ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2023 року м. Харків Справа № 913/262/23
Провадження №15/913/262/23
про повернення надмірно сплачених коштів у сумі 90 211 грн 77 коп.
Суддя Смола С.В.
Без повідомлення (виклику) представників сторін
Заступник керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області (далі прокурор) 21.07.2023 (дата оформлення відповідного поштового відправлення) звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» (далі ТОВ «Енергогазрезерв») про стягнення надмірно сплачених коштів у сумі 90 211 грн 77 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані наступним.
Державним закладом «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка» (далі ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка») 02.01.2018 розміщено на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель «Prozorro» оголошення №UA-2018-01-02-000436-b про намір здійснити закупівлю природного газу (09123000-7, ДК 021:2015: 09120000-6 Газове паливо) для вказаного вузу обсягом 120 000 м куб. за бюджетні кошти та розміщено тендерну документацію з вимогами до учасників, предметом закупівлі та проектом договору.
За результатами розгляду цінової пропозиції ТОВ «Енергогазрезерв» указаного учасника визнано переможцем та повідомлено про намір укласти договір поставки газового палива.
06.02.2018 між ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» та ТОВ «Енергогазрезерв» укладено договір поставки природного газу №С/115-18 на період з моменту підписання договору по 31.12.2018.
Додатковою угодою від 17.07.2018 №1 внесено зміни до договору та збільшено ціну природного газу з 10 700 грн 00 коп. за 1 000 м куб. до 10 851 грн 00 коп. за 1 000 м куб. та зменшено загальний обсяг газу, що поставляється.
Підставою внесення змін до договору та укладення додаткової угоди від 17.07.2018 №1 стали експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати від 22.05.2018 №О-418/01, від 14.06.2018 №О-477/01.
10.09.2018 між сторонами укладена додаткова угода №2, якою збільшено ціну природного газу до 11 936 рн 10 коп. за 1 000 м куб. та зменшено загальний обсяг газу, що поставляється.
Підставою внесення змін до договору став експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 03.09.2018 №О-689/03.
10.09.2018 між сторонами укладена додаткова угода №3, якою збільшено ціну природного газу до 13 128 рн 00 коп. за 1 000 м куб. та зменшено загальний обсяг газу, що поставляється.
Підставою внесення змін до договору став ініціативний лист постачальника від 05.09.2018 №05/09/1, до якого був доданий експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 03.09.2018 №О-689/03.
08.11.2018 між сторонами укладена додаткова угода №4, якою збільшено ціну природного газу до 14 356 рн 74 коп. за 1 000 м куб. та зменшено загальний обсяг газу, що поставляється.
Підставою внесення змін до договору став ініціативний лист постачальника від 27.09.2018 №27/09/1, до якого був доданий експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 25.09.2018 №О-810/01.
Прокурор зазначив, що з укладенням додаткових угод №1, №2, №3 та №4 збільшено ціну за 1 000 м куб. природного газу з 10 700 грн 00 коп. (початкова ціна) до 14 356 грн 74 коп., тобто на 3 656 грн 74 коп., що складає 34,18%.
Прокурор указав, що відповідач жодним чином не обґрунтував необхідність підвищення ціни за одиницю товару, разом з тим додані до відповідних листів цінові довідки лише надають інформацію щодо цін на природний газ різних постачальників по Україні та в жодному разі не підтверджують коливання ціни такого товару на ринку, а також причини неможливості постачання відповідачем товару на умовах, які визначено договором від 06.02.2018 №С/115-18 з самого початку.
Зазначив, що укладення указаних додаткових умов суперечить ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» та вони є нікчемними.
На виконання умов договору ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» сплачено ТОВ «Енергогазрезерв» у період з 31.03.2018 по 12.02.2019 за природний газ використаний протягом березня 2018 року січня 2019 року 480 729 грн 72 коп.
Прокурор вважає, що переплата складає 90 211 грн 77 коп.
Зазначив, що сума переплати підлягає стягненню на користь Міністерства освіти і науки України, оскільки воно є головним розпорядником бюджетних коштів, за рахунок яких проведено закупівлю.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.07.2023 справа передана на розгляд судді Смолі С.В.
Ухвалою суду від 31.07.2023 підтверджені підстави представництва заступником керівника Старобільської окружної прокуратури інтересів держави в особі Міністерства освіти і науки України з заявленими позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв»; прийнято позовну заяву прокурора від 20.07.2023 №53-2310 вих-23 до розгляду та відкрите провадження у справі; визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача Державний заклад «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка».
21.08.2023 поштою на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву від 16.08.2023 №526, яким він позовні вимоги відхилив.
Зазначив, що жодних обмежень з боку постачальника в обсягах споживання природного газу не відбулось.
Зміна вартості природного газу відбулась у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку у відповідності до п.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі».
Указав, що позивач не довів суду належними та допустимими доказами, що додаткові угоди є нікчемними.
Зазначив, що наразі договірні відносини між сторонами повністю виконані, дія договору припинена, отже і зміна ціни договору після його виконання сторонами заборонена чинним законодавством.
Уважає, що відсутні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Міністерства освіти і науки України з заявленими позовними вимогами, оскільки стороною правочину є діюча юридична особа ДЗ «ЛНУ імені Т. Шевченка».
Також заявив про застосування до позовних вимог строку позовної давності.
23.08.2023 поштою від Міністерства освіти і науки України надійшли пояснення від 16.08.2023 №14.1/289-23, у яких позивач підтвердив, викладені прокурором у позовній заяві обставини.
Зазначило, що ТОВ «Енергогазрезерв» безпідставно отримало в результаті укладених нікчемних угод грошові кошти в сумі 90 211 грн 77 коп.
Крім того з посиланням на приписи Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309, зазначило, що сплачені ТОВ «Енергогазрезерв» кошти списані з рахунку саме ДЗ «ЛНУ імені Т. Шевченка», а відтак і підлягають поверненню на розрахунковий рахунок останнього.
