ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" вересня 2023 р. м. Київ Справа № 925/983/22

Господарський суд Київської області у складі судді Д.Г.Зайця, за участю секретаря судового засідання Д.С.Бабяка, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі:

Департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради, м. Черкаси

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс», Київська обл., смт. Іванків

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», м. Черкаси

про визнання недійсними додаткових угод до договору поставки електроенергії та стягнення коштів

представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

від третьої особи не з`явився

від прокуратури А.В.Постемський

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради (далі позивач 1) та Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» (далі позивач 2) №54-159-3331 від 28.09.2022 року (вх. №1843/22 від 24.10.2022) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» (далі відповідач) про визнання недійсними додаткових угод до договору №БЕТ 20.05-34 від 04.05.2020 року про постачання електричної енергії споживачу та стягнення коштів.

Ухвалою суду від 11.11.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №925/983/22 та призначено підготовче засідання на 13.12.2022 року.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №1-02/661 від 22.11.2022 року (вх. №17213/22 від 28.11.2022), в якому відповідач проти позову заперечує.

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 09.12.2022 року (вх. №1878/22 від 09.12.2022), у якому відповідач просить суд при розгляді справи врахувати постанову Верховного Суду від 18.11.2022 року у справі №914/2656/21.

Ухвалою суду від 13.12.2022 року продовжено строк підготовчого провадження у справі №925/983/22 на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 31.01.2023 року.

До суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив №54-166-520 від 27.01.2023 року (вх. №1856/23 від 30.01.2023).

Позивачі та відповідач, повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання 31.01.2023 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 31.01.2023 року закрито підготовче провадження у справі №925/983/22 та призначено розгляд справи по суті на 28.02.2023 року.

До суду від прокуратури надійшло клопотання №15/2-65 від 27.02.2023 року (вх. №3827/23 від 28.02.2023) про зупинення провадження у справі до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21, яка, на думку прокурора, є подібною до справи №925/983/22.

Представники позивачів та відповідача, повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання 28.02.2023 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 28.02.2023 року розгляд справи відкладено на 21.03.2023 року.

До суду від відповідача надійшло клопотання б/н від 01.03.2023 року (вх. №628/23 від 01.03.2023) на виконання п. 2 резолютивної частини ухвали суду від 28.02.2023 року.

Представники позивачів та відповідача, повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання 21.03.2023 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні 21.03.2023 року прокурором підтримано подане ним клопотання №15/2-65 від 27.02.2023 року (вх. №3827/23 від 28.02.2023) про зупинення провадження у справі, яке обґрунтовано тим, що ухвалою Касаційного господарського суду Верховного Суду від 21.12.2022 у справі №905/1907/21 встановлено, що Верховний Суд вбачає підстави для передачі цієї справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду для уточнення висновку, наведеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі №911/2169/20 та для вирішення таких питань: 1) чи може прокурор звертатись до суду в інтересах органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень та комунального закладу з вимого про визнання укладеного правочину недійсним та стягнення коштів; 2) чи може суд задовольнити позовну вимогу органу місцевого самоврядувания про визнання договору недійсним та відмовити у стягненні коштів на користь комунального закладу: чи є такий спосіб захисту ефективним; 3) чи є у такому випадку вимога про стягнення коштів до державного, місцевого бюджету належним способом захисту інтересів держави та/або територіальної громади (у збереженні коштів державного та/або місцевого бюджету).

Ухвалою суду від 21.03.2023 року вирішено повернутись на стадію підготовчого провадження у справі №925/983/22; клопотання Київської обласної прокуратури №15/2-65 від 27.02.2023 року (вх. №3827/23 від 28.02.2023) про зупинення провадження у справі задоволено; зупинено провадження у справі №925/983/22 до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21; зобов`язано сторони повідомити Господарський суд Київської області про результати розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи №905/1907/21 з наданням відповідного судового рішення.

Крім того, до суду від прокуратури надійшла заява №54-166-3548 від 30.06.2023 року (вх. №12799/23 від 03.07.2023) про залишення без розгляду частини позовних вимог та пояснення №54-166-3565 від 03.07.2023 року (вх. №12962/23 від 05.07.2023) стосовно постанови Верховного Суду від 21.06.2023 року у справі №905/1907/21.

Заява прокуратури №54-166-3548 від 30.06.2023 року (вх. №12799/23 від 03.07.2023) про залишення без розгляду частини позовних вимог обґрунтована тим, що Постановою Верховного Суду від 21.06.2023 року у справі №905/1907/21 розтлумачено застосування положень ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» та вказано на неможливість здійснення прокурором представництва інтересів держави в особі комунальних некомерційних підприємств, оскільки, останні не є суб`єктами владних повноважень.

Ухвалою суду від 10.07.2023 року поновлено провадження у справі №925/983/22 та призначено підготовче судове засідання на 25.07.2023 року.

Позивачі та відповідач, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання 25.07.2023 року не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Письмові пояснення стосовно результатів розгляду справи №905/1907/21 не надали.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року заяву Черкаської окружної прокуратури №54-166-3548вих23 від 30.06.2023 (вх. №12799/23 від 03.07.2023) про залишення без розгляду частини позовних вимог задоволено; залишено без розгляду позовну вимогу у справі №925/983/22, що стосується представництва прокуратурою інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги»; залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги»; закрито підготовче провадження у справі №925/983/22 та призначено розгляд справи по суті на 19.09.2023 року.

Позивач, відповідач та третя особа, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання 19.09.2023 року не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Прокурор у судовому засіданні 19.09.2023 року позовні вимоги, з урахуванням поданої заяви про залишення частини позовних вимог без розгляду, підтримав та просив позов задовольнити повністю.

Судом враховано, що ухвали Господарського суду Київської області направлялись учасникам справи на юридичні адреси згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також, електронні адреси зазначені в заявах по суті справи. Крім того, ухвали суду у справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua. Інформацію про розгляд справи №925/983/23 оприлюдено на сайті «Судова влада України».

