УХВАЛА

27 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 911/926/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Київської області

(суддя - Мальована Л.Я.)

від 07.12.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Коротун О.М., судді - Сулім В.В., Майданевич А.Г.)

від 15.05.2023

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон"

до 1) Приватного підприємства "Корона-Сервіс+";

2) ОСОБА_1

про стягнення 5 641 499,14 грн

ВСТАНОВИВ:

1. У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "Альбіон" (надалі - Товариство) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства "Корона-Сервіс+" (надалі - Підприємство) та ОСОБА_1 (надалі - ОСОБА_1 ) про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог) в сумі 5 641 499,14 грн, з яких: 4 057 959,03 грн основного боргу та 1 583 540,11 грн 70% річних.

2. Позов обґрунтований невиконанням лізингоодержувачем - Підприємством зобов`язань за основним договором фінансового лізингу № 13АН-21 від 05.07.2021, що є підставою для виникнення солідарного обов`язку у поручителя - ОСОБА_1 відповідно до договору поруки №1П/13АН-21 від 06.07.2021 у повному обсязі відповідати перед лізингодавцем - Товариством за цими зобов`язаннями.Також у зв`язку із простроченням грошового зобов`язання, позивач, відповідно до приписів частини другої статті 625 ЦК України та пункту 8.1 договору, нарахував 70 % річних.

3. Рішенням Господарського суду Київської області від 07.12.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023, позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Підприємства та ОСОБА_1 на користь Товариства - 4 057 959,03 грн боргу, 1 583 540,11 грн 70 % річних. Стягнуто з Підприємства та ОСОБА_1 на користь Товариства по 42 311,25 грн судового збору та по 22 500,00 грн судових витрат на професійну правничу допомогу.

4. Суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що відповідач прострочив грошове зобов`язання, і відповідно до приписів частини другої статті 625 ЦК України та пункту 8.1 договору позивач правомірно нарахував та просив суд стягнути 70 % річних. Щодо посилань заявника на наявність обставин непереборної сили, суд апеляційної інстанції зазначив, що договір фінансового лізингу був укладений ще 05.07.2021, всі його умови (зокрема і пункт 8.1. з визначенням річних у розмірі 70 %) було погоджено сторонами, що не заперечується, зокрема, відповідачем та частково виконувалось останнім; часткове невиконання договору відповідачем 1 розпочалось ще до військової агресії росії проти України, прострочення відбулось з жовтня 2021 року. Підстави для застосування положень статті 617 ЦК України відсутні.

5. 12.06.2023 ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить судові рішення попередніх інстанцій скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким у частині стягнення 70 % річних відмовити.

6. Ухвалою Верховного Суду від 19.06.2023 касаційну скаргу залишено без руху на підставі пункту 5 частини другої, пункту 2 частини четвертої статті 290, частини другої статті 292 ГПК України (уточнення підстав касаційного оскарження судових рішень та подання документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 169 245,00 грн). Відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023. Надано скаржниці строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

7. Відмовляючи у задоволенні клопотання про зменшення розміру судового збору Верховний Суд, керуючись правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20, від 11.05.2022 у справі № 912/2829/21, виходив з того, що правові підстави для його задоволення відсутні, оскільки ОСОБА_1 не є позивачем у справі, не підпадає під коло осіб, на яких розповсюджуються норми статті 8 Закону України "Про судовий збір", предметом позову не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

8. Ухвала Верховного Суду від 19.06.2023 була надіслана представнику скаржниці - адвокату Тюпу Е.О. на зазначену в касаційній скарзі поштову адресу, яка 07.08.2023 повернулася до Суду з відміткою Укрпошти на поштовому конверті "за закінченням терміну зберігання".

9. У зв`язку з поверненням вказаної ухвали до суду, 29.08.2023 цю ухвалу повторно було надіслано скаржниці на її поштову адресу, а також на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 , які зазначені у касаційній скарзі, що підтверджується роздруківкою з електронної пошти секретаря судового засідання Верховного Суду.

10. Повторно надіслана ухвала Верховного Суду від 19.06.2023 повернулася до Суду 13.09.2023 з відміткою Укрпошти на поштовому конверті "адресат відсутній за вказаною адресою".

11. З огляду на те, що ухвалу Верховного Суду від 19.06.2023 було надіслано за адресами, повідомленими безпосередньо скаржником, то Суд вважає, що ухвала направлена за належною адресою.

12. Скаржник недоліки поданої касаційної скарги не усунув. Уточненої редакції касаційної скарги, а також доказів сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі у визначений строк суду не надав.

13. Відповідно до частин третьої, сьомої статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

14. Згідно з пунктом 5 частини шостої статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

15. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 20.07.2021 у справі № 916/1178/20, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі № 910/16249/19 та від 19.05.2021 у справі № 910/16033/20).

16. З огляду на правильність зазначення адреси скаржника на поштових конвертах, вказаної в матеріалах касаційної скарги, враховуючи термін зберігання поштової кореспонденції відділенням поштового зв`язку і її повернення до касаційного суду "за закінченням встановленого строку зберігання" та "за відсутністю адресата за вказаною адресою", Верховний Суд дійшов висновку, що останнім днем строку для усунення недоліків касаційної скарги необхідно вважати 15.09.2023, оскільки 05.09.2023 - день проставлення поштової відмітки про причину повернення останнього конверту.

17. Статтею 292 ГПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, тобто суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг.

18. Згідно з частиною четвертою статті 174 ГПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

19. Враховуючи викладене, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню на підставі статті 174 та частини п`ятої статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 290, частиною п`ятою статті 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Київської області від 07.12.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2023 у справі № 911/926/22 повернути скаржниці.

2. Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами надіслати скаржниці.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 242 цього Кодексу.

4. Касаційну скаргу залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко