ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2023 р. Справа№ 910/5851/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Демидової А.М.

без виклику сторін

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2023

у справі № 910/5851/23 (суддя - Гумега О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ»

до Приватного акціонерного товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА»

про стягнення 127 400,00 грн,

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи

Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ» (далі - позивач, ПРАТ «СК »УСГ») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА» (далі - відповідач, ПРАТ «СК »ПРОВІДНА») про стягнення 127 400,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПРАТ «СК »УСГ» на підставі Генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-00504 від 27.09.2018, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, сплачено суму страхового відшкодування. А тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу «MAN TGX 18/400» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «MERCERON M-343RD» реєстраційний номер НОМЕР_2 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована ПРАТ «СК »ПРОВІДНА», позивачем заявлено до відповідача позов про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 127 400,00 грн.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 у позові задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА» на користь Приватного акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ» 127 400,00 грн страхового відшкодування, 2 684,00 грн судового збору та 5 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що виплативши страхове відшкодування відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспорту, позивач у силу приписів статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» набув права вимоги до відповідача у розмірі 130 000,00 грн (встановлений ліміт за шкоду майну за полісом № ЕР/207030799). З урахуванням положень полісу № ЕР/207030799 розмір шкоди, право на вимогу якої перейшло до позивача, складає 127 400,00 грн (130 000,00 грн - 2 600,00 грн франшизи за полісом).

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Приватне акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА» 17.07.2023 (засобами поштового зв`язку) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Також скаржник просить судові витрати покласти на позивача. Також до апеляційної скарги було долучений новий доказ, а саме: копія висновку експерта Автономова М.В. № 2022-2812 від 30.12.2022.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 по справі № 910/5851/23; призначено до розгляду апеляційну скаргу у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм статті 74 та статті 76 ГПК України, що призвело до невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, дійсним обставинам справи.

Також апелянтом зазначено, що цивільно-правова відповідальність відповідача не наступила, оскільки судом не було встановлено вину ОСОБА_1 , оскільки останній не визнав свою вину у вчиненні ДТП та надав письмові пояснення та висновок експерта.

Крім того апелянт зазначає, що не отримував ухвалу про відкриття провадження у справі суду першої інстанції, у зв`язку з чим був позбавлений права на справедливий суд та зазначив, що дана обставина є підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

17.08.2023 (засобами поштового зв`язку) на адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу, який прийнятий в порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач у поданому відзиві проти доводів апеляційної скарги заперечує, вважає їх необґрунтованими та просив апеляційну скаргу у даній справі залишити без задоволення, оскільки рішення суду першої інстанції прийняте відповідно до норм чинного законодавства, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та вірно застосовано як норми процесуального, так і норми матеріального права.

01.09.2023 (через електрону пошту) на адресу суду апеляційної інстанції надійшли заперечення на відзив позивача на апеляційну скаргу, в яких відповідач зазначає про необґрунтованість доводів відзиву та просить апеляційну скаргу у даній справі задовольнити.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

27.09.2018 між Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ» (позивач, страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Лізинг» (страхувальник) був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-00504, предметом якого є страхування транспортних засобів, зазначених в додатку до Генерального договору №28-0199-00504 (далі - договір страхування), що підтверджується страховим полісом №ЕР/208686926.

Згідно з Бордеро премій №28-0199-00504/13-П від 02.05.2022 (додаток №1 до договору страхування) у позивача був застрахований напівпричіп «SCHMITZ CARGOBULL SKO 18», реєстраційний номер НОМЕР_3 . Строк дії договору страхування визначений з 00:00 12.05.2022 до 23:59 11.05.2023.

03.10.2022 за адресою - м. Сміла, вул. Комунарська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «МERCEDES-BENZ ACTROS 1841LS», реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом «SCHMITZ CARGOBULL SKO 18», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «MAN TGX 18/400» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «MERCERON M-343RD» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 . Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи копією схеми з місця ДТП та довідкою від Національної поліції України про ДТП №389652.