25.08.2023 від прокуратури поштою надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, що додаткові угоди від 17.07.2018 №1, від 10.09.2018 №2, від 10.09.2008 №3, від 08.11.2018 №4, якими збільшено ціну за одиницю товару природного газу з 10 700 грн 00 коп. до 14 356 грн 74 коп. за 1 000 куб м, укладені з порушенням чинного законодавства та є нікчемними відповідно до Закону України «Про публічні закупівлі».
Зазначив, що ТОВ «Енергогазрезерв» не скористалось правом відмовитись від укладення договору про закупівлю, а підписало договір маючи на меті подальше спонукання ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» до укладення незаконних та таких, що порушують інтереси держави, додаткових угод.
28.08.2023 поштою від ТОВ «Енергогазрезерв» надійшла заява від 22.08.2023 №530 про залишення позову без розгляду, у якій відповідач просить постановити ухвалу про залишення позовної заяви заступника керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України без розгляду.
Ухвалою суду від 31.08.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» від 23.08.2023 №529 про поновлення строку для подання відзиву задоволено; поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» строк для подання відзиву на позовну заяву; у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державного закладу «Луганський національний університет імені Тараса Шевченка», викладеного у відзиві на позовну заяву, відмовлено.
08.09.2023 на адресу електронної пошти суду від прокурора надійшов лист, підписаний кваліфікованим електронним підписом, у якому він обґрунтував підстави представництва інтересів держави в особі Міністерства освіти і науки України.
Частиною 8 ст.252 ГПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.
Дослідивши матеріали справи, господарський суд
02.01.2018 ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» розміщено на веб-порталі уповноваженого органу з питань закупівель «Prozorro» оголошення №UA-2018-01-02-000436-b про намір здійснити закупівлю природного газу (09123000-7, ДК 021:2015: 09120000-6 Газове паливо) для вказаного вузу обсягом 120 000 куб. м за бюджетні кошти та розміщено тендерну документацію з вимогами до учасників, предметом закупівлі та проектом договору.
За результатами розгляду цінової пропозиції ТОВ «Енергогазрезерв» указаного учасника визнано переможцем та повідомлено про намір укласти договір поставки газового палива.
06.02.2018 між ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» як споживачем та ТОВ «Енергогазрезерв» як постачальником укладено договір поставки природного газу №С/115-18, за умовами якого постачальник зобов`язується поставити споживачу у 2018 році товар: ДК 021:2015-09120000-6 Газове паливо (Природний газ) (далі газ), в обсягах і порядку, передбачених даним договором, а споживач зобов`язується прийняти газ та оплатити постачальнику його вартість у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених даним договором (п.1.1 договору).
Згідно з пп.1.2.2 п.1.2 договору зміна обсягів постачання/споживання газу визначається в додаткових угодах до даного договору.
Відповідно до п.2.1 договору загальна вартість даного договору складає 1 284 000 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ: 214 000 грн 00 коп.
Ціна за 1 000 м куб. газу на момент укладення даного договору без врахування вартості транспортування природного газу магістральними трубопроводами по території України та без ПДВ складає 8 916 грн 67 коп., крім того ПДВ 20% 1 783 грн 33 коп. Разом 10 700 грн 00 коп. Вартість договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.2.2 договору).
Згідно з п.2.4 договору зміна ціни природного газу визначається в додаткових угодах до даного договору, у відповідності до вимог Закону України «Про публічні закупівлі».
Зміна ціни на газ, що відбувається у зв`язку з набранням чинності відповідних нормативно-правових актів органів державної влади України, НКРЕКП, ПАТ «Укртрансгаз», НАК «Нафтогаз України», зміни біржових котирувань або показників Platts, збільшенням ціни реалізації газу газовидобувними підприємствами України, або імпортерами природного газу, які впливають на ціну та є обов`язковою для розрахунків між сторонами за даним договором, та оформлюється додатковими угодами до договору. Сторони мають право змінити ціну за одиницю товару не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, а також з інших підстав, визначених законодавством України. Положення п.2.5 розділу ІІ даного договору в частині зміни ціни за одиницю товару не більше як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, може бути застосоване виключно у випадку реального коливання (підвищення) цін на товар, що закуповується, за умови надання постачальником відповідних підтверджуючих документів, а саме: довідка із Управління статистики про стан цін або Торгово-промислової палати або іншою компетентною на це установою про стан цін із зазначеним коефіцієнтом підвищення цін. Підвищення здійснюється не установою про стан цін із зазначеним коефіцієнтом підвищення цін. Підвищення здійснюється не більше ніж на розмір коефіцієнту підвищення ринкової ціни (п.2.5 договору).
Відповідно до п.3.1 договору порядок оплати встановлюється наступним чином: споживач зобов`язаний сплатити вартість місячного обсягу газу на рахунок постачальника на наступних умовах (пп.3.1.1 п.3.1 договору): у разі зменшення або збільшення місячного обсягу споживання споживачем газу порівняно із замовленим обсягом, оплата розраховується наступним чином (пп.3.1.2 п.3.1 договору): при зменшенні місячного обсягу споживання газу споживачем залишок грошових коштів зараховується в оплату на наступний місяць поставки, з урахуванням положень п.2.1, пп.3.1.1 даного договору; при збільшенні споживання місячного обсягу газу, споживач зобов`язаний провести оплату за обсяг газу, на який збільшиться поставка, з урахуванням положень п.2.1, пп.3.1.1 даного договору.
Приймання-передача газу, поставленого постачальником та прийнятого споживачем у звітному місяці оформлюється шляхом підписання та скріплення печаткою щомісячних актів приймання-передачі, які є невід`ємними частинами цього договору, і які є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.4.3 договору).
Згідно з п.10.1 договору договір набирає чинності з моменту його підписання, разом з тим сторони домовились, що відповідно до ст.631 Цивільного кодексу України умови цього договору застосовуються до відносин між сторонами до його укладення, тобто з 01.02.2018 і діє до 31.12.2018, а в частині не виконаних зобов`язань до їх повного виконання.
17.07.2018 між ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» та ТОВ «Енергогазрезерв» укладено додаткову угоду №1 до договору постачання природного газу, якою внесено зміни до вказаного договору, а саме: з 1 червня 2018 року ціна природного газу, що постачається по договору складе: за 1 000 м куб. 9 042 грн 50 коп. Крім того: податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 000 м куб. природного газу 10 851 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 20%; п.2.1 договору викладено в наступній редакції: 2018 рік (тис. м куб.): січень 6,065, лютий 13,101, березень 10,955, квітень 0,872, жовтень 7,0, листопад 15,0, грудень 23,47.
Збільшення ціни на природний газ здійснювалось на підставі експертних висновків Черкаської торгово-промислової палати від 22.05.2018 №О-418/01 та від 14.06.2018 №0-477/01, складених на замовлення ТОВ «Енергогазрезерв», згідно яких вартість природного газу (як товару) становить за 1 000 м куб. на червень 2018 року 10 893 грн 60 коп. (з ПДВ), на травень 2018 року 10 041 грн 60 коп. (з ПДВ), зміна вартості 8,48%, у червні 2018 року вартість природного газу (як товару) у підприємств постачальників була у діапазоні 10 893 грн 60 коп. 11 350 грн 00 коп. за 1 000 м куб.
10.09.2018 між ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» та ТОВ «Енергогазрезерв» укладено додаткову угоду №2 до договору постачання природного газу, якою внесено зміни до вказаного договору, якою внесено зміни до вказаного договору, а саме: з 1 серпня 2018 року ціна природного газу, що постачається по договору складе: за 1 000 м куб. 9 946 грн 75 коп. Крім того: податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 000 м куб. природного газу 11 936 грн 10 коп., в т.ч. ПДВ 20%; п.2.1 договору викладено в наступній редакції: 2018 рік (тис. м куб.): жовтень 8,0, листопад 15,0, грудень 24.
Збільшення ціни на природний газ здійснювалось на підставі експертного висновку Черкаської торгово-промислової палати від 03.09.2018 №О-689/03, згідно якого вартість природного газу (як товару) з 1 вересня 2018 року (з ПДВ) для застосування при укладенні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу до 29.08.2018 (включно) становить за 1 000 м куб. 11 594 грн 40 коп., а вартість з 1 вересня 2018 року (з ПДВ) для застосування при укладенні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу з 30.08.2018 (включно) становить за 1 000 м куб. 13 338 грн 00 коп., зміна вартості 15,04%.
05.09.2018 ТОВ «Енергогазрезерв» звернулося до ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» з листом №05/09/1, у якому повідомив про необхідність перегляду ціни газу з вересня 2018 року. Зазначив, що підставою для підвищення ціни газу по договору поставки є коливання ціни природного газу на ринку України з серпня на вересень 2018 року.
До листа був доданий експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 03.09.2018 №О-689/02, згідно якого вартість природного газу (як товару) на серпень 2018 складала за 1 000 м куб. 11 083 грн 20 коп. (з ПДВ), а з 1 вересня 2018 року для застосування при укладенні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу з 30.08.2018 (включно) становить за 1 000 м куб. 13 338 грн 00 коп. (з ПДВ), зміна вартості 20,34%.
10.09.2018 між ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» та ТОВ «Енергогазрезерв» укладено додаткову угоду №3 до договору постачання природного газу, якою внесено зміни до вказаного договору, а саме: з 1 вересня 2018 року ціна природного газу, що постачається по договору складе: за 1 000 м куб. 10 940 грн 00 коп. Крім того: податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 000 м куб. природного газу 13 128 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 20%; п.2.1 договору викладено в наступній редакції: 2018 рік (тис. м куб.): жовтень 8,0, листопад 15,0, грудень 24,0.
27.09.2018 ТОВ «Енергогазрезерв» звернулося до ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» з ініціативним листом №27/09/1, у якому повідомило про необхідність перегляду ціни газу з жовтня 2018 року. Зазначило, що підставою для підвищення ціни газу по договору поставки є коливання ціни природного газу на ринку України з вересня на жовтень 2018 року.
До листа був доданий експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 25.09.2018 №О-810/01, згідно якого вартість природного газу (як товару) на вересень 2018 року для застосування при укладенні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу з 30.08.2018 складала за 1 000 м куб. 13 338 грн 00 коп. (з ПДВ), а на жовтень 2018 року (включно) 14 586 грн 00 коп. (з ПДВ), зміна вартості 9,3567%.
08.11.2018 між ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» та ТОВ «Енергогазрезерв» укладено додаткову угоду №4 до договору постачання природного газу, якою внесено зміни до вказаного договору, а саме: з 1 жовтня 2018 року ціна природного газу, що постачається по договору складе: за 1 000 м куб. 11 963 грн 95 коп. Крім того: податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 000 м куб. природного газу 14 356 грн 74 коп., в т.ч. ПДВ 20%; п.2.1 договору викладено в наступній редакції: 2018 рік (тис. м куб.): листопад 15,0, грудень 32,0.
На виконання умов договору поставки природного газу від 06.02.2018 №С/115-18 та додаткових угод до нього ТОВ «Енергогазрезерв» поставило, а ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» отримав природний газ, що підтверджується звітом про виконання договору про закупівлю та сторонами договору не заперечується.
Спожитий ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» у березні 2018 року природний газ був оплачений ним за ціною 10 700 грн 00 коп. за 1 000 м куб. на загальну суму 117 218 грн 54 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 03.04.2018 №594, у квітні 2018 року на загальну суму 9 330 грн 41 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 03.05.2018 №838.
