заборгованості. Заборона відчуження або арешт майна, які накладаються судом для забезпечення позову про стягнення грошових коштів, мають на меті подальше звернення стягнення на таке майно у разі задоволення позову. При цьому, обраний вид забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження майнових прав відповідача. Крім того, у разі задоволення позову у справі про стягнення грошових коштів боржник матиме безумовну можливість розрахуватись із позивачем, за умови наявності у нього грошових коштів у необхідних для цього розмірах, без застосування процедури звернення стягнення на майно боржника.

Таким чином, при вирішенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову судом враховується те, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

З урахуванням наведених вище обставин, а також того, що предмет спору (стягнення грошових коштів) відповідає обраному позивачем способу забезпечення позову (накладення арешту на грошові кошти відповідача у межах суми позову), суд доходить висновку про обґрунтованість вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку. Позивачем належними та допустимими доказами обґрунтовано дійсну можливість утруднення чи неможливість виконання рішення в майбутньому, у разі задоволення позовних вимог.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18.

Враховуючи наявну можливість здійснити відповідачами розпорядчі дії щодо грошових коштів на користь третіх осіб, оскільки сума позову є досить значною для позивача, є підстави вважати, що при невжитті заходів забезпечення позову виконання рішення буде ускладнено.

Згідно статті 141 Господарського процесуального кодексу України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Проте, в даному випадку суд не вбачає необхідності в зустрічному забезпеченні, оскільки відсутні підстави вважати, що відповідачі понесуть збитки, у зв`язку із заявою позивача про забезпечення позову.

Крім того, судом враховано положення Закону України "Про виконавче провадження" щодо порядку виконання ухвал господарських судів про вжиття заходів забезпечення позову, який не потребує визначення конкретного банківського рахунку боржника.

Відповідно частині 6 статті 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Керуючись статтями 136-140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сонячні інвестиції" задовольнити.

2. Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 312 206 (триста дванадцять тисяч двісті шість) грн 59 коп., що знаходяться на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Гелаті" (03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок 9/2, ідентифікаційний код 45123166) та Київської філії "Джорджіан Алко Груп" товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Алко" (03048, місто Київ, вулиця Медова, будинок 5В, ідентифікаційний код 44806708), відкритих в будь-яких фінансових установах, що будуть виявлені виконавцем під час виконання ухвали про забезпечення позову.

3. Боржником-1 за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Гелаті" (03087, місто Київ, вулиця Єреванська, будинок 9/2, ідентифікаційний код 45123166).

4. Боржником-2 за даною ухвалою є: Київська філія "Джорджіан Алко Груп" товариства з обмеженою відповідальністю "Топ Алко" (03048, місто Київ, вулиця Медова, будинок 5В, ідентифікаційний код 44806708)

5. Стягувачем за даною ухвалою є: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сонячні Інвестиції" (01103, місто Київ, вулиця Михайла Бойчука, будинок 1/2, ідентифікаційний код 41333703).

6. Ухвала про вжиття заходів до забезпечення позову набирає законної сили з 27.04.2023, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 28.09.2026.

Суддя Наталя Борисівна Плотницька