Згідно постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.01.2023 у справі № 703/3101/22 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 2.3-б, 13.1 Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 12 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено напівпричіп «SCHMITZ CARGOBULL SKO 18», реєстраційний номер НОМЕР_3 , застрахований позивачем - Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УСГ».

Згідно Звіту про оцінку колісного транспортного засобу № 123459, складеного оцінювачем Цурпаленко Є.В. 11.12.2022, вартість відновлювального ремонту КТЗ «SCHMITZ CARGOBULL SKO 18», реєстраційний номер НОМЕР_3 , з урахуванням ПДВ, становить 1 460 684,60 грн (далі - звіт № 123459 від 11.12.2022).

Вартість запасних частин та робіт, необхідних для проведення відновлювального ремонту напівпричепу «SCHMITZ CARGOBULL SKO 18», реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідно до рахунку №2210223 від 14.11.2022 Товариства з обмеженою відповідальністю «ШМІТЦ КАРГОБУЛ УКРАЇНА» становить 1 365 688,68 грн (далі - рахунок №2210223 від 14.11.2022).

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № ДККА-81320 від 21.02.2023 по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 1 365 688,68 грн, виплата якого підтверджується позивачем наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 42269 від 21.02.2023.

Відповідно до полісу № ЕР/207030799, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування ПРАТ «СК »ПРОВІДНА» (відповідачем), ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 130 000,00 грн. Станом на дату спірної ДТП (03.10.2022) поліс № ЕР/207030799 був чинним.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «MAN TGX 18/400» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «MERCERON M-343RD» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику напівпричепа, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № ЕР/207030799, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки, у зв`язку з чим позивач звернуся до суду з даним позовом.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Щодо посилання скаржника на неповідомлення судом першої інстанції про відкриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до частин статті 120 ГПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з ч. 8 вказаної статті, якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем зазначалась офіційна електронна адреса та адреса електронної пошти відповідача.

Відповідно до змісту ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 про відкриття провадження у справі, в матеріалах справи наявні докази надіслання на електронну пошту, зокрема, відповідачу ухвали Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 про відкриття провадження у справі № 910/5851/23.

Проте, направлення процесуальних документів на електронну пошту сторони, не є належним повідомленням про відкриття провадження у справі, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 6 статті 6 Господарського процесуального кодексу України, адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси (на момент прийняття ухвали суду) в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що Приватного акціонерного товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА» не відноситься до категорії осіб, які підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а могли бути зареєстровані в ній лише в добровільному порядку станом на день вчинення наведеної процесуальної дії судом першої інстанції.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23 червня 2023 року у справі № 927/195/22 викладено правовий висновок проте, що правила вручення судового рішення регламентовані положеннями статті 242 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до частин п`ятої та шостої статті 242 Господарського процесуального кодексу України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Частиною одинадцятою статті 242 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до частин п`ятої, сьомої статті 6 Господарського процесуального кодексу України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом та Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

З 05.10.2021 офіційно почали функціонувати три підсистеми (модулі) ЄСІТС: «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим відповідно до частини шостої статті 6 Господарського процесуального кодексу України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих «Електронних кабінетів», документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено два способи надсилання судового рішення - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через «Електронний кабінет», у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС. Подібний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 906/184/21, від 02.11.2022 у справі № 910/14088/21, від 29.11.2022 у справі № 916/1716/20, від 07.04.2023 у справі №920/605/22.

Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеного за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).

У постанові Верховного Суду від 19.12.2022 у справі №922/647/22 викладено висновок, відповідно до якого надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу «Електронний суд», розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету), а направлення процесуальних документів на іншу електронну адресу не можна ототожнювати з офіційною електронною адресою у розумінні статті 6 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, суд апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять доказів направлення ухвали про відкриття провадження у справі від 08.05.2023 рекомендованим листом з повідомленням про вручення або на офіційну електронну адресу позивача чи його представника, як того вимагає чинне процесуальне законодавство. А тому в цій частині суд апеляційної інстанції в цій частині приймає доводи апелянта як обґрунтовані.

