Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023Справа № 910/3664/23

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши у спрощеному позовному провадженні господарську справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія "Хорс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ Простір"

про стягнення 182 142,96 грн.

без повідомлення учасників справи

В С Т А Н О В И В:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія "Хорс" (далі - ТОВ "ЗК "Хорс", позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ Простір" (далі - ТОВ "АГ Простір", відповідач) про стягнення штрафних санкцій та матеріальних втрат у загальній сумі 182 142,96 грн. за несвоєчасне повернення попередньої оплати.

Позов мотивований тим, що за умовами укладеного сторонами договору поставки № АТП 122/141221 від 14.12.2021 позивач сплатив на користь відповідача вартість замовленого товару в сумі 289 359,00 грн. в якості попередньої оплати. Однак, ТОВ "АГ Простір" порушило свої зобов`язання, товар на погоджених у договорі умовах не поставило. Обставини вказаного порушення вже були встановлені рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2022 у справі № 910/4193/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022, за яким з ТОВ "АГ Простір" була стягнута попередня оплата у сумі 289 359,00 грн, а також судовий збір у сумі 4 340,39 грн.

Указане рішення відповідач виконав лише 03.01.2023, тому ТОВ "ЗК "Хорс" нарахувало відповідачу пеню у сумі 97 351,47 грн., штраф у сумі 28 935,90 грн., інфляційні втрати у сумі 48 887,19 грн. та 3 % річних у сумі 6 968,40 грн, що разом становить 182 142,96, які просить стягнути в даному позові.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 03.04.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Установлено, що 14.12.2021 між ТОВ "ЗК "Хорс" (покупець) та ТОВ "АГ Простір" (постачальник) був укладений договір поставки № АТП 122/141221 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити та передати у власність покупцеві товарно-матеріальні цінності, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

Згідно з п. 3.1 договору ціна за одиницю товару, що поставляється за цим договором визначається в додатках до даного договору, із зазначенням еквіваленту в доларах США. Зміна ціни товару після виконання договору не допускається (п. 3.2 договору).

Відповідно до п. 5.1 договору товар поставляється партіями. Поставка кожної окремої партії товару за цим договором здійснюється в строк, в кількості та асортименті, які остаточно узгоджуються сторонами в замовленнях та/або додатках до даного договору (п. 5.2 договору).

Як передбачено п. 5.3 договору, строки та порядок поставки товару, якого на момент його замовлення покупцем немає на складі постачальника, оговорюються сторонами в додатках до цього договору. Місце та дата поставки товару погоджується сторонами при поставці кожної окремої партії товару та визначається сторонами в замовленнях та в додатках до договору (п. 5.4 договору).

Пунктом 6.2 договору сторони погодили порядок оплати, яким передбачена 100% попередня оплата, якщо інші умови не зазначені у кожному окремому додатку.

Згідно з п. 7.1 договору приймання-передача товару за кількістю та якістю проводиться покупцем згідно з транспортними та/або супровідними документами, а саме - акту приймання-передачі товару та акту виконаних робіт (у випадку виконання робіт по монтажу та/або налаштуванню товару). Результати приймання товару оформлюються видатковою накладною та/або актом приймання-передачі товару, підписаною відповідальними особами (п. 7.3).

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 14.12.2022. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання обов`язків взятих на себе за даним договором та від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 12.1, 12.2).

За змістом п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (ч. 6 вказаної статті).

Відповідно до ч. 1 ст. 662, 663 ЦК України у продавця існує обов`язок передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

У зв`язку з тим, що товар, який мав бути поставлений позивачу до 15.03.2022, відповідачем (ТОВ "АГ Простір") поставлений не був, ТОВ "ЗК "Хорс" звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача попередньої оплати. Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.09.2022 у справі № 910/4193/22, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.12.2022, з ТОВ "АГ Простір" була стягнута сума попередньої оплати у сумі 289 359,00 грн, а також судовий збір у сумі 4 340,39 грн.