Як зазначив прокурор, сума, сплачена ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» ТОВ «Енергогазрезерв» за спожитий газ за період березень-квітень 2018 року склала 126 548 грн 95 коп., у т.ч. 20% ПДВ, тобто за ціною 10 700 грн 00 коп. за 1 000 м куб., у т.ч.20% ПДВ, що відповідає ціні, встановленій умовами договору.
За листопад 2018 року ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» сплачено ТОВ «Енергогазрезерв» 26 947 грн 60 коп., у т.ч. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням від 13.12.2018 №2566, тобто обсяг спожитого газу склав 1,877 тис. м куб. за ціною 14 356 грн 74 коп. за 1 000 м куб.
За грудень 2018 року ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» сплачено ТОВ «Енергогазрезерв» 215 351 грн 10 коп., у т.ч. ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням від 20.12.2018 №2656, тобто обсяг спожитого газу склав 15 тис. м куб. за ціною 14 356 грн 74 коп. за 1 000 м куб.
Відтак, ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» спожило у період листопад-грудень 2018 року та січень 2019 року газ в обсязі 24,67 тис. м куб., за який сплачено грошові кошти в загальній сумі 354 180 грн 77 коп., у т.ч. ПДВ.
Прокурор вважає, що за фактично поставлений у період листопад-грудень 2018 року та січень 2019 року газ у обсязі 24,67 тис. м куб. споживач сплатив 354 180 грн 77 коп. за ціною 14 356 грн 74 коп. за 1 000 м куб., замість 263 969 грн 00 коп. за ціною 10 700 грн 00 коп. за 1 000 м куб., передбачених первісними умовами договору, а тому переплата за товар складає 90 211 грн 77 коп.
Указав, що додаткові угоди №1, №2, №3, №4 не відповідають вимогам ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» та є нікчемними.
Зазначені обставини стали підставою для звернення прокурора з даним позовом до суду.
Частиною 1 ст.173 Господарського кодексу України (далі ГК України) передбачено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно зі ст.11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань) є, зокрема, договір.
Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст.185 ГК України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч.ч.4, 5 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Особливості договору купівлі-продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом.
Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначено Законом України «Про публічні закупівлі» (у редакції на момент укладення договору поставки природного газу).
Вказаний Закон передбачає, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч.1 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі»).
Суд бере до уваги, що на момент укладення договору поставки природного газу від 06.02.2018 №С/115-18 був чинним Закон України «Про публічні закупівлі» в редакції від 25.12.2015 № 922-VIII.
Оцінюючи укладені між сторонами додаткові угоди від 17.07.2018 №1, від 10.09.2018 №2, від 10.09.2018 №3 та від 08.11.2018 №4 до договору поставки природного газу від 06.02.2018 №С/115-18 суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст.202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
З огляду на викладене, кожна укладена між сторонами додаткова угода є окремим правочином, оскільки спрямована на зміну цивільних прав та обов`язків, зокрема на зміну ціни на природний газ, а тому і правова оцінка правомірності укладених додаткових угод має надаватися судом не у цілому, а кожній додатковій угоді окремо.
Відповідно до ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема, зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі (п.2 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі»).
Отже, Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема, за п.2 ч.4 наведеної норми у випадку коливання цін на ринку товару чи то у бік збільшення, чи у бік зменшення, що надає сторонам право змінювати умови договору щодо ціни товару, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.
Водночас ст.37 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, зокрема, що договір про закупівлю є нікчемним у раз його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.
Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
Отже, якщо недійсність певного правочину встановлена законом, тобто якщо цей правочин нікчемний, позовна вимога про визнання його нікчемним не є належним способом захисту права чи інтересу позивача. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.
За наявності спору щодо правових наслідків недійсності правочину, одна із сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину.
Викладене відповідає висновкам Верховного Суду, наведеним у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021у справі №927/491/19, які в силу положень ч.4 ст.236 ГПК України враховуються при виборі і застосуванні норм права.
Згідно із ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства тощо. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Кожна сторона договору має добросовісно користуватись наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст.13 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частинами 1-3 ст.188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.
Отже, зміна умов договору відбувається за згодою обох сторін.
Закон України «Про публічні закупівлі» не містить виключень з цього правила.
Підсумовуючи викладене суд зазначає, що зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна на одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися.
У спірних правовідносинах за результатом проведення торгів замовником ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка», 06.02.2018 укладений договір поставки природного газу із переможцем вказаного аукціону ТОВ «Енергогазрезерв», який запропонував найнижчу ціну.
Згідно з п.2.4 договору зміна ціни природного газу визначається в додаткових угодах до даного договору, у відповідності до вимог Закону України «Про публічні закупівлі».
Зміна ціни на газ, що відбувається у зв`язку з набранням чинності відповідних нормативно-правових актів органів державної влади України, НКРЕКП, ПАТ «Укртрансгаз», НАК «Нафтогаз України», зміни біржових котирувань або показників Platts, збільшенням ціни реалізації газу газовидобувними підприємствами України, або імпортерами природного газу, які впливають на ціну та є обов`язковою для розрахунків між сторонами за даним договором, та оформлюється додатковими угодами до договору. Сторони мають право змінити ціну за одиницю товару не більш як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, а також з інших підстав, визначених законодавством України. Положення п.2.5 розділу ІІ даного договору в частині зміни ціни за одиницю товару не більше як на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі, може бути застосоване виключно у випадку реального коливання (підвищення) цін на товар, що закуповується, за умови надання постачальником відповідних підтверджуючих документів, а саме: довідка із Управління статистики про стан цін або Торгово-промислової палати або іншою компетентною на це установою про стан цін із зазначеним коефіцієнтом підвищення цін. Підвищення здійснюється не установою про стан цін із зазначеним коефіцієнтом підвищення цін. Підвищення здійснюється не більше ніж на розмір коефіцієнту підвищення ринкової ціни (п.2.5 договору).
