ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
"26" вересня 2023 р.м. ХарківСправа № 904/3214/18 вх. № 2497/18
Господарський суд Харківської області у складі:
судді Міньковського С.В.
при секретарі судового засідання Черновою В.О.
пр-к АТ "Укрзалізниця" - Лаврова М.А. (адвокат, дов. від 22.09.2023, свідоцтво серії ПТ №4069 від 12.07.2022),
розглянувши заяву АТ "Укрзалізниця" про ухвалення додаткового судового рішення
По справі за заявою Публічне АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Південна залізниця", м. Харків
до Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комплекс "Дніпроспецмаш"
про визнання банкрутом
Постановою господарського суду Харківської області від 30.07.2020 ТОВ "Науково-виробничий комплекс Дніпроспецмаш" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; припинено повноваження розпорядника майна Кошовського С.В. та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Демчан О.І.
До господарського суду 11.10.2021 під час перебування справи на оскарженні надійшла заява ПАТ "Укрзалізниця" в особі філії "Південна залізниця" про ухвалення додаткового рішення, в якому кредитор зазначає, що ухвалою суду від 02.10.2018 відкрито провадження у справі №904/3214/18 про банкрутство ТОВ "НВК "Дніпроспецмаш", введено мораторій, введено процедуру розпорядження майном боржника, визнано вимоги ініціюючого кредитора в сумі 26 330 406,66 грн, з яких неустойка складає 5 539 973,06 грн. Однак, вказаною ухвалою не включено витрати на оплату судового збору в розмірі 17 620,00 грн.
Ухвалою від 20.07.2023 суд призначив заяву ПАТ "Укрзалізниця" в особі філії "Південна залізниця" про ухвалення додаткового рішення до розгляду в судовому засіданні.
Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав вимог ПАТ "Укрзалізниця" в особі філії "Південна залізниця", суд виходить з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII (КУзПБ), який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Частиною першою статті 2 КУзПБ передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
У статті 1 КУзПБ наведено визначення кредитора, яким є юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсних кредиторів, якими є кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточних кредиторів - кредиторів за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
Статтею 64 КУзПБ встановлено черговість задоволення вимог кредиторів боржника. Так у пункті 1 частини першої цієї статті передбачено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому у першу чергу задовольняються, зокрема, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді.
Згідно із частиною першою статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Системний аналіз норм статті 123 ГПК України, статті 64 КУзПБ свідчить, що витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді не є у розумінні статті 1 КУзПБ зобов`язанням боржника перед кредитором, а є витратами понесеними в процесі розгляду грошових вимог кредитора, які мають спеціальний порядок відшкодування, передбачений нормами ГПК України та не можуть бути стягнуті окремо від цього провадження. Тому такі витрати не відносяться до поточних вимог у справі та відносяться згідно із пунктом 1 частини першої статті 64 КУзПБ до першої черги задоволення вимог кредиторів.
Згідно з ч. 1 ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, який визначає черговість задоволення вимог кредиторів, витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді, віднесено до першої черги вимог кредиторів.
Разом з тим, судовий процес, наявний у відносинах банкрутства, є більш спрощений та не передбачає можливості залучення всього арсеналу правових заходів, що застосовують у позовному провадженні (зокрема, розподіл судових витрат, який чітко визначений статтею 129 ГПК України), оскільки його механізм повинен бути бездоганно формалізований і зрозумілим, адже він зачіпає стабільність майнового обороту. В справі про банкрутство, господарський суд розглядає вимоги кредиторів, за результатом розгляду визнає або відхиляє заявлені вимоги, тоді як в обов`язок арбітражного керуючого, призначеного у даній справі, входить вести реєстр вимог кредиторів. Тобто, вносити (включати) визнані судом вимоги кредиторів згідно з черговістю, встановленою ст. 64 КУзПБ.
Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006).
Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 44-46, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 3, 11, 123, 126, 129, 86, 234-235, 244 ГПК України,
3. Додаткову ухвалу направити ініціюючому кредитору АТ "Укрзалізниця", ліквідатору, комітету кредиторів.
Додаткова ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її підписання.
Додаткова ухвала підписана 27.09.2023.
Суддя Міньковський С.В.