ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2023 р. Справа № 916/2412/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Склезь Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88; ),

до: Селекційно-генетичного інституту-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (СГІ-НЦНС) (65036, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3; ),

про стягнення 668284,54 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - адвокат Рябоконь В.І., довіреність № 04/16/09 від 16.09.2022;

від відповідача - не з`явився.

Обставини справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Селекційно-генетичного інституту-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (СГІ-НЦНС) про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 668284,54 грн. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.

Ухвалою суду від 09.06.2023 прийнято позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2412/23. Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 11.07.2023 о 14:50 год. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позовну заяву, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст. 165 ГПК України - протягом 15 днів з дня отримання даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст. 166 ГПК України - протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України - протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Копії письмових доказів, які подаються до суду, оформити відповідно до вимог ст. 91 ГПК України та п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України № 55 від 07.04.2003. Зобов`язано відповідача повідомити суду офіційну електронну адресу та (або) адресу електронної пошти в порядку ст.ст. 6, 162, 165 ГПК України. Викликати учасників справи у підготовче засідання, призначене на 11.07.2023 о 14:50 год. Повідомлено учасників справи про можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, можливість подати процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис".

У підготовчому засіданні 11.07.2023 судом було оголошено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 01.08.2023 о 09:40 год.

Ухвалою суду від 11.07.2023 повідомлено Селекційно-генетичний інституту-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (СГІ-НЦНС), що наступне підготовче засідання у справі № 916/2412/23 призначене на 01.08.2023 о 09:40 год.

Ухвалою суду від 01.08.2023 закрито підготовче провадження у справі № 916/2412/23, постановлено здійснити розгляд справи № 916/2412/23 по суті впродовж розумного строку, призначено справу до судового розгляду по суті на 21.09.2023 о 14:10 год. (Дата судового засідання визначена з урахуванням перебування судді у відпустці). Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 21.09.2023 о 14:10 год.

Представник відповідача у судове засідання 21.09.2023 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача у судовому засіданні 21.09.2023 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві.

Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута без участі представника відповідача.

У судовому засіданні 21.09.2023 після повернення з нарадчої кімнати судом відповідно до ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення і повідомлено представнику позивача про орієнтований час складення повного рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими часниками роздрібного ринку електричної енергії регулюються Законом України "Про ринок електричної енергії" від 13 квітня 2017 року (надалі - Закон) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП № 312 від 14 березня 2018 року (надалі - Правила або ПРРЕЕ).

Пункт 1.2.8 ПРРЕЕ передбачає, що постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який розробляється постачальником універсальних послуг на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (додаток 6 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Матеріали свідчать, що 04.10.2022 між Селекційно-генетичним інститутом-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (надалі - споживач або відповідач) і ТОВ „ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" (надалі - постачальник або позивач) був укладений договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 02-99U- ПУП (надалі - Договір про постачання, або Договір) у паперовій формі на умовах обраної комерційної пропозиції № 2/1-УП, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору на умовах комерційної пропозиції № 1-УП, яка є додатком 3 до Договору.

У зв`язку з фактичним укладенням між сторонами Договору про постачання ТОВ „ООЕК", для СГІ-НЦНС був відкритий особовий рахунок № 02-99U .

Умовами вищезазначеного Договору встановлено, що ТОВ „ООЕК" продає електричну енергію СГІ-НЦНС для забезпечення потреб електроустановок останнього, а відповідач оплачує ТОВ "ООЕК" вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно п. 13.1. Договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та укладається на період дії воєнного стану в Україні та 30 днів після припинення воєнного стану або скасування такого стану, а в частині виконання зобов`язання за договором - до повного їх виконання.

Згідно п. 8 укладеної комерційної пропозиції, Договір набирає чинності з дати оплати рахунка, отриманого від постачальника, або з дати початку фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії, або з дати, зазначеної як початок постачання в заяві-приєднання, або з дати підписання споживачем заяви-приєднання до умов Договору, якщо постачальником не буде відмовлено в приєднання протягом триденного строку. Договір укладається згідно наказу Міністерства енергетики України № 148 від 13.04.2022 на період дії воєнного стану в України та 30 днів після завершення воєнного стану або скасування такого стану, а в частині розрахунків Договір діє до повного виконання.

Згідно п. 4.3 ПРРЕЕ, дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленим Кодексом комерційного обліку.

Відповідно до п. 5 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018, Оператор системи надає послуги комерційного обліку споживачам. За п. 8.6.1 "Кодексу комерційного обліку", що затверджений постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 зчитування показів лічильників проводиться постачальником послуг комерційного обліку (ППКО), або оператором системи, або споживачем та передаються адміністратору комерційного обліку (АКО) для проведення розрахунків та виставлення рахунків учасникам ринку на основі фактичних даних комерційного обліку.