Отже, в умовах договору поставки природного газу від 06.02.2018 №С/115-18 сторони передбачили можливість зміни ціни на природний газ шляхом укладення додаткових угод до договору та за умови дотримання приписів Закону України «Про публічні закупівлі».
Як уже зазначалось судом, 17.07.2018 між ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» та ТОВ «Енергогазрезерв» укладено додаткову угоду №1 до договору постачання природного газу, якою внесено зміни до вказаного договору, якою внесено зміни до вказаного договору, а саме: з 1 червня 2018 року ціна природного газу, що постачається по договору складе: за 1 000 м куб. 9 042 грн 50 коп. Крім того: податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 000 м куб. природного газу 10 851 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 20%; п.2.1 договору викладено в наступній редакції: 2018 рік (тис. м куб.): січень 6,065, лютий 13,101, березень 10,955, квітень 0,872, жовтень 7,0, листопад 15,0, грудень 23,47.
Збільшення ціни на природний газ здійснювалось на підставі експертних висновків Черкаської торгово-промислової палати від 22.05.2018 №О-418/01 та від 14.06.2018 №0-477/01, складених на замовлення ТОВ «Енергогазрезерв», згідно яких вартість природного газу (як товару) становить за 1 000 м куб. на червень 2018 року 10 893 грн 60 коп. (з ПДВ), на травень 2018 року 10 041 грн 60 коп. (з ПДВ), зміна вартості 8,48%, у червні 2018 року вартість природного газу (як товару) у підприємств постачальників була у діапазоні 10 893 грн 60 коп. 11 350 грн 00 коп. за 1 000 м куб.
10.09.2018 між ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» та ТОВ «Енергогазрезерв» укладено додаткову угоду №2 до договору постачання природного газу, якою внесено зміни до вказаного договору, якою внесено зміни до вказаного договору, а саме: з 1 серпня 2018 року ціна природного газу, що постачається по договору складе: за 1 000 м куб. 9 946 грн 75 коп. Крім того: податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 000 м куб. природного газу 11 936 грн 10 коп., в т.ч. ПДВ 20%; п.2.1 договору викладено в наступній редакції: 2018 рік (тис. м куб.): жовтень 8,0, листопад 15,0, грудень 24.
Збільшення ціни на природний газ здійснювалось на підставі експертного висновку Черкаської торгово-промислової палати від 03.09.2018 №О-689/03, згідно якого вартість природного газу (як товару) з 1 вересня 2018 року (з ПДВ) для застосування при укладенні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу до 29.08.2018 (включно) становить за 1 000 м куб. 11 594 грн 40 коп., а вартість з 1 вересня 2018 року (з ПДВ) для застосування при укладенні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу з 30.08.2018 (включно) становить за 1 000 м куб. 13 338 грн 00 коп., зміна вартості 15,04%.
05.09.2018 ТОВ «Енергогазрезерв» звернулося до ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» з листом №05/09/1, у якому повідомив про необхідність перегляду ціни газу з вересня 2018 року. Зазначив, що підставою для підвищення ціни газу по договору поставки є коливання ціни природного газу на ринку України з серпня на вересень 2018 року.
До листа був доданий експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 03.09.2018 №О-689/02, згідно якого вартість природного газу (як товару) на серпень 2018 року складала за 1 000 м куб. 11 083 грн 20 коп. (з ПДВ), а з 1 вересня 2018 року для застосування при укладенні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу з 30.08.2018 (включно) становить за 1 000 м куб. 13 338 грн 00 коп. (з ПДВ), зміна вартості 20,34%.
10.09.2018 між ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» та ТОВ «Енергогазрезерв» укладено додаткову угоду №3 до договору постачання природного газу, якою внесено зміни до вказаного договору, а саме: з 1 вересня 2018 року ціна природного газу, що постачається по договору складе: за 1 000 м куб. 10 940 грн 00 коп. Крім того: податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 000 м куб. природного газу 13 128 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 20%; п.2.1 договору викладено в наступній редакції: 2018 рік (тис. м куб.): жовтень 8,0, листопад 15,0, грудень 24,0.
27.09.2018 ТОВ «Енергогазрезерв» звернулося до ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» з ініціативним листом №27/09/1, у якому повідомило про необхідність перегляду ціни газу з жовтня 2018 року. Зазначив, що підставою для підвищення ціни газу по договору поставки є коливання ціни природного газу на ринку України з вересня на жовтень 2018 року.
До листа був доданий експертний висновок Черкаської торгово-промислової палати від 25.09.2018 №О-810/01, згідно якого вартість природного газу (як товару) на вересень 2018 року для застосування при укладенні договорів та додаткових угод щодо продажу/постачання природного газу з 30.08.2018 складала за 1 000 м куб. 13 338 грн 00 коп. (з ПДВ), а на жовтень 2018 року (включно) 14 586 грн 00 коп. (з ПДВ), зміна вартості 9,3567%.
08.11.2018 між ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» та ТОВ «Енергогазрезерв» укладено додаткову угоду №4 до договору постачання природного газу, якою внесено зміни до вказаного договору, а саме: з 1 жовтня 2018 року ціна природного газу, що постачається по договору складе: за 1 000 м куб. 11 963 грн 95 коп. Крім того: податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1 000 м куб. природного газу 14 356 грн 74 коп., в т.ч. ПДВ 20%; п.2.1 договору викладено в наступній редакції: 2018 рік (тис. м куб.): листопад 15,0, грудень 32,0.
Суд зауважує, що прокурор, обґрунтовуючи доводи щодо нікчемності додаткових угод від 17.07.2018 №1, від 10.09.2018 №2, від 10.09.2018 №3 та від 08.11.2018 №4 до договору поставки природного газу від 06.02.2018 №С/115-18, зазначає, що вони суперечать приписам п.2 ч.4 ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки ціна товару (природного газу) внаслідок укладення вказаних додаткових угод збільшилась більше ніж на 10% від початкової ціни з 10 700 грн 00 коп. до 14 356 грн 74 коп. за 1 000 м куб.
