РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2023Справа № 910/14520/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участю секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи № 910/14520/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С І Е Л" (Україна, 03058, м. Київ, вул. Слов`янська, буд. 28, кв. 84; ідентифікаційний код: 42324904)

до Акціонерного товариства "Укрпошта" (Україна, 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22; ідентифікаційний код: 21560045)

про стягнення 779 240,58 грн

Представники учасників справи:

від позивача: Цимбалюк О.П., ордер серії ВК № 1051282 від 22.08.2022;

від відповідача: Соболь М.П., довіреність № 180123-01/Р-121 від 18.01.2023.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "С І Е Л" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства "Укрпошта" (далі - відповідач) про стягнення 779 240,58 грн, з яких 630 391,80 грн заборгованості, 78 273,27 грн пені, 60 431,99 грн інфляційних втрат та 10 143,52 грн 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором № 270521-05/127ПсЕ від 27.05.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/14520/22, справу визнано судом малозначною та постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), встановлено відповідачу строк - протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

09.01.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

11.01.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на заперечення відповідача.

20.01.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на відсутність доказів, з якими пов`язується виникнення обов`язку з оплати поставленого товару.

25.01.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому він зазначає про хибність доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, та вказує, що строк виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором є таким, що настав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 було задоволено заяву АТ "Укрпошта" із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, справу № 910/14520/22 постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі, підготовче засідання призначено на 22.03.2023.

У підготовче засідання 22.03.2023 з`явився представник позивача, представник відповідача не з`явився, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання сторони були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась, при цьому від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У підготовчому засіданні 22.03.2023 судом було продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та оголошено перерву до 19.04.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.03.2023, в порядку статей 120, 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідача було повідомлено про те, що підготовче засідання призначено на 19.04.2023.

19.04.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

У підготовче засідання 19.04.2023 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 19.04.2023 судом було оголошено перерву до 17.05.2023.

У підготовче засідання 17.05.2023 з`явились представники сторін.

У підготовчому засіданні 17.05.2023 суд відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 14.06.2023.

У судове засідання 14.06.2023 з`явились представники сторін.

У судовому засіданні 14.06.2023 судом було оголошено перерву до 05.07.2023.

У судове засідання 05.07.2023 з`явились представники сторін.

У судовому засіданні 05.07.2023 судом було оголошено перерву до 09.08.2023.

У судове засідання 09.08.2023 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце проведення судового засідання сторони були повідомлені належним чином, явка представників сторін обов`язковою судом не визнавалась, проте від представників сторін надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 09.08.2023 судом було оголошено перерву до 23.08.2023.

У судове засідання 23.08.2023 з`явились представники сторін.

У судовому засіданні 23.08.2023 судом було оголошено перерву до 20.09.2023.

У судове засідання 20.09.2023 з`явились представники сторін.

Представник позивача надала суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача надав суду усні пояснення по суті спору, проти позову заперечував.

У судовому засіданні 20.09.2023 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

27.05.2021 між Акціонерним товариством "Укрпошта" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "С І Е Л" (постачальник) було укладено Договір № 270521-05/127ПсЕ (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується: поставити покупцю у власність товар, найменування, якість та технічні характеристики, кількість та ціна якого визначаються згідно з Специфікацією, яка є Додатком № 1 до Договору (далі - товар), виконати роботи з монтажу згідно з умовами, наведеними у Додатку № 1 до Договору, підключення та налаштування товару (далі - роботи), надати послуги з обслуговування товару (далі - послуги), а покупець зобов`язується прийняти товар, виконані роботи та надані послуги і оплатити їх в порядку та на умовах цього Договору.

Отримувачем товару є відокремлений підрозділ Акціонерного товариства "Укрпошта", який згідно з Додатком № 6 до цього Договору уповноважений покупцем здійснити приймання товару після його поставки та виконання робіт і який є фактичним отримувачем товару та/або послуг за Договором (п. 1.5 Договору).

Згідно з пунктами 3.1, 3.2 Договору ціна Договору з ПДВ складає 10 499 991,00 грн, з яких вартість товару, що поставляється - 9 440 986,20 грн, вартість послуг з обслуговування товару - 1 059 004,80 грн.

Оплата за поставлений товар здійснюється покупцем до 20 числа місяця, наступного за звітним, в межах якого було поставлено товар на умовах та в порядку передбаченому Договором. Оплата здійснюється на підставі підписаного сторонами Зведеного акту, який складається у порядку, передбаченому умовами Договору, та за умови реєстрації постачальником до дати оплати в Єдиному реєстрі податкових накладних належним чином оформленої (-их) податкової (-их) накладної (-их) за операціями поставки товару (п. 4.1 Договору).