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Беручи до уваги викладене, суд вважає, що позивач, відповідач та третя особа належним чином та завчасно повідомлялись про розгляд справи, а також, керуючись ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, яка зобов`язує учасників справи сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій щодо повідомлення позивача, відповідача та третьої особи про розгляд справи та про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважних представників позивача, відповідача та третьої особи.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та об`єктивного розгляду спору по суті у судовому засіданні 19.09.2023 року, відповідно до ч. 1 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено прокурором у позовній заяві, Комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» 30.03.2020 року у системі публічних закупівель Рrоzоrrо розміщено оголошення №UA-2020-03-30-001427-с на проведення відкритих торгів із закупівлі електричної енергії у кількості 800000 кВт*год очікуваною вартістю 1600000,00 грн. Вказана закупівля оголошена в період дії редакції Закону України «Про публічні закупівлі» до 19.04.2020 року.

ТОВ «Біоенерджітранс» визначено переможцем електронних торгів з огляду на що, між Комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради (за договором - споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» (за договором - постачальник) за результатами відкритих торгів №UA-2020-03-30-001427-с 04.05.2020 року укладено Договір про постачання електричної енергії споживачу №БЕТ 20.05-34 (далі Договір), згідно умов п. 2.1 якого, за цим Договором постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, включно з тарифом на послуги з передачі електричної енергії, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно п.п. 5.1, 5.2 Договору, споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього Договору. Загальна вартість цього Договору на момент його укладення становить 1488000,00 грн. з ПДВ. З урахуванням ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання споживача за цим договором в частині оплати поставленої електричної енергії виникають у 2020 році, та в межах асигнувань, встановлених кошторисом. Реєстрація бюджетного зобов`язання здійснюється з урахуванням абз. 2 ч. 2.2. наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2012р. № 309 «Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України». Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника.

Пунктом 13.1 Договору визначено, що цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.

Згідно Комерційної пропозиції №1Р-БЕТ-2020 до Договору визначено, що загальний обсяг постачання електроенергії відповідно до укладеного Договору №БЕТ 20.05-34 від 04.05.2020 р. складає 800000 кВт*год. Ціна за одиницю товару (1 кВт*гол) складає 1,86 грн. з ПДВ. Загальна ціна Договору №БЕТ 20.05-34 від 04.05.2020 р. складає 1488000,00 грн.

Прокурор зазначає, що Розділом X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» в чинній редакції визначено, що процедури закупівель товарів, робіт і послуг, розпочаті до введення в дію цього Закону, завершуються відповідно до порядку, що діяв до введення в дію цього Закону (тобто до 19.04.2020). Договори про закупівлю, укладені у порядку та на умовах, установлених до введення в дію цього Закону, виконуються в повному обсязі до закінчення строку, на який такі договори були укладені. Зміни до таких договорів вносяться у порядку та на умовах, встановлених до введення в дію цього Закону. Враховуючи, що процедура закупівлі електроенергії №UA-2020-03-30-001427-с розпочата 30.03.2020, прокурор вважає, що до неї застосовуються норми Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції чинній до 19.04.2020.

На підставі п. 2 та п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції до 19.04.2020) між сторонами укладено додаткові угоди, якими зі слів прокурора, піднято вартість 1 кВт електроенергії до 2,39 грн., тобто, на 29% більше ніж встановлено первинною редакцією Договору.

Так, згідно Додаткової угоди №1 від 04.05.2020, пункт 5.1. Договору викладено в наступній редакції: «Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є Додатком 2 до цього Договору. Загальна вартість цього Договору на момент його укладення становить 1488000,00 грн. з ПДВ, в тому числі місцевий бюджет 752000,00 кВт/год. 1398720,00 грн. з ПДВ, власні надходження 48000,00 кВт/год. 89280,00 грн. з ПДВ. З урахуванням ст. 48 Бюджетного кодексу України зобов`язання Споживача за цим договором в частині оплати поставленої електричної енергії виникають у 2020 році, та в межах асигнувань, встановлених кошторисом. Реєстрація бюджетного зобов`язання здійснюється з урахуванням абз. 2 ч. 2.2. наказу Міністерства фінансів України від 02.03.2012р. №309 «Про затвердження Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України».

Додатковою угодою №2 від 15.05.2020 Розділ «Термін дії комерційної пропозиції до Договору» викладено в наступній редакції: «Ця комерційна пропозиція діє з 04 травня 2020 року до 31 грудня 2020 року включно. Автоматична пролонгація цієї комерційної пропозиції не передбачається. До закінчення терміну дії цієї комерційної пропозиції Споживач повинен обрати нову комерційну пропозицію з таким розрахунком, щоб вона вступила в дію на наступний день після закінчення терміну дії цієї комерційної пропозиції. Якщо Споживач не обере нову комерційну пропозицію відповідно до вказаних умов. Договір припиняє свою дію на наступний день після закінчення термін) дії цієї комерційної пропозиції.».

Додатковою угодою №3 від 11.09.2020, на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», змінено ціну за одиницю товару на підставі експертного висновку Черкаської торгово-промислової палати №0-584/02 від 09.09.2020, а саме, збільшено ціну за 1 кВт*год до 2,0 грн. в порівнянні з початковою ціною (в межах 8,53 % від попередньої ціни за одиницю товару без врахування фіксованого тарифу на послуги з передачі електричної енергії). Відкориговано загальну вартість Договору - 1487999,34 грн. з ПДВ, з яких кошти місцевого бюджету - 139999,34 грн., власні кошти - 96000 грн.

Додатковою угодою №4 від 11.09.2020, на підставі п. 7 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», змінено ціну за одиницю товару на підставі експертного висновку Черкаської торгово-промислової палати №0-584/02 від 09.09.2020 та постанови НКРЕКП №1329 від 11.07.2020, а саме, сторони збільшили ціну за 1 кВт*год до 2,10 грн. (в межах зміни тарифу на послуги з передачі електроенергії ПрАТ «НЕК «Укренерго»). Відкориговано загальну вартість договору - 1487999,04 грн. з ПДВ, з яких кошти місцевого бюджету - 1387199,04 грн., власні кошти 100800,00 грн.

Додатковою угодою №5 від 17.11.2020 на підставі п. 2 ч. 4 Закону України «Про публічні закупівлі» змінено ціну за одиницю товару на підставі експертного висновку Черкаської торгово-промислової палати №0-772 від 03.11.2020, а саме, сторони збільшили ціну за 1 кВт*год до 2,31 грн. (10% від попередньої ціни за одиницю товару без врахування фіксованого тарифу на послуги з передачі електричної енергії). Відкориговано загальну вартість договору - 1487997,78 грн. з ПДВ, з яких кошти місцевого бюджету - 1387197,78 грн., власні кошти 100800,00 грн.