При цьому матеріали справи не містять доказів щодо реєстрації відповідачем чи його представником офіційної електронної адреси в ЄСІТС на час розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи господарським судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою є порушенням норм процесуального права і обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. Вказане є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

З урахуванням встановленого судом апеляційної неповідомлення відповідача про розгляд справи в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції приймає на підставі ч. 3 ст. 269 ГПК України, новий доказ, а саме: висновок судового експерта Автономова М.В. № 2022-2812 від 30.12.2022.

За приписами статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути зокрема майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Як встановлено в ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За приписами, ст. 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Перехід права вимоги потерпілого (страхувальника) у деліктному зобов`язанні до страховика в порядку статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України «Про страхування» є суброгацією.

Таким чином, страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, відповідно до ст. 3 та ст. 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене ст. 993 Цивільного кодексу України та 27 Закону України «Про страхування» шляхом звернення до страховика з відповідною заявою, в якого заподіювач шкоди застрахував цивільно-правову відповідальність.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, в наслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором).

Відповідно до пункту 2.1 ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, законом покладено на страховика (винної особи), у межах встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як унормовано ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

З урахуванням зазначених норм чинного ЦК України, для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, в першу чергу необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, відтак цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завданої внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того чи є у діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Аналогічна позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.07.2018 року у справі №910/20412/16.

Суд апеляційної інстанції також підкреслює, що встановлення вини особи у вчиненні такого адміністративного правопорушення, як порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, має здійснюватися саме постановою місцевого районного суду загальної юрисдикції у справі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається із матеріалів справи та правомірно було встановлено судом першої інстанції, 03.10.2022 за адресою - м. Сміла, вул. Комунарська, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «МERCEDES-BENZ ACTROS 1841LS», реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом «SCHMITZ CARGOBULL SKO 18», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «MAN TGX 18/400» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «MERCERON M-343RD» реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 . Наведене підтверджується наявними в матеріалах справи копією схеми з місця ДТП та довідкою від Національної поліції України про ДТП №389652.

Згідно постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.01.2023 у справі № 703/3101/22 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 2.3-б, 13.1 Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 12 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи в суді строків накладення адміністративного стягнення.

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № ДККА-81320 від 21.02.2023 по договору страхування було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 1 365 688,68 грн, виплата якого підтверджується позивачем наявною в матеріалах справи платіжною інструкцією № 42269 від 21.02.2023.

Відповідно до статтей 8, 9 Закону України «Про страхування», страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (стаття 25 Закону України «Про страхування»).

Судом першої інстанції, на підставі даних, наданих Моторним (транспортним) страховим бюро України, встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «MAN TGX 18/400» реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом «MERCERON M-343RD» реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована Приватним акціонерним товариством «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/207030799.

Спеціальні норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Договором (полісом) № ЕР/207030799, передбачено, що франшиза становить 2 600,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб - 160 000,00 грн.

Згідно з абзацом 2 пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, яке перейшло до позивача, визначені полісом № ЕР/207030799, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 127 400,00 грн.

Суд апеляційної інстанції з даним висновком погоджується, з огляду на наступне.

Як зазначено вище, постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 17.01.2023 у справі № 703/3101/22, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п. 2.3-б, 13.1 Правил дорожнього руху України. Зазначеною постановою закрито провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 12 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи в суді строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 38 КУпАП у редакції, чинній на момент прийняття постанови Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області від 17.01.2023 у справі № 703/3101/22, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Згідно з п.1. ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні подія і склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що їх застосування можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд, зокрема, у постановах від 07.02.2018р. у справі № 910/18319/16, від 16.04.2019 у справі №927/623/18, від 19.03.2020 у справі №910/3864/19, що було враховано місцевим господарським судом.

Отже, колегія суддів дійшла до висновку, що факт закриття адміністративного провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, не є обставиною, яка спростовує наявність вини особи в скоєнні ДТП.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає помилковим твердження скаржника, що такий підхід до справи з боку місцевого господарського суду є формальним, в той час як Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області не визнано вини ОСОБА_1 , оскільки відповідно до Господарського процесуального кодексу України обставини, на які посилається сторона у справі входять в предмет доказування.