Підпунктом 5.1.1 пункту 5.1 Договору визначено, що поставка товару та виконання робіт здійснюється постачальником за заявкою покупця, підписаною уповноваженою особою покупця, у строки, що передбачені у Специфікації, але в будь-якому випадку не пізніше дати припинення дії Договору. Заявка є невід`ємною частиною Договору, в якій зазначається найменування та асортимент товару, кількість (обсяг) партії поставки, місце поставки, отримувач товару, посада та ПІБ відповідальної особи покупця тощо. Зразок заявки наведений у Додатку № 2 до Договору.

Електронні адреси та адреси для листування зазначені сторонами у розділі "Місцезнаходження та банківські реквізити сторін" цього Договору (п. 5.6 Договору).

Відповідно до п. 5.8 Договору приймання товару та прийняття виконаних робіт на предмет відповідності їх кількості, технічним вимогам товару та/або робіт, вимогам щодо якості товару та/або робіт визначених умовами Договору здійснюється уповноваженим представником покупця у присутності представника постачальника з складанням Акту технічного приймання, форма якого наведена в Додатку № 8 до Договору, який складається у двох примірниках (по одному для кожної із сторін) та підписується зазначеними представниками сторін.

Згідно з п. 5.10 Договору Акт приймання-передачі складається постачальником за кожною заявкою на підставі підписаного, у порядку передбаченому умовами Договору, Акту технічного приймання. Постачальник складає Акт приймання-передачі (у двох примірниках) станом на дату підписаного сторонами Акту технічного приймання та надає такий Акт покупцю у строк протягом 5 робочих днів з дати підписання сторонами Акту технічного приймання.

Покупець зобов`язаний розглянути Акт приймання-передачі протягом 5 робочих днів з моменту його отримання та підписати його або в цей же строк надати вмотивовану відмову від його підписання, в тому числі, у разі наявності неусунених недоліків (дефектів) товару та/або робіт, визначених в Акті технічного приймання (підп. 5.10.1 пункту 5.10 Договору).

У пункті 5.29 Договору визначено, що станом на останній календарний день звітного місяця, в якому здійснювалась поставка товару та виконання робіт, постачальник складає Зведений акт, орієнтовна форма якого наведена у Додатку № 7 до Договору, до якого включає вартість товару, поставка якого підтверджена підписаними сторонами Актами приймання-передачі за такий звітний місяць. Покупець зобов`язаний протягом 5 робочих днів з дати отримання Зведеного акту перевірити його зміст та показники, та підписати такий акт або повідомити постачальника про виявлені розбіжності даних Зведеного акту і підписаних, у порядку передбаченому умовами Договору, актів приймання-передачі за відповідний звітний період. За наявності зауважень до показників Зведеного акту він підписується сторонами після їх врегулювання. Зведений акт не є первинним документом, складається сторонами як акт звіряння обсягів і вартості поставки товару за відповідний календарний місяць для проведення розрахунків за поставлений товар.

Пунктом 7.5 Договору передбачено, що за прострочення оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний банківський день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 9.1 Договору він набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін (за наявності) та діє до дати, зазначеної у Специфікації. Припинення дії Договору чи його розірвання не звільняє будь-яку із сторін від обов`язку виконати свої зобов`язання за Договором, які виникли до такого припинення (розірвання) на підставі належно виконаного іншою стороною свого зобов`язання за Договором.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначає, що на виконання своїх договірних зобов`язань він відвантажив на користь відповідача товар загальною вартістю 630 391,80 грн, який відповідач прийняв, проте власні зобов`язання щодо оплати поставленого товару не виконав.

На підтвердження факту поставки позивач посилається на підписані та скріплені печатками сторін акти приймання передачі у кількості 41 шт. за період з 08.02.2022 по 29.04.2022 на загальну суму 581 109,00 грн, Зведений акт узгодження вартості поставленого товару від 01.04.2022 на суму 581 109,00 грн, а також односторонньо підписані ним акти приймання передачі у кількості 3 шт. від 23.02.2022 на загальну суму 49 282,80 грн, Зведений акт узгодження вартості поставленого товару на суму 49 282,80 грн.

31.05.2022 відповідач направив на адресу позивача повідомлення № 101.004.002.001.-2241-22 від 24.05.2022 про розірвання Договору в односторонньому порядку, у якому із посиланням на п. 9.2 Договору повідомив, що Договір вважатиметься припиненим з 01.07.2022.

Суд встановив, що постановою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2023 у справі № 910/5139/22 відмовлено у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "С І Е Л" до Акціонерного товариства "Укрпошта" про визнання недійсним вчиненого Акціонерним товариством "Укрпошта" правочину у формі Повідомлення № 101.004.002.002.-2241-22 від 24.05.2022 про розірвання Договору №270521-05/127ПсЕ від 27.05.2021, укладеного між Акціонерним товариством "Укрпошта" та Товариством з обмеженою відповідальністю "С І Е Л", в односторонньому порядку з 01 липня 2022 року.

До вирішення спору про визнання недійсним одностороннього правочину щодо розірвання Договору, позивач звертався до відповідача із претензію № 2/08-2022 від 08.08.2022, відповідно до якої вимагав сплатити 634 666,61 грн, з яких 581 109,00 грн заборгованості, 31 961,05 грн пені, 18 014,38 грн інфляційних втрат та 3 582,18 грн 3% річних.

Поряд із цим, листом № 4/08-2022 від 09.08.2022 позивач направив на адресу Хмельницької та Львівської дирекцій АТ "Укрпошта" акти приймання передачі у кількості 3 шт. від 23.02.2022 на загальну суму 49 282,80 грн та Зведений акт узгодження вартості поставленого товару на суму 49 282,80 грн.

Вказаний лист 11.08.2022 отримано Хмельницькою дирекцією АТ "Укрпошта" та 12.08.2022 Львівською дирекцією АТ "Укрпошта", що підтверджується витягами із сервісу відстеження поштових пересилань.

Крім того, отримання Хмельницькою дирекцією АТ "Укрпошта" від позивача актів приймання передачі від 23.02.2022 відповідач визнав та при цьому зауважив, що листування на адреси, які не визначені у Договорі, не відповідає умовам Договору.

У подальшому позивач направив відповідачу лист № 3/10-2022 від 06.10.2022, до якого долучив вищенаведені акти приймання передачі та Зведений акт у двох примірниках, і просив відповідача підписати вказані документи, один примірник повернути позивачу, а також оплатити поставлений товар.

Позивач зазначає, що відповідач отримав вказаний лист 11.10.2022, однак докази отримання відповідачем вказаного листа в матеріалах справи відсутні.

З огляду на те, що відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, позивач звернувся до суду з цим позовом, у якому просить стягнути з відповідача на свою користь 779 240,58 грн, з яких 630 391,80 грн заборгованості, 78 273,27 грн пені, 60 431,99 грн інфляційних втрат та 10 143,52 грн 3% річних.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності до положень статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частиною першою статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписом частини другої статті 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Укладений між сторонами Договір, з огляду на встановлений статтею 204 Цивільного кодексу України принцип правомірності правочину, є належною підставою, у розумінні статті 11 Цивільного кодексу України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків, та за своєю правовою природою є змішаним договором, який містить елементи договору поставки, який підпадає під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України, та договору про надання послуг, який підпадає під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Спірні правовідносини сторін стосуються неналежного, за доводами позивача, виконання відповідачем зобов`язання з оплати поставленого товару, а відтак, з урахуванням положень ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України, при вирішені цього спору слід керуватися законодавством про поставку (купівлю-продаж).

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Суд встановив факт поставки позивачем товару за Договором загальною вартістю 581 109,00 грн, про що свідчать наявні в матеріалах справи підписані та скріплені печатками обох сторін акти приймання-передачі від 10.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 10.02.2022 на суму 9 352,80 грн, від 10.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 09.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 09.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 09.02.2022 на суму 19 965,00 грн, від 09.02.2022 на суму 19 965,00 грн, від 08.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 08.02.2022 на суму 9 352,80 грн, від 08.02.2022 на суму 9 352,80 грн, від 08.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 08.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 08.02.2022 на суму 8 400,00 грн, від 08.02.2022 на суму 16 560,00 грн, від 09.02.2022 на суму 16 560,00 грн, від 09.02.2022 на суму 16 560,00 грн, від 01.04.2022 на суму 8 400,00 грн, від 01.04.2022 на суму 9 352,80 грн, від 01.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 01.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 01.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 01.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 01.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 21.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 21.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 21.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 21.04.2022 на суму 9 352,80 грн, від 21.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 21.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 21.04.2022 на суму 8 400,00 грн, від 21.04.2022 на суму 8 400,00 грн, від 21.04.2022 на суму 8 400,00 грн, від 21.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 21.04.2022 на суму 16 560,00 грн, від 21.04.2022 на суму 8 400,00 грн, від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн, від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн та від 29.04.2022 на суму 19 965,00 грн.

Вищезазначені акти приймання-передачі відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", будь-які істотні недоліки у них відсутні, відтак суд приймає їх як належні докази на підтвердження поставки товару позивачем та його прийняття відповідачем.

Крім того, в матеріалах справи наявні акти технічного приймання № 7 від 23.02.2022, № 14 від 23.02.2022, № 26 від 23.02.2022 та складені на їх підставі й односторонньо підписані позивачем акти приймання-передачі від 23.02.2022 на суму 19 965,00 грн, від 23.02.2022 на суму 19 965,00 грн та від 23.02.2022 на суму 9 352,80 грн.

Суд встановив, що вищенаведені акти приймання-передачі, разом із Зведеним актом узгодження вартості поставленого товару на суму 49 282,80 грн, позивач листом № 4/08-2022 від 09.08.2022 направив на адреси Хмельницької та Львівської дирекцій АТ "Укрпошта".

Однак таке направлення позивачем суд не може визнати належним виконанням умов п. 5.10 Договору, яким передбачено, що постачальник складає Акт приймання-передачі (у двох примірниках) станом на дату підписаного сторонами Акту технічного приймання та надає такий Акт покупцю у строк протягом 5 робочих днів з дати підписання сторонами Акту технічного приймання, оскільки покупцем за Договором є саме АТ "Укрпошта", натомість Хмельницька та Львівська дирекції АТ "Укрпошта" є отримувачами товару у розумінні п. 1.5 Договору. Електронні адреси та адреси для листування зазначені сторонами у розділі "Місцезнаходження та банківські реквізити сторін" цього Договору (п. 5.6 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, акти технічного приймання №7 від 23.02.2022, №14 від 23.02.2022, №26 від 23.02.2022, акти приймання-передачі від 23.02.2022 у двох примірниках та Зведений акт узгодження вартості поставленого товару на суму 49 282,80 грн були направлені відповідачу листом № 3/10-2022 від 06.10.2022.

Позивач зазначає, що відповідач отримав вказаний лист 11.10.2022, однак докази отримання відповідачем вказаного листа в матеріалах справи відсутні.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідач, керуючись пунктом 9.2 Договору, заявив про його розірвання з 01.07.2022, надіславши позивачу повідомлення №101.004.002.001.-2241-22 від 24.05.2022.

За приписами частин 1, 3 статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються (ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України).

Із аналізу вказаних норм законодавства вбачається, що на відміну від визнання договору недійсним, розірвання договору припиняє його дію лише на майбутнє і не скасовує сам факт укладення та дії договору включно до моменту його розірвання.

Суд вставив, що акти технічного приймання №7 від 23.02.2022, №14 від 23.02.2022, №26 від 23.02.2022 підписані та скріплені печатками обох сторін. Від імені відповідача вказані акти підписані представниками відокремлених підрозділів АТ "Укрпошта".

В силу п. 5.8 Договору приймання товару та прийняття виконаних робіт на предмет відповідності їх кількості, технічним вимогам товару та/або робіт, вимогам щодо якості товару та/або робіт визначених умовами Договору, здійснюється уповноваженим представником покупця у присутності представника постачальника з складанням Акту технічного приймання, форма якого наведена в Додатку № 8 до Договору, який складається у двох примірниках (по одному для кожної із сторін) та підписується зазначеними представниками сторін.

У вищенаведених актах зазначено про відповідність товару технічним вимогам та про відсутність зауважень щодо якості товару.

Дослідивши надані позивачем акти технічного приймання суд встановив, що вони містять найменування суб`єктів господарювання, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, найменування товару, його кількість та інші необхідні реквізити, тобто відповідають вимогам законодавства, тому є первинними документами, які фіксують факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар, безвідносно до того, що за умовами Договору поставка мала підтверджуватись актом приймання-передачі.

У цьому контексті суд відхиляє доводи відповідача із посиланням на п. 5.11 Договору про те, що право власності на товар переходить після його поставки і прийняття виконаних робіт у відповідному місці поставки на підставі оформлених актів приймання-передачі, оскільки внаслідок розірвання Договору припинились обов`язки сторін щодо вчинення визначених Договором дій з оформлення факту передачі товару.

Отже, з огляду на розірвання Договору, безвідносно до наявності підписаних обома сторонами актів приймання-передачі, акти технічного приймання свідчать про фактичну поставку позивачем товару на виконання умов Договору та його прийняття відповідачем.