Додатковою угодою №6 від 21.12.2020, на підставі п. 7 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», змінено ціну за одиницю товару на підставі експертного висновку Черкаської торгово-промислової палати №0-895 від 04.12.2020 та постанови НКРЕКП №1329 від 11.07.2020, а саме, сторони збільшили ціну за 1 кВт*год до 2,39 грн. (в межах зміни тарифу на послуги з передачі електроенергії ПрАТ «НЕК «Укренерго»). Відкориговано загальну вартість договору - 1487996,06 грн. з ПДВ, з яких кошти місцевого бюджету - 1373276,06 грн., власні кошти 114720,00 грн.

Додатковою угодою №7 від 29.12.2020 змінено загальну вартість Договору без зміни ціни за одиницю товару. Відкориговано загальну вартість договору - 1235134,40 грн. з ПДВ, з яких кошти місцевого бюджету - 1127484,01 грн., власні кошти - 107650,39 грн.

Прокурор вказує, що станом на день звернення до суду з даним позовом, Договір є виконаним та на виконання умов Договору споживачем оплачено 1235134,40 грн. За даними системи E-Data встановлено, що за рахунок коштів місцевого бюджету сплачено ТОВ «БІОЕНЕРДЖІТРАНС» кошти в сумі 1127484,01 грн. (107650,39 грн. згідно Додаткової угоди №7 сплачено постачальнику за рахунок власних надходжень КНП, та ці кошти не обліковані в E-Data). Згідно додаткової угоди №7 від 29.12.2020 на суму 1127484,01 грн. споживачем отримано 529755,80 кВт*год.

Згідно ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, перелічених у даній частині цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Законом України "Про публічні закупівлі" не містить виключень з цього правила.

Прокурор зазначає, що сторонами Договору укладено ряд додаткових угод до Договору та на підставі п.п. 2, 7 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції до 19.04.2020) додатковими угодами від 11.09.2020 №3, від 11.09.2020 №4, 17.11.2020 №5 та від 21.12.2020 №6 збільшено вартість 1 кВт електроенергії до 2,39 грн., тобто, близько на 29 % більше, ніж встановлено первинною редакцією договору.

Прокурор посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 18.06.2021 року у справі №927/491/19, згідно якої зазначено, що стаття 36 Закону України «Про публічні закупівлі» про право сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% спрямована на запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Тобто, обмеження в 10 % застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Враховуючи викладене, на думку прокурора, сторони Договору могли збільшити вартість ціни за 1 кВт електроенергії лише на 10% від первинної вартості, встановленої в договорі (1,86 грн. + 10% = 2,05 грн.), використовуючи як підставу для збільшення п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі». Однак, сторони Договору збільшили ціну договору на 29% від ціни, що встановлена та погоджена сторонами первинною редакцією договору за результатами відкритих торгів №UА-2020-03-30-001427-с.

При цьому, додатковою угодою №3 від 11.09.2020 внесено зміни до Договору на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та збільшено вартість за 1 кВт електроенергії на 8,53%, (тобто з 1,86 грн. за 1 кВт*год до 2,0 грн. за 1 кВт*год). Однак, враховуючи висновки Верховного Суду у справі №927/491/19, у сторін Договору залишалось право на збільшення ціни на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» не більше ніж на 1,47 % (10 % як максимальний ліміт - 8,53 % = 1,47 %). Проте, Додатковою угодою №4 від 11.09.2020, на підставі п. 7 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», змінено ціну за одиницю товару враховуючи тарифи на послуги з передачі електроенергії з 2,0 грн. за 1 кВт*год до 2,10 грн. за 1 кВт*год. Після вказаного підвищення сторонами з посиланням на п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» збільшено ціну за одиницю товару з 2,10 грн. за 1 кВт*год до 2,31 грн. за 1 кВт*год, тобто, ще на 10%, що викладено у Додатковій угоді №5 від 17.11.2020. Таким чином, сторони Договору збільшили вартість за одиницю товару на 18,3%, посилаючись як на підставу для збільшення ціни на п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», що на думку прокурора, суперечить висновкам викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.06.2021 року у справі №927/491/19 та порушує принципи здійснення публічних закупівель.

Прокурор вважає, що у зв`язку із коливанням відповідного товару на ринку, Додатковою угодою №5 від 17.11.2020 сторони мали право на збільшення ціни за 1 кВт*год лише на 1,47 % від попередньої ціни. Однак, сторонами Договору, під час укладення додаткової угоди № 5від 17.11.2020, порушено вимоги п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції до 19.04.2020, оскільки, застосовано більше ніж 10%, які дозволено нормами Закону України «Про публічні закупівлі» як максимальний ліміт для підвищення ціни за одиницю товару у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про публічні закупівлі», договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

Водночас, редакцією Закону України «Про публічні закупівлі» після 19.04.2020 не встановлено нікчемності правочину, який укладений з порушенням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», яка кореспондується з ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» в попередній редакції. Так, Додаткова угода №5 від 17.11.2020 до Договору укладена у порядку та на умовах, встановлених редакцією Закону України «Про публічні закупівлі» до 19.04.2020. При цьому, Додаткова угода №5 від 17.11.2020 укладена в період дії поточної редакції Закону України «Про публічні закупівлі», який не містить вказівки на нікчемність угод, що укладені в порушення вимог ч. 5 ст. 41 даного Закону, як наслідок, їх нікчемність не встановлена законом.

Враховуючи зазначене, прокурор, посилаючись на ст.ст. 203, 215 ЦК України, вважає, що укладена з порушенням п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, що діяла до 19.04.2020) Додаткова угода №5 від 17.11.2020 до Договору має бути визнана судом недійсною.

Згідно п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

Прокурор зазначає, що дана норма статті не встановлює обмеження максимального розміру таких змін, оскільки, вони залежать від тарифу, встановленого регулятором ринку. Вказані чинники (п. 2 та п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі») мають самостійні підстави для зміни, водночас зміна кожного впливає на подальшу зміну наступного показника ціни та загальну ціну одиниці товару, визначену договором.