В цій частині суд апеляційної інстанції також зазначає, що а матеріалах справи наявна відповідь від Національної Поліції України, щодо учасників ДТП, місця скоєння ДТП та дефекти, які отримали транспортні засоби в результаті ДТП. Так, в розділі правопорушники, зазначено, що правопорушником у скоєному ДТП є ОСОБА_1 , який порушив п. 13.1.ПДР, що підтверджується протоколом щодо учасника ДТП серія НОМЕР_5 . Таким чином, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про не встановлення вини ОСОБА_1 , оскільки адміністративне провадження відносно вказаної особи було закрите. Отже, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтовані заявлені до стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 127 400,00 грн.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції, дослідивши поданий до суду апеляційної інстанції висновок експерта Автономова М.В. № 2022-2812 від 30.12.2022, вважає за необхідне зазначити наступне. Так, на вирішення експерту були поставлені наступні питання:

« 1. Як з технічної точки зору в даній дорожній обстановці повинен був діяти водій автомобіля Manigx 18.440 д.н. НОМЕР_6 з напівпричепом Mercedes m343d д.н. НОМЕР_2 ОСОБА_1 , виходячи з вимог Правил дорожнього руху?

2. Як з технічної точки зору в даній дорожній обстановці повинен був діяти водій автомобіля MercedesActros 1841 LS д.н. НОМЕР_7 з напівпричепом Schmitz НОМЕР_8 ОСОБА_2 , виходячи з вимог Правил дорожнього руху?

3. Чи вбачаються в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля Mantgx 18.440 д.н. НОМЕР_6 з напівпричепом Mercedes m343d д.н. НОМЕР_9 ОСОБА_1 невідповідності технічного характеру вимогам Прави дорожнього руху в тому й числі вимогам п.п.2.3. б) та 13.1. Правил дорожнього руху, які б перебували в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди?

4. Чи вбачаються в даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля MercedesActros 1841 LS д.н. НОМЕР_7 з напівпричепом Schmitz AA 0037 XH ОСОБА_2 невідповідності технічного характеру вимогам Правил дорожнього руху, які 6 перебували в причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди? ».

Разом з цим, з наданих висновків по вказаним питання, експертом не було зазначено про наявність/відсутність в діях ОСОБА_1 вини в розумінні порушень Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП. А тому поданий разом з апеляційною скаргою висновок експерта - не є належним та допустимим доказом у даній справі, оскільки як не доводить відсутність вини відповідача, так і не встановлює порушень ПДР іншим учасником ДТП.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Приватного акціонерного товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА» підлягає задоволенню (в частині доводів про розгляд справи господарським судом за відсутності відповідача, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду), а рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 у справі №910/5851/23 - скасуванню на підставі п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України, з постановленням нового рішення - про задоволення позову.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Таким чином, на підставі ст. 2, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 3 ст. 277 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА», скасування рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 у справі № 910/5851/23 з ухваленням нового - про задоволення позову.

8. Судові витрати

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА по суті, понесені ним судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на апелянта у порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, п. 3 ч. 3 ст. 277, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «ПРОВІДНА» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 у справі № 910/5851/23 - задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.07.2023 у справі № 910/5851/23 - скасувати, з прийняттям нового - про задоволення позову.

Стягнути з Приватного акціонерного товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПРОВІДНА" (Україна, 03049, місто Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 25; ідентифікаційний код 23510137) на користь Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" (Україна, 03038, місто Київ, ВУЛИЦЯ ФЕДОРОВА ІВАНА, будинок 32 ЛІТ.А; ідентифікаційний код 30859524) 127 400,00 грн (сто двадцять сім тисяч чотириста гривень 00 коп.) страхового відшкодування, 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) судового збору та 5 000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 коп.) витрат на професійну правничу допомогу.

В решті апеляційну скаргу залишити без задоволення.

3. Судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Видачу відповідного наказу доручити суду першої інстанції.

5. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом не підлягає оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, передбачених п.2 ч. 3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді Б.О. Ткаченко

А.М. Демидова