Так, унаслідок укладення додаткової угоди від 17.07.2018 №1 збільшення ціни на природний газ відбулось до 10 851 грн 00 коп. за 1 000 м куб., тобто на 151 грн 00 коп. або на 1,41% порівняно з початковою (10 700 грн 00 коп. за 1 000 м куб.), додаткової угоди від 10.09.2018 №2 до 11 936 грн 10 коп. за 1 000 м куб, тобто на 1 236 грн 10 коп. або на 11,55% порівняно з початковою (10 700 грн 00 коп. за 1 000 м куб.), додаткової угоди від 10.09.2018 №3 до 13 128 грн 00 коп. за 1 000 м куб., тобто на 2 428 грн 00 коп. або на 22,69% порівняно з початковою (10 700 грн 00 коп. за 1 000 м куб.), додаткової угоди від 08.11.2018 №4 до 14 356 грн 74 коп. за 1 000 м куб., тобто на 3 656 грн 74 коп. або на 34,18% порівняно з початковою (10 700 грн 00 коп. за 1 000 м куб.).
Як зазначив Верховний Суд у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, метою регулювання, передбаченого ст.36 Закону України «Про публічні закупівлі», а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.
Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).
Водночас ч.1 ст.37 Закону України «Про публічні закупівлі» передбачено, зокрема, що договір про закупівлю є нікчемним у раз його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.
У контексті даної справи наведене означає, що додаткові угоди від 17.07.2018 №1, від 10.09.2018 №2, від 10.09.2018 №3 та від 08.11.2018 №4 до договору поставки природного газу від 06.02.2018 №С/115-18, за якими відбулося збільшення ціни природного газу у порівнянні з початковою більше ніж на 10%, є нікчемними на підставі приписів п.2 ч.4 ст.36, ст.37 Закону України «Про публічні закупівлі».
Надаючи оцінку доводам відповідача, що зміна ціни природного газу відбувалась у зв`язку з коливанням ціни такого товару на ринку та посилання на експертні висновки Черкаської торгово-промислової палати, суд виходить із того, що з огляду на положення п.2 ч.4 ст.36 та ст.37 Закону України «Про публічні закупівлі» у поєднанні з вищенаведеним правовим висновком Верховного Суду визначальним для вирішення даного спору є виключно встановлення судом факту перевищення ціни за одиницю товару (у даному випадку за 1 000 м куб. природного газу) більш ніж на 10% незалежно від підстав, які спонукали сторін договору до такого збільшення.
Ураховуючи викладене, вказані доводи відповідача судом відхиляються.
Відносно доводів відповідача щодо неможливості зміни ціни договору після його виконання суд зазначає наступне.
Відповідно до ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.
Суд бере до уваги, що у даному випадку факт виконання договору та припинення його дії не впливають на оцінку судом обставин щодо правомірності та обґрунтованості зміни ціни товару (природного газу) під час його дії, а застосування наслідків такої оцінки не є зміною ціни у розумінні приписів ст.632 ЦК України.
З огляду на викладене вказані доводи відповідача судом відхиляються.
Далі суд зазначає, що нікчемність цих додаткових угод (недійсність відповідно до закону) не означає відсутність між сторонами договірних відносин, адже відносини між ними врегульовані договором поставки природного газу від 06.02.2018 №С/115-18, тобто зобов`язання є договірним.
Статтею 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Частиною 1 ст.669 ЦК України передбачено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.
Згідно з ч.1 ст.670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Отже, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК України.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 24.05.2023 у справі №927/366/22 недійсність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються договором. Тому і поставка газу, і його оплата мала здійснюватися сторонами відповідно до умов укладеного договору. Оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є ч.1 ст.670 ЦК України.
Подібна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 22.06.2022 у справі №917/1062/21, від 07.02.2023 у справі №927/188/22, від 16.02.2023 у справі №903/383/22, від 13.04.2023 у справі №908/653/22, висновки яких відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України, враховує суд при виборі і застосуванні норм права у даній справі.
Суд бере до уваги, що згідно з первісними умовами договору ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» сплачено ТОВ «Енергогазрезерв» за природний газ, що поставлявся протягом березня квітня 2018 року газ у об`ємі 11,827 тис. м куб. природного газу за ціною 10 700 грн 00 коп. за 1 000 м куб. грошові кошти в сумі 126 548 грн 95 коп., що підтверджується платіжними дорученнями від 03.04.2018 №594, від 03.05.2018 №838.
Суд наголошує, що нікчемність додаткових угод від 17.07.2018 №1, від 10.09.2018 №2, від 10.09.2018 №3 та від 08.11.2018 №4 означає, що зобов`язання сторін регулюються договором поставки природного газу від 06.02.2018 №С/115-18.
Так, ТОВ «Енергогазрезерв» поставило ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» у період листопад-грудень 2018 року січень 2019 року природний газ в об`ємі 24,67 тис. м куб., який сплачений ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» за ціною 14 356 грн 74 коп. за 1 000 м куб. у загальній сумі 354 180 грн 77 коп., замість 263 969 грн 00 коп.
Суд зауважує, що відповідачем ані обсяг поставленого у зазначений період природного газу, ані загальна сума сплачених ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» грошових коштів не оспорюються.
З огляду на що переплата складає 90 211 грн 77 коп. (354 180,77 263 969=90 211,77).
У позовній заяві прокурор просить стягнути переплату у розмірі 90 211 грн 77 коп. на користь держави в особі Міністерства освіти і науки України.