Так, приймаючи рішення на підставі п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» під час укладення Додаткової угоди №6 від 21.12.2020, сторони збільшували ціну за одиницю товару до 2,39 грн. за 1 кВт*год, опираючись на підвищену, всупереч Закону України «Про публічні закупівлі», ціну Додатковою угодою №5 від 17.11.2020, яка має бути визнана в судовому порядку недійсною. Оскільки, визнання недійсним первісного правочину тягне за собою наслідки у вигляді недійсності усіх похідних від нього подальших правочинів, ціна в розмірі 2,39 грн. за 1 кВт*год розрахована від ціни 2,31 грн. за 1 кВт*год, що визначена недійсною Додатковою угодою №5 від 17.11.2020, на думку прокурора, має наслідком визнання недійсною Додаткової угоди №6 від 21.12.2020.

Посилаючись на ст. 217 ЦК України прокурор вказує, що Додаткова угода №7 від 29.12.2020 до Договору не змінювала ціну за одиницю товару, разом з тим, у п. 3 даної угоди міститься зазначення ціни за одиницю товару в розмірі 2,31 грн. за 1 кВт*год, що встановлена недійсною Додатковою угодою №5 від 17.11.2020, а тому, на думку прокурора, Додаткова угода №7 від 29.12.2020 має бути визнана недійсною в частині включення такої ціни, та, як наслідок, в частині обсягу поставленої електричної енергії

Також, прокурор, з посиланням на ст.ст. 236, 216, 712, 655, 669, 670 ЦК України, просить стягнути 51221,10 грн. за товар, що фактично оплачений замовником, проте не поставлений відповідачем за Договором поставки електричної енергії №БЕТ 20.05-34 від 04.05.2020, зазначаючи, що обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК (правова позиція Об`єднаної палати Верховного Суду, викладена у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).

На підтвердження розміру коштів за товар, що фактично оплачений замовником, проте не поставлений відповідачем за Договором, прокурор вказує, що за даними системи Е-Data встановлено, що за рахунок коштів місцевого бюджету сплачено ТОВ «Біоенерджітранс» кошти в сумі 1127484,01 грн. (107650,39 грн. згідно Додаткової угоди №7 сплачено постачальнику за рахунок власних надходжень КНП, та ці кошти не обліковані в E-Data).

Як зазначено у Додатковій угоді №7 від 29.12.2020, ціна за одиницю товару (1 кВт*год) складає: 171719 кВт*год - 1,86 грн.; 00 кВт*год - 2,00 грн.; 164 707 кВт*год - 2,10 грн.; 243 910 кВт*год - 2,31 грн. Загальна ціна Договору складає 1235134,40 грн., а обсяг поставленої електроенергії-580336 кВт. На думку прокурора, за ціною 2,31 грн. за 1 кВт*год, яка встановлена Додатковою угодою №5 від 17.11.2020, що має бути визнана недійсною, поставлено 243910 кВт*год електричної енергії на суму 563432,10 грн. (243910 кВт*год * 2,31 грн. за 1 кВт*год = 563 432,1 грн.). При цьому, за ціною, встановленою Додатковою угодою №6 від 21.12.2020, не поставлялось електроенергії взагалі. Проте, у разі дотримання сторонами вимог Закону України «Про публічні закупівлі», поставці на суму 563432,10 грн. підлягала б більша кількість електроенергії, а саме: 563432,1 грн. : 2,10 грн. за 1 кВт*год = 268301 кВт*год. Тобто, Комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» недоотримано 268301 кВт*год - 243910 кВт*год = 24391 кВт*год, що в грошовому еквіваленті становить 51221,10 грн. (24391 кВт*год*2.1 грн. за 1 кВт*год=51221,10 грн.).

Тобто, сторонами, всупереч інтересів держави, в порушення норм Закону України «Про публічні закупівлі» укладено додаткові угоди, згідно яких зменшено обсяги придбання електричної енергії, при цьому, збільшено ціну за одиницю товару. З огляду на викладене, з урахуванням того, що за недійсними додатковими угодами здійснено оплату коштів на рахунок відповідача у сумі 563432,10 грн., відповідно до положень ст. 670 ЦК України прокурором заявлено вимогу про стягнення зайво сплачених коштів у сумі 51221,10 грн., як за кількість оплачених, проте не поставлених кВт електричної енергії за Договором №БЕТ 20.05-34 від 04.05.2020 у кількості 24391 кВт*год.

Заперечуючи проти позову відповідачем у відзиві зазначено, що процедура закупівлі не охоплює укладення договору закупівлі, який, є наступним етапом, що слідує за процедурою закупівлі. Договір укладено сторонами 04.05.2020 року, тобто, після набрання чинності Законом України «Про публічні закупівлі» в новій редакції. Тому, сторони під час укладення Договору та внесення змін до нього керувались чинною редакцією Закону, а не попередньою. Відповідач зазначає, що до позовної заяви не додано доказів, що саме за рахунок коштів місцевого бюджету сплачено кошти у сумі 51221,10 грн., які є предметом стягнення. На думку відповідача, до позовної заяви не додано рахунків на оплату на суми, які зазначено у позові, та доказів їх виставлення відповідачем. Позовна заява не містить розрахунку заборгованості відповідача помісячно. Враховуючи, що розрахунковим періодом за Договором є місяць, прокурором в позові не зазначено в який саме період відповідачем недопоставлена електрична енергія та не надано доказів про обсяги електричної енергії, які поставлено відповідачем за 2020 рік з помісячним розкриттям обсягів.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади визначаються Законом України «Про публічні закупівлі». Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції (преамбула).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі», закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія та ефективність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників; об`єктивна та неупереджена оцінка тендерних пропозицій; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Учасник - переможець процедури закупівлі під час укладення договору повинен надати дозвіл або ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, якщо отримання такого дозволу або ліцензії на провадження такого виду діяльності передбачено законодавством.

Забороняється укладання договорів, що передбачають оплату замовником товарів, робіт і послуг до/без проведення процедур закупівель, крім випадків, передбачених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: 1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; 2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі; 4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі; 5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг); 6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок; 7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни; 8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Дія договору про закупівлю може продовжуватися на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року, в обсязі, що не перевищує 20 відсотків суми, визначеної в договорі, укладеному в попередньому році, якщо видатки на цю мету затверджено в установленому порядку (ч.ч. 1-5 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин, ст. 215 ЦК України).

Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи (ч.ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України).

Судом встановлено, що внаслідок укладення:

- Додаткової угоди №3 від 11.09.2020 змінено ціну за одиницю товару на підставі експертного висновку Черкаської торгово-промислової палати від 09.09.2020 №0-584/02. Сторони збільшили ціну за 1 кВт*год до 2,00 грн. в порівнянні з початковою ціною (в межах 8,53 % від попередньої ціни за одиницю товару без врахування фіксованого тарифу на послуги з передачі електричної енергії). Відкориговано загальну вартість договору - 1487999,34 грн. з ПДВ, з яких кошти місцевого бюджету - 1391999,34 грн., власні кошти 96000,00 грн.

- Додаткової угоди №4 від 11.09.2020 змінено ціну за одиницю товару на підставі експертного висновку Черкаської торгово-промислової палати від 09.09.2020 №0-584/02 та постанови НКРЕКП від 11.07.2020 №1329. Сторони збільшили ціну за 1 кВт*год до 2,10 грн. (в межах зміни тарифу на послуги з передачі електроенергії ПрАТ «НЕК «Укренерго»). Відкориговано загальну вартість договору - 1487999,04 грн. з ПДВ, з яких кошти місцевого бюджету - 1387199,04 грн., власні кошти - 100800 грн.

- Додаткової угоди №5 від 17.11.2020 змінено ціну за одиницю товару на підставі експертного висновку Черкаської торгово-промислової палати від 03.11.2020 №0-772. Сторони збільшили ціну за 1 кВт*год до 2,31 грн. (10 % від попередньої ціни за одиницю товару без врахування фіксованого тарифу на послуги з передачі електричної енергії). Відкориговано загальну вартість договору - 1487997,78 грн. з ПДВ, з яких кошти місцевого бюджету - 1387197,78 грн., власні кошти 100800,00 грн.

- Додаткової угоди №6 від 21.12.2020 змінено ціну за одиницю товару на підставі експертного висновку Черкаської торгово-промислової палати від 04.12.2020 №0-895 та постанови НКРЕКП від 11.07.2020 №1329. Сторони збільшили ціну за 1 кВт*год до 2,39 грн. (в межах зміни тарифу на послуги з передачі електроенергії ПрАТ «НЕК «Укренерго»). Відкориговано загальну вартість договору - 1487996,06 грн. з ПДВ, з яких кошти місцевого бюджету - 1373276,06 грн., власні кошти 114720,00 грн.

- Додаткової угоди №7 від 29.12.2020 змінено загальну вартість договору без зміни ціни за одиницю товару. Відкориговано загальну вартість договору - 1235134,40 грн. з ПДВ, з яких кошти місцевого бюджету - 1127484,01 грн., власні кошти - 107650,39 грн.

Таким чином, судом встановлено, що сторонами Договору збільшено в загальному ціну Договору на 29% від ціни, що встановлена та погоджена сторонами первинною редакцією Договору за результатами відкритих торгів №UА-2020-03-30-001427-с.

При цьому, Додатковою угодою №3 від 11.09.2020 внесені зміни до Договору на підставі п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» та збільшено вартість за 1 кВт електроенергії на 8,53%, (тобто, з 1,86 грн. за 1 кВт*год до 2,00 грн. за 1 кВт*год). Додатковою угодою №4 від 11.09.2020 на підставі п. 7 ч 2 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» змінено ціну за одиницю товару враховуючи тарифи на послуги з передачі електроенергії з 2,0 грн. за 1 кВт*год до 2,10 грн. за 1 кВт*год. Після вказаного підвищення сторонами знову, з посиланням на п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», збільшено ціну за одиницю товару з 2,10 грн. за 1 кВт*год до 2,31 грн. за 1 кВт*год, тобто, ще на 10%, що викладено у Додатковій угоді №5 від 17.11.2020. Таким чином, сторони Договору збільшили вартість за одиницю товару на 18,3 %, посилаючись на підставу для збільшення ціни на п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі».

Під час розгляду даної справи судом враховано правову позицію, викладену Об`єднаною Палатою Верховного Суду у постанові від 18.06.2021 у справі №927/491/19, в якій зазначено, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) ( пункт 124 постанови).

Тендер проводиться не лише для того, щоб закупівля була проведена на максимально вигідних для держави умовах, але й для того, щоб забезпечити однакову можливість всім суб`єктам господарювання продавати свої товари, роботи чи послуги державі (пункт 125 постанови).

Відповідно до ст. 5 Закону «Про публічні закупівлі», закупівлі здійснюються за принципом відкритості та прозорості на всіх їх стадіях; метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції (пункт 126 постанови).

У пункті 127 цієї постанови Об`єднана Палата Верховного Суду зазначила про те, що перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення більш як на 45% шляхом так званого "каскадного" укладення чотирьох додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця ( пункт 127 постанови).

Таким чином, враховуючи висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, Закон України «Про публічні закупівлі» дозволяє змінювати ціну за одиницю товару у межах 10% та лише за умови суттєвого, документально підтвердженого, коливання ціни товару на ринку.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі».

Наведене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду, які викладені в постановах від 16.04.2019 у справі №915/346/18, від 23.01.2020 у справі №907/788/18, від 12.02.2020 у справі №913/166/19, а також у постановах від 21.03.2019 у справі №912/898/18, від 12.09.2019 у справі №915/1868/18, від 25.06.2019 у справі №913/308/18 та від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Таким чином, вказане збільшення ціни сторонами шляхом укладання Додаткових угод №5 від 17.11.2020 та №6 від 21.12.2020 до Договору суперечить ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, яка була чинною станом на дату укладення договору).

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про публічні закупівлі», договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

З 19.04.2020 введено в дію Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про публічні закупівлі» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель» від 19 вересня 2019 року №114-ІХ.

Так, Додаткові угоди №5 від 17.11.2020 та №6 від 21.12.2020 до Договору укладені на час дії Закону України «Про публічні закупівлі» в редакції від 19.04.2020.