Так, за актами технічного приймання № 7 від 23.02.2022 та № 14 від 23.02.2022 було поставлено товар: "Кондиціонер Daiko ASP-H24INX21", а за Актом технічного приймання №26 від 23.02.2022 - товар: "Кондиціонер Daiko ASP-H12INX21", вартість яких відповідно до Специфікації у редакції Додаткової угоди № 2 від 08.11.2021 до Договору становить 16 637,50 грн та 7 794,00 грн за одиницю без ПДВ відповідно.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

За приписами частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням погодженого сторонами у пункті 4.1 Договору порядку розрахунків, зобов`язання відповідача з оплати товару вартістю 581 109,00 грн мало бути виконане до 20 числа місяця, наступного за звітним, а саме з урахуванням підписання сторонами Зведеного акту від 01.04.2022 на суму 581 109,00 грн - до 20.05.2022.

Відтак, приймаючи до уваги умови укладеного сторонами Договору, суд приходить до висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань в розмірі 581 109,00 грн є таким, що настав.

Поряд із цим, оскільки під час дії Договору у відповідача не виник обов`язок з оплати товару вартістю 49 282,80 грн з огляду на узгоджені у Договорі умови оплати, до визначення моменту виникнення грошового зобов`язання з оплати цього товару підлягають застосуванню положення ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідно до яких якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пред`явлення вимоги має бути вчинено кредитором в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до боржника. Оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги кредитором, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом, як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Відтак суд дійшов висновку про те, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань в розмірі 49 282,80 грн є таким, що настав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Докази сплати відповідачем заборгованості в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, оскільки невиконання грошового зобов`язання відповідачем підтверджується матеріалами справи, доказів сплати боргу відповідач не надав, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 630 391,80 грн визнається судом обґрунтованою.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 78 273,27 грн пені, 60 431,99 грн інфляційних втрат та 10 143,52 грн 3% річних.

У разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, не виконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами частин 1, 2 статті 551 Цивільного кодексу України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до п. 7.5 Договору за прострочення оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний банківський день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Суд відзначає, що розірвання з 01.07.2022 Договору припиняє його дію на майбутнє, при цьому припинення зобов`язань сторін за Договором не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії Договору. Таким чином, в результаті розірвання Договору сторона не звільняється від відповідальності, якщо інше не було передбачено сторонами під час укладення додаткової угоди про розірвання договору (така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.03.2023 у справі №916/1437/22).

Відтак суд дійшов висновку про наявність у позивача права вимагати від відповідача сплати пені за прострочення здійснення оплати поставленого товару до 01.07.2022, тобто до моменту розірвання Договору.

За підрахунком суду, обґрунтованою та такою, що підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача є пеня в розмірі 16 852,19 грн.

Водночас позивачем безпідставно нараховано пеню на заборгованість з оплати товару вартістю 49 282,80 грн, оскільки момент виконання відповідачем цих грошових зобов`язань пов`язаний із пред`явленням відповідної вимоги позивачем, про що суд зазначив вище. Матеріали справи не містять доказів вручення відповідачу вимоги про виконання цих грошових зобов`язань, отже на момент пред`явлення позову ці зобов`язання не були простроченими.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, нарахованих на заборгованість в розмірі 581 109,00 грн, суд встановив його арифметичну вірність, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню в заявленому розмірі.

Втім у стягненні з відповідача 3% річних, нарахованих на заборгованість в розмірі 49282,80 грн слід відмовити з вищенаведених мотивів.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частинами 1, 2 статті 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено часткову обґрунтованість заявленого позову, відтак до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають заборгованість в розмірі 630391,80 грн, пеня в розмірі 16852,19 грн, інфляційні втрати в розмірі 60431,99 грн та 3% річних в розмірі 10030,10 грн.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 10765,59 грн. Решта сплаченого судового збору в розмірі 923,02 грн залишається за позивачем.

Враховуючи, що позивачем внесено суму судового збору в більшому розмірі, ніж передбачено законом, сума переплати - 0,01 грн може бути йому повернута в порядку ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 129, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Укрпошта" (Україна, 01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 22; ідентифікаційний код: 21560045) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "С І Е Л" (Україна, 03058, м. Київ, вул. Слов`янська, буд. 28, кв. 84; ідентифікаційний код: 42324904) заборгованість в розмірі 630 391 (шістсот тридцять тисяч триста дев`яносто одна) грн 80 коп., пеню в розмірі 16 852 (шістнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) грн 19 коп., інфляційні втрати в розмірі 60 431 (шістдесят тисяч чотириста тридцять одна) грн 99 коп., 3% річних в розмірі 10 030 (десять тисяч тридцять) грн 10 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 10 765 (десять тисяч сімсот шістдесят п`ять) грн 59 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 923,02 грн покласти на позивача.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 27.09.2023

Суддя О.В. Нечай