Суд наголошує, що у відповідності до ч.1 ст.670 ЦК України саме покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Нікчемність додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються договором, відповідно до умов якого ТОВ «Енергогазрезерв» зобов`язалось поставити ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» природний газ в обсязі 120 тис. м куб. за ціною 10 700 грн 00 коп. Однак фактично поставило 36,497 тис м куб. Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 90 211 грн 77 коп. за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч.1 ст.670 ЦК України . І поставка газу, і його оплата здійснювалися сторонами відповідно до умов укладеного договору.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.12 Закону України «Про вищу освіту» управління у сфері вищої освіти у межах своїх повноважень здійснюється центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Міністерство освіти і науки України, як центральний орган виконавчої влади, згідно ст.ст.1, 6 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної та інноваційної діяльності, трансферу (передачі) технологій. Повноваження міністерств, інших центральних органів виконавчої влади поширюються на всю територію держави.
Згідно зі ст.71 Закону України «Про вищу освіту» фінансування державних закладів вищої освіти здійснюється за рахунок коштів державного бюджету на умовах державного замовлення на оплату послуг з підготовки фахівців, наукових і науково-педагогічних кадрів та за рахунок інших джерел, не заборонених законодавством, з дотриманням принципів цільового та ефективного використання коштів, публічності та прозорості у прийнятті рішень.
Відповідно до Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №630 (далі Положення) Міністерство освіти і науки України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах освіти і науки, наукової, науково-технічної діяльності, інноваційної діяльності в зазначених сферах, трансферу (передачі) технологій, здійснення державного нагляду (контролю) за діяльністю закладів освіти, підприємств, установ та організацій, які надають послуги у сфері освіти та провадять іншу діяльність, пов`язану з наданням таких послуг, незалежно від їх підпорядкування і форми власності.
Згідно з пп.772 п.4 Положення Міністерство освіти і науки України розподіляє освітні субвенції та державне фінансування середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та стипендійний фонд закладів освіти, що перебувають у сфері його управління.
Пунктом 5 Положення передбачено, що Міністерство освіти і науки України з метою організації своєї діяльності, зокрема, здійснює контроль за використанням фінансових і матеріальних ресурсів, забезпечує ефективне і цільове використання бюджетних коштів.
У до п.п.6, 7, 47 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України (далі БК України) даються наступні визначення: бюджетне асигнування це повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов`язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження; бюджетне зобов`язання це будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому; розпорядник бюджетних коштів - бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я та здійснення витрат бюджету.
Згідно з ч.1 ст.22 БК України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.
Пунктом 1 ч.2 ст.22 БК України передбачено, що головними розпорядниками бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними законом про Державний бюджет України, - установи, уповноважені забезпечувати діяльність Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України в особі їх керівників; міністерства, Національне антикорупційне бюро України, Служба безпеки України, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, Вища рада правосуддя та інші органи, безпосередньо визначені Конституцією України, в особі їх керівників, а також Державна судова адміністрація України, Національна академія наук України, Національна академія аграрних наук України, Національна академія медичних наук України, Національна академія педагогічних наук України, Національна академія правових наук України, Національна академія мистецтв України, інші установи, уповноважені законом або Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у відповідній сфері, в особі їх керівників.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що Міністерство освіти і науки України є головним розпорядником бюджетних коштів, які виділяються на сферу освіти.
Частиною 6 ст.22 БК України передбачено, що розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, шляхом доведення йому бюджетних асигнувань та надання відповідних коштів бюджету (на безповоротній чи поворотній основі). Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти відповідно до вимог бюджетного законодавства на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань. Критерії визначення одержувача бюджетних коштів встановлюються Кабінетом Міністрів України з урахуванням напрямів, досвіду і результатів діяльності, фінансово-економічного обґрунтування виконання заходів бюджетної програми та застосування договірних умов.
Відповідно до абз.1-2 п.7 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228 (далі Порядок №228), за обсягом наданих повноважень розпорядники поділяються на головних розпорядників та розпорядників нижчого рівня. Головний розпорядник за бюджетними програмами, виконання яких забезпечується його апаратом, та/або розпорядник нижчого рівня, який забезпечує виконання бюджетних програм у системі головного розпорядника, може бути відповідальним виконавцем бюджетних програм (далі - відповідальний виконавець). Розпорядник нижчого рівня це розпорядник, який у своїй діяльності підпорядкований відповідному головному розпоряднику та (або) діяльність якого координується через нього.
Абзацом 2 п.43 Порядку №228 встановлено, що розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду, а заклади фахової передвищої та вищої освіти, наукові установи та заклади охорони здоров`я також в межах бюджетних асигнувань, затверджених планами використання бюджетних коштів і помісячними планами використання бюджетних коштів, за наявності витягу, доведеного органом Казначейства, що підтверджує відповідність цих документів даним бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів органів Казначейства. З цією метою розпорядники, які отримали від органів Казначейства витяг, повинні подати цим органам розподіли показників зведених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду, а також зведених планів використання бюджетних коштів і зведених помісячних планів використання бюджетних коштів у розрізі розпорядників нижчого рівня та одержувачів. Зазначені показники обліковуються у відповідних органах Казначейства за місцем обслуговування розпорядників нижчого рівня та одержувачів.
Суд бере до уваги, що фінансування договору поставки природного газу від 06.02.2018 №С-115/18 з урахуванням додаткових угод до нього здійснювалось за рахунок коштів державного бюджету.
Відтак, ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» у спірних правовідносинах виступає як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня (отримувач бюджетних коштів).
Згідно з абз.1 п.1.4 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 (далі Порядок №309) бюджетне фінансове зобов`язання зобов`язання розпорядника бюджетних коштів (одержувача бюджетних коштів) сплатити кошти за будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду відповідно до законодавства.
Таким чином, зобов`язання ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» сплатити кошти за поставлений природний газ за договором поставки природного газу від 06.02.2018 №С/115-18 з урахуванням додаткових угод є бюджетним фінансовим зобов`язанням.