Частиною 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» заборонено укладення умов договору про публічні закупівлі, які відрізняються від умов тендерної пропозиції, заборонено вносити зміни до договору, окрім переліку таких змін, внесення змін до такого договору поза межами переліку, передбаченого ч. 4 ст. 36 Закону, означатиме нікчемність таких змін до договору відповідно до ст. 37 Закону (в редакції до 19.04.2020).

Як зазначалось вище, розділом X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що процедури закупівель товарів, робіт і послуг, розпочаті до введення в дію цього Закону, завершуються відповідно до порядку, що діяв до введення в дію цього Закону. Договори про закупівлю, укладені у порядку та на умовах, установлених до введення в дію цього Закону, виконуються в повному обсязі до закінчення строку, на який такі договори були укладені. Зміни до таких договорів вносяться у порядку та на умовах, встановлених до введення в дію цього Закону.

Водночас, згідно редакції Закону України «Про публічні закупівлі» після 19.04.2020 не встановлено нікчемності правочину, який укладений з порушенням вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», яка кореспондується з ч. 4 ст. 36 даного Закону в попередній редакції.

Так, Додаткова угода №5 від 17.11.2020 до Договору укладена у порядку та на умовах, встановлених редакцією Закону України «Про публічні закупівлі» до 19.04.2020. Разом з тим, зазначена додаткова угода укладена в період дії поточної редакції Закону України «Про публічні закупівлі», який не містить вказівки на нікчемність угод, що укладені в порушення вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», як наслідок, їх нікчемність не встановлена законом.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Тлумачення ст. 215 ЦК України свідчить, що підстава недійсності правочину (оспорюваності чи нікчемності) має існувати в момент вчинення правочину.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.04.2020 у справі 522/25151/14-ц.

Так, в момент укладення Додаткової угоди №5 від 17.11.2020 діяла редакція Закону України «Про публічні закупівлі» після 19.04.2020, у якій була відсутня пряма вказівка Закону на нікчемність правочинів, укладених з порушенням ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Враховуючи вищевикладене, Додаткова угода №5 від 17.11.2020 до Договору укладена з порушенням п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції, що діяла до 19.04.2020), а тому, зазначена Додаткова угода є оспорюваною та підлягає визнанню недійсною в судовому порядку.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі», істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. Наведена правова норма вказує, що зміна ціни за одиницю товару може також відбуватись у разі зміни регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю.

При цьому, дана норма статті не встановлює обмеження максимального розміру таких змін, оскільки, вони залежать від тарифу, встановленого регулятором ринку. Вказані чинники визначені п.п. 2, 7 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» мають самостійні підстави для зміни, водночас, зміна кожного впливає на подальшу зміну наступного показника ціни та загальну ціну одиниці товару, визначену договором.

Так, приймаючи рішення на підставі п. 7 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» під час укладення Додаткової угоди №6 від 21.12.2020 сторони збільшували ціну за одиницю товару до 2,39 грн. за 1 кВт*год, враховуючи підвищену всупереч Закону України «Про публічні закупівлі» ціну Додатковою угодою №5 від 17.11.2020, яка , як встановлено судом вище, є недійсною.

Визнання недійсним первісного правочину тягне за собою наслідки у виді недійсності усіх похідних від нього подальших правочинів. Таким чином, ціна в розмірі 2,39 грн. за 1 кВт*год розрахована від ціни 2,31 грн. за 1 кВт*год, що визначена недійсною Додатковою угодою №5 від 17.11.2020, має наслідком визнання недійсною Додаткової угоди №6 від 21.12.2020.

Також, статтею 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Так, Додаткова угода №7 від 29.12.2020 до Договору не змінювала ціну за одиницю товару, разом з тим, у п. 3 даної Додаткової угоди міститься зазначення ціни за одиницю товару в розмірі 2,31 грн. за 1 кВт*год, що встановлена недійсною Додатковою угодою №5 від 17.11.2020, а тому, Додаткова угода №7 від 29.12.2020 підлягає визнанню недійсною в частині включення такої ціни, та, як наслідок, в частині обсягу поставленої електричної енергії.

Щодо вимог прокурора про стягнення 51221,10 грн., судом встановлено наступне.

Згідно ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Визнання недійсною будь-якої додаткової угоди тягне за собою визнання недійсними всіх послідуючих додаткових угод, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично незаконною, оскільки без попередньої додаткової угоди ціна за послідуючими угодами фактично перевищуватиме ціну за одиницю товару більше, ніж на 10%, визначених в ст. 41 Закону, у порівнянні із основним договором.

Отже, відповідно до ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та ч. 1 ст. 215 ЦК України, Додаткові угоди №5 від 17.11.2020, №6 від 21.12.2020, №7 від 29.12.2020 (в частині) до Договору є недійсними, оскільки, укладені в порушення вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому, кошти, які сплачені Комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» за товар, який не був поставлений ТОВ «Біоенерджітранс», підлягають стягненню з відповідача.

За даними системи Е-Data встановлено, що за рахунок коштів місцевого бюджету сплачено ТОВ «Біоенерджітранс» кошти в сумі 1127484,01 грн. (107650,39 грн. згідно додаткової угоди №7 сплачено постачальнику за рахунок власних надходжень КНП, та ці кошти не обліковані в Е-Data). Зокрема, встановлено наступні оплати: 30.06.2020 на суму 49559,12 грн.; 31.07.2020 на суму 125856,28 грн.; 31.08.2020 на суму 32902,57 грн.; 31.08.2020 на суму 78613,00 грн.; 28.09.2020 на суму 78373,00 грн.; - 28.09.2020 на суму 95968,55 грн.; 30.10.2020 на суму 145924,95 грн.; 30.11.2020 на суму 171582,30 грн.; 21.12.2020 на суму 170621,10 грн.; 29.12.2020 на суму 178083,14 грн.

Згідно Додаткової угоди №7 від 29.12.2020 до Договору, ціна за одиницю товару (1 кВт*год) складає: 171719 кВт*год - 1,86 грн.; 00 кВт*год - 2,00 грн.; 164707 кВт*год - 2,10 грн.; 243910 кВт*год - 2,31 грн. Загальна ціна договору складає 1235134,40 грн., обсяг поставленої електроенергії - 580336 кВт. Отже, за ціною 2,31 грн. за 1 кВт*год, яка встановлена Додатковою угодою №5 від 17.11.2020, яка, як встановлено судом вище є недійсною, поставлено 243910 кВт*год електричної енергії на суму 563432,10 грн. (243910 кВт*год * 2,31 грн. за 1 кВт*год = 563432,1 грн.). При цьому, за ціною, встановленою Додатковою угодою №6 від 21.12.2020, як зазначено прокурором та не спростовано відповідачем, електроенергія не поставлялась.

Судом встановлено, що у разі дотримання сторонами вимог Закону України «Про публічні закупівлі», поставці на суму 563432,1 грн. підлягала б більша кількість електроенергії, а саме: 563432,1 грн. : 2,10 грн. за 1 кВт*год = 268301 кВт*год. Отже, Комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» недоотримано 268301 кВт*год - 243910 кВт*год = 24391 кВт*год, що становить 51221,10 грн. (24 391 кВт*год*2.1 грн. за 1 кВт*год=51221,10 грн.).

Враховуючи викладене, внаслідок виконання Комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» своїх зобов`язань фінансового характеру за спірними угодами, ТОВ «Біоенерджітранс» надмірно отримано грошових коштів на суму 51221,10 грн., які становлять вартість електричної енергії, недопоставленої на виконання Договору.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про ринок електричної енергії», учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються такі види договорів: двосторонній договір купівлі-продажу електричної енергії (двосторонній договір); про участь у ринку "на добу наперед" та/або внутрішньодобовому ринку; про купівлю-продаж електричної енергії на ринку "на добу наперед"; про купівлю-продаж електричної енергії на внутрішньодобовому ринку; про участь у балансуючому ринку; про врегулювання небалансів; про надання послуг з розподілу; про надання послуг з передачі; про надання допоміжних послуг; про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління; про приєднання до системи передачі; про приєднання до системи розподілу; про участь у розподілі пропускної спроможності; про постачання електричної енергії споживачу; про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг; про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії"; про надання послуг комерційного обліку електричної енергії; про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом; про купівлю-продаж електричної енергії між гарантованим покупцем та суб`єктом господарювання, який за результатами аукціону набув право на підтримку; інші договори, передбачені відповідно до нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Частиною 1 ст. 66 Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.

Згідно ч. 3 ст. 66 Закону України «Про ринок електричної енергії», відповідний двосторонній договір має встановлювати: предмет договору; ціну електричної енергії, визначену у грошових одиницях; обсяг електричної енергії та графіки погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії; строки та порядок постачання електричної енергії; порядок повідомлення про договірні обсяг купівлі-продажу електричної енергії за укладеним двостороннім договором; порядок та форму розрахунків; строки та порядок оформлення актів приймання-передачі обсягів купівлі-продажу електричної енергії; права, обов`язки та відповідальність сторін; строк дії договору.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України).

До договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Уст. 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Таким чином, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК України «Купівля-продаж».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19.

Отже, через неналежне виконання своїх зобов`язань щодо постачання електричної енергії Комунальному некомерційному підприємству «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», у ТОВ «Біоенерджітранс» виник обов`язок з повернення 51221,10 грн., сплачених за електричну енергію, яка не була поставлена покупцеві, а отримані кошти підлягають поверненню як безпідставно отримані.

Досліджуючи підстави для здійснення прокуратурою представництва інтересів держави в суді та органів, уповноважених на здійснення функцій у спірних правовідносинах судом встановлено наступне.

Суд зазначає, що ухвалою суду від 25.07.2023 року заяву Черкаської окружної прокуратури №54-166-3548вих23 від 30.06.2023 (вх. №12799/23 від 03.07.2023) про залишення без розгляду частини позовних вимог задоволено та залишено без розгляду позовну вимогу у справі №925/983/22 що стосується представництва прокуратурою інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги».

Так, під час розгляду судом вказаної заяви Черкаської окружної прокуратури про залишення без розгляду частини позовних вимог судом враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.06.2023 року у справі №905/1907/21, у якій зроблено висновок про неможливість здійснення прокурором представництва інтересів держави в особі комунальних некомерційних підприємств, оскільки, останні не є суб`єктами владних повноважень.

Згідно ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до п. 3 ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Здійснення прокурором представництва інтересів держави в особі виконавчих органів сільських, селищних, міських рад неодноразово підтверджено Верховним Судом під час розгляду справ №922/4293/19 від 15.06.2021, №912/994/20 від 04.08.2021.

Відповідно до Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції та законів України.

Статтею 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» закріплено основні принципи місцевого самоврядування, серед яких, зокрема, поєднання місцевих і державних інтересів.

Таким чином, інтереси держави у даному випадку збігаються з інтересами жителів територіальної громади.

За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.12.2022 у справі № 904/123/22, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. Так, частинами першою та другою статті 143 Конституції України передбачено, зокрема, що територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції. Обласні та районні ради затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку відповідних областей і районів та контролюють їх виконання; затверджують районні і обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних і культурних програм, та контролюють їх виконання; вирішують інші питання, віднесені законом до їхньої компетенції.

Порушення чинного законодавства України, що стосуються коштів місцевого бюджету підриває матеріальну основу місцевого самоврядування та завдає істотної шкоди інтересам держави всупереч ст. 7 Конституції України, відповідно до якої в Україні визнається та гарантується місцеве самоврядування.

Використання коштів місцевого бюджету становить суспільний інтерес та стосується прав та інтересів великого кола осіб - мешканців Черкаської області. Завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності. Неефективне витрачання коштів місцевого бюджету, зокрема, шляхом укладення підконтрольним органу місцевого самоврядування комунальним закладом незаконних правочинів, може порушувати економічні інтереси територіальної громади Черкаської області.

Згідно ст. 172 ЦК України, територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради є засновником 15 комунальних некомерційних підприємств (далі - КНП), які є закладами охорони здоров`я. КНП створені з метою провадження медичної практики, надання медичної допомоги дорослим та дітям, що мешкають на території міста Черкаси, та є неприбутковими організаціями, здійснюють господарську некомерційну діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку, а також беруть участь у виконанні державних і місцевих програм у сфері охорони здоров`я.