Пунктом 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії встановлено, що розрахунки між споживачем та електропостачальником здійснюються за даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку. На даний час, на підставі п. 10 Постанови НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 функції оператора комерційного обліку покладені на оператора системи розподілу у межах території своєї ліцензованої діяльності, а саме - Акціонерне товариство „ДТЕК Одеські електромережі".

За розрахунковий період з листопада по грудень 2022 року позивачем від Акціонерного товариства „ДТЕК Одеські електромережі" як оператора системи розподілу, отримано дані щодо фактичного споживання електричної енергії відповідачем.

З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № 02-99U у період з листопада по грудень 2022 року відповідачем було спожито 108652 кВт.год. електричної енергії. Обсяги споживання підтверджуються довідками АТ „ДТЕК Одеські електромережі".

На підставі вищезазначених даних, позивачем було виписано відповідачу та отримано представником останнього, рахунки за спожиту електричну енергію на загальну вартість 668284,54 грн, а саме: № 02-99U/1 від 02.12.2022 та №02-99U/2 від 03.01.2023.

На підставі п. 5.10. Договору, оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Пунктом 2 Комерційної пропозиції № 2/1-УП, встановлено, що споживач здійснює повну оплату вартості фактично спожитого обсягу електроенергії на протязі 5 робочих днів від дня отримання рахунку на підставі підписаного сторонами акту прийняття передавання товарної продукції у розрахунковому періоді, грошовими коштами на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ТОВ „ООЕК".

Позивач зазначає, що заборгованість відповідача за спожиту електроенергію за листопад по грудень 2022 складає 668284,54 грн.

Відсутність оплати відповідачем вартості спожитої електричної енергії у розмірі 668284,54 грн, стала підставою для звернення до суду позивача з даною позовною заявою.

Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКА ОБЛАСНА ЕНЕРГОПОСТАЧАЛЬНА КОМПАНІЯ" підлягають задоволенню, з наступних підстав.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст. 12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч. 1, ч. 7 ст. 193 ГК України).

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб`єктів, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення їм претензії чи звернення до суду.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникни на підставі укладеного між ними 04.10.2022 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 02-99U- ПУП.

Статтею 626 Цивільного кодексу України встановлено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що 04.10.2022 відповідач звернувся до позивача із заявою-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах обраної комерційної пропозиції. Датою початку постачання в заяві-приєднання споживачем зазначено з 23 вересня 2022 року. У зв`язку з фактичним укладенням між сторонами Договору про постачання електричної енергії споживачу (надалі - Договір) позивачем для відповідача було відкритий особовий рахунок № 02-99U .

За розрахунковий період з листопада 2022 року по грудень 2022 року позивачем від Акціонерного товариства „ДТЕК Одеські електромережі", як оператора системи розподілу, отримано дані щодо фактичного споживання електричної енергії відповідачем. З отриманих даних вбачається, що за особовим рахунком № 02-99U , у період з листопада по грудень 2022 року відповідачем було спожито 108652 кВт.год. Обсяг спожитої електричної енергії підтверджується довідкою Акціонерного товариства „ДТЕК Одеські електромережі". На підставі вищезазначених даних, позивачем було виставлено відповідачу рахунки за спожиту електричну енергію, які отримані представником останнього, а саме: № 02-99U/1 від 02.12.2022 та № 02-99U/2 від 03.01.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1. ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Дослідивши обставини спору, судом встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати спожитої електричної енергії, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідачем протилежного не доведено, у зв`язку з чим, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі по сплаті 668284,54 грн - є обґрунтованими, підтверджені відповідними доказами, а тому підлягають задоволенню судом.

Відповідно до статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідач, позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені Товариством з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд також враховує, що при зверненні до суду з позовом позивач подав докази сплати 8191,62 грн судового збору.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 16.11.2022 у справі № 916/228/22.

Оскільки позов був поданий через підсистему Електронний суд, тому позивач мав би сплатити 0,8*10 024,26 грн, що дорівнює 8019,42 грн.

З огляду на викладене, позивач просить повернути з державного бюджету України 172,20 грн надмірно сплаченого судового збору.

Суд, керуючись ст. 7 Законом України "Про судовий збір", вважає, що позивачу підлягає поверненню з державного бюджету України 172,20 грн надмірно сплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 8019,42 грн покладаються на відповідача.

Куруючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Селекційно-генетичного інституту-національного центру насіннєзнавства та сортовивчення (СГІ-НЦНС) (65036, м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88, ) заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 668284,54 грн та суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 8019,42 грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Повернути з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у м. Одесі Одеської області (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" (65007, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, буд. 88, ) суму судового збору у розмірі 172,20 грн, сплачений згідно платіжної інструкції № від 26.04.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-Західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Повне рішення складено 25 вересня 2023 р.

Суддя Нікітенко С.В.