Абзацами 4,5 п.2.1 Порядку №309 передбачено, що обсяг бюджетних зобов`язань, узятих установою протягом бюджетного періоду, повинен забезпечити зменшення рівня заборгованості за бюджетними зобов`язаннями минулих періодів та недопущення виникнення заборгованості за бюджетними зобов`язаннями в поточному році. Бюджетні зобов`язання та бюджетні фінансові зобов`язання розпорядників бюджетних коштів обліковуються органами Казначейства в бухгалтерському обліку виконання бюджетів та відображаються у звітності про виконання бюджетів.
Пунктом 2.9 Порядку №309 встановлено, що к разі змін умов бюджетних зобов`язань (додаткові договори, розірвання договору тощо) розпорядник бюджетних коштів повинен протягом 7 робочих днів з дати їх виникнення подати до органів Казначейства Реєстр та/або Реєстр фінансових зобов`язань і відповідні підтвердні документи щодо уточнення реквізитів та показників таких бюджетних зобов`язань. При зміні курсу валют на дату здійснення операції розпорядником бюджетних коштів вносяться відповідні зміни до реєстрів. У разі зняття з реєстрації бюджетних фінансових зобов`язань до органів Казначейства подається Реєстр фінансових зобов`язань разом з документами (накладна, акт тощо), що підтверджують повернення товару постачальнику з причин невідповідності договірним умовам, відповідним рішенням суду стосовно обсягів або якості виконаних робіт, наданих послуг, додатковою угодою про зміну умов договору тощо. При знятті з обліку бюджетних зобов`язань та бюджетних фінансових зобов`язань суми у реєстрах проставляються з мінусом.
Згідно з абз.2 п.2.14 Порядку №309 органи Казначейства здійснюють коригування даних бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів у частині обліку бюджетних зобов`язань та бюджетних фінансових зобов`язань.
Таким чином, ураховуючи те, що нікчемні додаткові угоди обліковуються органами казначейства, а також цими органами зареєстровані платіжні доручення на оплату ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» на підставі наданих актів прийому-передачі природного газу, дані бухгалтерського обліку ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» підлягають коригуванню.
Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що переплата грошових коштів у сумі 90 211 грн 77 коп. внаслідок укладення між ТОВ «Енергогазрезерв» та ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка» нікчемних додаткових угод має бути повернута саме ДЗ «ЛНУ імені Тараса Шевченка», оскільки цей заклад є стороною договору поставки природного газу від 06.02.2018 №С-115/18, який сплатив ці кошті відповідачеві, та розпорядником бюджетних коштів за конкретним бюджетним фінансовим зобов`язанням, а не Міністерству освіти і науки України.
З огляду на зазначене, у задоволенні позову про стягнення з ТОВ «Енергогазрезерв» на користь держави в особі Міністерства освіти і науки України переплати в сумі 90 211 грн 77 коп. слід відмовити.
Відносно заяви ТОВ «Енергогазрезерв» від 22.08.2023 №530 про залишення позову без розгляду суд зазначає наступне.
В обґрунтування заяви відповідач зазначив, що відсутні підстави представництва заступником керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області інтересів Міністерства освіти і науки України та позов підписано особою, яка не має права підписувати її.
Ухвалою суду від 31.07.2023 змістовно та обґрунтовано підтверджені підстави представництва заступником керівника Старобільської окружної прокуратури інтересів держави в особі Міністерства освіти і науки України з заявленими позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв». У зазначеній ухвалі судом змістовно та обґрунтовано викладені підстави та надана оцінка доводам і доказам прокурора на підтвердження наявності підстави представництва заступником керівника Старобільської окружної прокуратури інтересів держави в особі Міністерства освіти і науки України з заявленим позовом.
Судом відхиляються посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 18.11.2022 у справі №914/2656/21, оскільки вказана постанова не є релевантною до правовідносин сторін у даній справі, оскільки у справі №913/262/23 позов прокурора заявлений в інтересах Міністерства освіти і науки України, у той час як у справі №914/2656/21 позов заявлявся в інтересах комунального некомерційного підприємства, тобто у цих справах різний склад учасників.
Відповідно до ч.1 ст.24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
У справі №913/262/23 позовна заява підписана заступником керівника Старобільської окружної прокуратури Катериною Олійник, тобто уповноваженою особою.
Підсумовуючи викладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для залишення позовної заяви прокурора без розгляду та про відмову в задоволенні заяви ТОВ «Енергогазрезерв» від 22.08.2023 №530 про залишення позову без розгляду.
Розглядаючи клопотання відповідача, викладене у відзиві на позовну заяву, про застосування до спірних правовідносин позовної давності, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно з ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч.ч.3-4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
З огляду на висновок суду про відмову в задоволенні позову із вищенаведених підстав, заява відповідача про застосування до позовних вимог позовної давності судом не розглядається.
Розв`язуючи питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Судовий збір у сумі 2 684 грн 00 коп. з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог покладається на Луганську обласну прокуратуру згідно зі ст.129 ГПК України.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Частиною 1 ст.124 ГПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
У відповідності до ч.3 ст.124 ГПК України попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
Відповідно до ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
У відзиві на позовну заяву відповідач просить відшкодувати йому витрати понесені у зв`язку з розглядом даної справи на професійну правничу допомогу, орієнтовний розрахунок яких становить 10 000 грн 00 коп. Також зазначив, що докази понесення таких витрат буде надано додатково.
Таким чином, на дату ухвалення рішення у справі відповідачем доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу суду не надано, з огляду на що питання про розподіл таких витрат ТОВ «Енергогазрезерв» буде вирішено судом після надання відповідних доказів.
Згідно з ч.ч.4, 5 ст.240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст.129, 232, 233, 236 238, 240, 252 ГПК України, господарський суд
1. У позові заступника керівника Старобільської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі Міністерства освіти і науки України до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергогазрезерв» відмовити повністю.
2. Судові витрати зі сплати судового збору покласти на Луганську обласну прокуратуру.
3. Учасники справи:
Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Повне рішення складено 25.09.2023.

Суддя Сергій СМОЛА