Рішенням Черкаської міської ради від 25.02.2021 року №4-10 затверджено Статут комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» в новій редакції та визначено, що Комунальне некомерційне підприємство «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» (далі - Підприємство) є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги вторинної/спеціалізованої медичної допомоги будь-яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом

Пунктом 1.3 Статуту визначено, що підприємство створене на базі відокремленої частини комунальної власності територіальної громади міста Черкаси. Засновником Підприємства є територіальна громада міста Черкаси в особі Черкаської міської ради (далі-Засновник), яка в установленому чинним законодавством порядку представляє спільні інтереси територіальної громади міста Черкаси та здійснює управління об`єктом комунальної власності.

Так, згідно положень Статуту, Департамент охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради, як орган управління КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», в межах повноважень повинен забезпечувати контроль за діяльністю Підприємства.

Департамент охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради є суб`єктом владних повноважень, який здійснює управління підпорядкованими закладами охорони здоров`я, в даному випадку - КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», та наділений правом на звернення до суду.

Черкаською окружною прокуратурою до Департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради скеровано запити в порядку п. 4 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 12.05.2022 №54-159-1287вих-22 та від 08.06.2022 №54-159-1535вих-22, згідно яких повідомлено про встановлення порушень під час виконання Договору від 04.05.2020 №БЕТ 20.05-34 та вказано на необхідність вжити заходи, щодо їх усунення.

Згідно відповідей Департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради від 26.05.2022 №6927-01-11 та від 21.06.2022 №8181-01-11 встановлено, що останній не планує вживати заходів, спрямованих на забезпечення дотримання вимог Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки, КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» не вбачає порушень законодавства під час укладення оспорюваних додаткових угод. Вказане свідчить про бездіяльність департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради під час здійснення останніми повноважень, що надає право прокурору на звернення до суду в його інтересах.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц зазначила, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 917/341/19, від 02.02.2021 у справі № 922/1795/19, від 07.04.2021 у справі № 917/273/20.

В силу положень ст. 22 Бюджетного кодексу, Департамент щодо комунального некомерційного підприємства є розпорядником бюджетних коштів вищого рівня (головним розпорядником бюджетних коштів), який здійснює управління бюджетними коштами у межах встановлених йому бюджетних повноважень, забезпечуючи ефективне, результативне і цільове використання бюджетних коштів, виконує інші повноваження.

Рішенням Черкаської міської ради від 27.12.2019 №2-5671 «Про міський бюджет міста Черкаси на 2020 рік» затверджені внески в статутний капітал КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» на суму 53303700,33 грн. Як зазначено вище, у системі публічних закупівель Рrоzоrrо джерелом фінансування закупівлі №UА-2020-03-30-001427-С та, відповідно, Договору від 04.05.2020 № БЕТ 20.05-34, є зазначені кошти місцевого бюджету.

Судом встановлено, що порушення інтересів держави прокурором належним чином обґрунтовано, зокрема, укладення між третьою особою та відповідачем оспорюваних додаткових угод всупереч вимог чинного законодавства, що призвело до безпідставної зміни істотних умов договору, зростання ціни за одиницю товару і зменшення обсягу поставки електричної енергії.

Прокурором зазначено, що видатки на придбання електричної енергії за Договором №БЕТ 20.05.-34 від 04.05.2020 КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» в 90% проводилися за рахунок коштів міського бюджету, а не за рахунок власних надходжень, тому, кошти у разі задоволення даного позову, будуть перераховані до доходів загального фонду міського бюджету.

Отже, підставою реалізації прокурором представницьких функцій, зокрема, стала усвідомлена пасивна поведінка позивача щодо захисту порушених інтересів держави.

Крім того, положення чинних нормативно-правових актів та сформована Верховним Судом практика не зобов`язують прокурора подавати позов в особі усіх органів, які можуть здійснювати захист інтересів держави у спірних відносинах і звертатися з позовом до суду (аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 19.08.2020 у справі №923/449/18, від 25.02.2021 у справі №912/9/20, від 18.06.2021 у справі №927/491/19).

Належним буде звернення в особі хоча б одного з них (аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.06.2022 у справі №927/636/21).

Враховуючи встановлені факти та вимоги правових норм, за наслідками розгляду спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із доведеністю в сукупності наданих прокурором доказів та встановлених судом фактичних обставин.

Відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Усі інші твердження та заперечення відповідача не спростовують вищевикладених висновків суду.

Крім того, суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвеція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, №4241/03, від 28.10.2010).

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 73, 74, 123, 129, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю «Біоенерджітранс» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Комунального некомерційного підприємства «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» про визнання недійсними додаткових угод до договору поставки електроенергії та стягнення коштів задовольнити повністю.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду №5 від 17.11.2020 року до Договору про постачання електричної енергії споживачу №БЕТ20.05-34 від 04.05.2020 року, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради (18028, м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 210, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІОЕНЕРДЖІТРАНС» (07200, Київська обл., Іванківський район, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 89, ).

3. Визнати недійсною Додаткову угоду №6 від 21.12.2020 року до Договору про постачання електричної енергії споживачу №БЕТ20.05-34 від 04.05.2020 року, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради (18028, м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 210, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІОЕНЕРДЖІТРАНС» (07200, Київська обл., Іванківський район, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 89, ).

4. Визнати недійсною Додаткову угоду №7 від 29.12.2020 року до Договору про постачання електричної енергії споживачу №БЕТ20.05-34 від 04.05.2020 року, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Черкаської міської ради (18028, м. Черкаси, вул. Самійла Кішки, 210, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БІОЕНЕРДЖІТРАНС» (07200, Київська обл., Іванківський район, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 89, ) в частині включення ціни за 1 кВт на год електроенергії в розмірі 2,31 грн. та в частині обсягу поставленої електричної енергії за цією ціною.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЕНЕРДЖІТРАНС» (07200, Київська обл., Іванківський район, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 89, ) на користь Департаменту охорони здоров`я та медичних послуг Черкаської міської ради (18000, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36, ) 51221 (п`ятдесят одну тисячу двісті двадцять одну) грн. 10 коп. вартості недоотриманої електричної енергії.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОЕНЕРДЖІТРАНС» (07200, Київська обл., Іванківський район, смт. Іванків, вул. Івана Проскури, 89, ) на користь Черкаської обласної прокуратури (18001, м. Черкаси, вул. Богдана Хмельницького, 60, ) 4962 (чотири тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

7. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256,257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 29.09.2023 року.

Суддя Д.Г. Заєць