номер провадження справи 16/2/22
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2023 Справа № 908/129/22 (908/2085/23)

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ніколаєнка Романа Анатолійовича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників матеріали за позовом

позивача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до відповідача - Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (69063, м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, 7, ), скорочена назва - ПрАТ «ЗКФ»

про стягнення 62 657,06 грн заборгованості із заробітної плати

в межах справи № 908/129/22 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (69063, м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, 7, )

Ліквідатор арбітражний керуючий Саланська Ілона Любомирівна (69001, м.Запоріжжя, бул. Шевченка, 10-а, оф. 2)

УСТАНОВИВ:

Ухвалою від 31.01.2022 у справі № 908/129/22 Господарський суд Запорізької області відкрив провадження у справі про банкрутство боржника - Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (), ввів мораторій на задоволення вимог кредиторів, ввів процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначив арбітражного керуючого Саланську Ілону Любомирівну.

Постановою від 11.05.2023 у справі № 908/129/22 Господарський суд Запорізької області визнав боржника - ПрАТ «Запорізька кондитерська фабрика» банкрутом та відкрив відносно нього ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначив арбітражного керуючого Саланську Ілону Любомирівну.

26.06.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 про стягнення з ПрАТ «Запорізька кондитерська фабрика» 62 657,06 грн заборгованості із заробітної плати.

У відповідності до ч.2 ст.7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

За результатами автоматизованого розподілу розгляд згаданої позовної заяви призначено судді Ніколаєнку Р.А., який здійснює провадження у справі про банкрутство ПрАТ «ЗКФ» (протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.06.2023).

Ухвалою від 03.07.2023 суд прийняв позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду в межах справи про банкрутство ПрАТ «ЗКФ», відкрив провадження з розгляду заяви, визначив розглядати позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи з урахуванням особливостей, встановлених Кодексом України з процедур банкрутства, розгляд справи по суті ухвалив розпочати через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 4 ст.240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 5 ст.240 ГПК України унормовано, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 248 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Наразі в Україні триває воєнний стан, який введений згідно з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжувався.

Діяльність судів України в період воєнного стану регламентується, зокрема, Законом України «Про правовий режим воєнного стану», ст. 12-2 якого встановлено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України (ч.1). Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ч.2).

Згідно зі ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України (ч.1). Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється (ч.2). У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів (ч.3).

Господарський суд Запорізької області не зупиняв та здійснює судочинство в умовах воєнного стану, враховуючи роз`яснення Верховного Суду про особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, оприлюднені 04.03.2022.

Суд здійснив розгляд даної справи за межами, але у об`єктивно можливі строки, які через військову збройну агресію проти України стали залежними від умов та обставин воєнного стану, зважаючи на оголошення воєнних тривог через загрози ракетних обстрілів, періодичне значне підвищення рівню небезпекової ситуації у м.Запоріжжі, необхідністю у зв`язку з цим убезпечення як відвідувачів так і працівників суду. Наряду з цим існує надмірне навантаження судді у справах.

Розгляд даної справи був здійснений судом без невиправданих зволікань, наскільки це було можливим за вказаних умов, у межах розумного строку в контексті положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 - Позивач пояснила, що працювала на підприємстві Відповідача ПрАТ «ЗКФ» на посаді заступника головного бухгалтера, 31.11.2022 була звільнена з роботи за власним бажанням, однак Відповідач всупереч вимогам закону не виплатив при звільненні належну Позивачу заробітну плату, в тому числі компенсацію за невикористану відпустку, загальний розмір заборгованості склав 62657,06 грн.

Відповідач (ліквідатор Відповідача) направив суду відзив на позовну заяву (від 12.07.2023), згідно з яким визнав позов внаслідок його законності та обґрунтованості.

Вивченням матеріалів справи, наданням оцінки правовідносинам сторін, суд встановив наступне та дійшов таких висновків.

Відомостями трудової книжки ОСОБА_1 підтверджується, що її було прийнято на посаду провідного бухгалтера ПрАТ «ЗКФ» згідно наказу №3 від 06.01.2016 по ПрАТ «ЗКФ» та в подальшому Позивач працювала у ПрАТ «ЗКФ» на посаді заступника головного бухгалтера.

Згідно наказу №46-к від 30.11.2022 ОСОБА_1 було звільнено з роботи на підставі ст. 38 КЗпП України (розторгнення трудового договору за власним бажанням працівника).

За вимогами ст.47 Кодексу законів про працю України (КЗпПУ) роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

За приписами ст.116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно з письмовим повідомленням Відповідача Позивачу про нараховані та виплачені кошти (№ 141 від 02.12.2022), яке також підкріплено представленими розрахунковими листками за листопад та грудень 2022, розмір заборгованості Відповідача перед Позивачем з виплати заробітної плати складає 62657,06 грн, в тому числі 26134,95 грн - компенсація відпустки.

Відповідач у відзиві визнав існування заборгованості у заявленій сумі, докази сплати цієї заборгованості пізніше та станом на час ухвалення рішення відсутні.

Позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, належно підтвердженими наданими доказами, внаслідок чого позов суд задовольнив. З Відповідача на користь Позивача підлягає стягненню заборгованість з невиплаченої заробітної плати, з урахуванням компенсації за невикористану відпустку, в розмірі 62657,06 грн.

Згідно зі ст.237 ГПК України при ухваленні рішення суд здійснює розподіл між сторонами судових витрат.

В даному випадку Позивач звільнений від сплати судового збору згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір».

У відповідності до ч.2 ст.129 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Отже, виходячи з суми стягнення, з Відповідача в дохід бюджету підлягає стягненню 2684,00 грн судового збору.

На підставі викладеного, ст. 2, 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 20, 129, 236-238, 247, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (69063, м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, 7, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 62657 /шістдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят сім/ грн 06 коп. заборгованості із заробітної плати.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Запорізька кондитерська фабрика» (69063, м.Запоріжжя, вул.Святого Миколая, 7, ) в дохід державного бюджету України 2684 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/ грн 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Копії рішення надіслати сторонам спору, представнику позивача, ліквідатору ПрАТ «ЗКФ» (за наявності відомостей - на адреси електронної пошти з КЕП судді, до кабінетів Електронного суду).

Відповідно до ст.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту за правилами, визначеними ст. 254, 256-259 ГПК України.

Рішення складено та підписано 22.09.2023.

Суддя Р.А.Ніколаєнко