Отже, рішенням господарського суду, що набрало законної сили, був встановлений факт неналежного виконання ТОВ "АГ Простір" договору поставки № АПТ 122/141221 від 14.12.2021 в частині своєчасної поставки обумовленого сторонами товару, а також факт сплати позивачем коштів попередньої оплати.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Із матеріалів справи вбачається, що стягнуту у справі № 910/4193/22 суму попередньої оплати відповідач перерахував ТОВ "ЗК "Хорс" 03.01.2023, що підтверджується банківською випискою з рахунку позивача.

У даному позові, у зв`язку з простроченням відповідачем зобов`язання за договором поставки, ТОВ "ЗК "Хорс" нарахувало ТОВ "АГ Простір" пеню у сумі 97 351,47 грн., штраф у сумі 28 935,90 грн., інфляційні втрати у сумі 48 887,19 грн. та 3 % річних у сумі 6 968,40 грн. за період з 16.03.2023 по 02.01.2023, які просить стягнути в судовому порядку.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

За змістом ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

У пункті 11.5 договору сторони погодили, що за порушення строків поставки товару постачальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни товару за кожен день прострочення передачі товару. У разі прострочення поставки товару більше ніж на 20 календарних діб, постачальник додатково сплачує покупцеві штраф у розмірі 10 % ціни непоставленого товару (недопоставленого) товару.

Провівши власний перерахунок суми штрафних санкцій з урахуванням умов договору, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня у сумі 89 820,20 грн., тобто у меншій сумі, ніж заявлена позивачем, оскільки за умовами договору строк його дії погоджено до 14.12.2022, відтак, частина пені, що нарахована за період з 15.12.2022 по 02.01.2023 (після припинення дії договору поставки), стягненню не підлягає. Також з відповідача належить стягнути штраф, який позивачем розрахований правильно та складає 28 935,90 грн, як просив позивач.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 48 887,19 грн. та 3 % річних у сумі 6 968,40 грн, нарахованих за період з 16.03.2023 по 02.01.2023, суд виходив з такого.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Вказані висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц, від 16.05.2018 у справі № 686/21962/15-ц.

У даному випадку позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати і 3 % річних на суму коштів попередньої плати, які є грошовою сумою та які перераховуються згідно з договором наперед у рахунок майбутніх розрахунків за товар, що мав бути поставлений. Отже, оскільки правовідношення, в якому у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати, є грошовим зобов`язанням, то на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.

Нарахування на суму боргу інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Вказані висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19), № 646/14523/15-ц (провадження № 14-591цс18), від 13.11.2019 у справі № 922/3095/18 (провадження № 12-105гс19), від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 (провадження № 12-79гс19).

Здійснивши перевірку правильності нарахування заявленої суми матеріальних втрат, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в сумі 48 887,19 грн. та 3 % річних у сумі 6 968,40 грн., тобто у сумах, заявлених позивачем.

Отже, позов ТОВ "ЗК "Хорс" підлягає частковому задоволенню у зв`язку з частковим задоволенням вимог про стягнення пені.

У разі часткового задоволення позову судові витрати, відповідно до ст. 129 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія "Хорс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ Простір" про стягнення 182 142,96 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГ Простір" (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 31, ідентифікаційний код 41002580) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія "Хорс" (20701, Черкаська область, Черкаський район, місто Сміла, вулиця Папаніна, будинок 55, ідентифікаційний код 41220048) пеню у сумі 89 820 (вісімдесят дев`ять тисяч вісімсот двадцять) грн. 20 коп., штраф у сумі 28 935 (двадцять вісім тисяч дев`ятсот тридцять п`ять) грн. 90 коп., інфляційні втрати у сумі 48 887 (сорок вісім тисяч вісімсот вісімдесят сім) грн. 19 коп., 3 % річних у сумі 6 968 (шість тисяч дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та судовий збір в сумі 2 619 (дві тисячі шістсот дев`ятнадцять) грн. 17 коп.

У решті вимог - відмовити.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2023 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.