ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"26" вересня 2023 р. Справа № 911/2939/23

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши матеріали позовної заяви у справі

за позовом: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС-Плюс» (08296, Київська обл., м. Ірпінь, смт Ворзель, вул. Ковельська, 2-а);

2) фізичної особи-підприємця Ласкіна Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 )

до Російської Федерації

про стягнення збитків

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СКС-Плюс» та фізична особа-підприємець Ласкін Сергій Миколайович звернулися до Господарського суду Київської області із позовною заявою від 21.09.2023 до Російської Федерації, у якій просять суд:

- стягнути з Російської Федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СКС-Плюс» 20813432,77 грн збитків, заподіяних внаслідок пошкодження Готельно-ресторанного комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, смт Ворзель, вул. Ковельська, 2-А, в результаті збройної агресії Російської Федерації, та 10800,00 грн витрат, понесених для проведення експертиз з метою визначення розміру завданих збитків;

- стягнути з Російської Федерації на користь фізичної особи-підприємця Ласкіна Сергія Миколайовича 94816749,33 грн збитків, заподіяних внаслідок пошкодження Готельно-ресторанного комплексу, що знаходиться за адресою: Київська область, Бучанський район, смт Ворзель, вул. Ковельська, 2-А, в результаті збройної агресії Російської Федерації, та 49200,00 грн витрат, понесених для проведення експертиз з метою визначення розміру завданих збитків.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачі посилаються на те, що у період з 03.03.2022, у результаті збройної агресії Російської Федерації, внаслідок ведення активних бойових дій (вибухів, влучання боєприпасів та їх уламків, маневрування військової техніки, влаштування тимчасових укріплень) безпосередньо на території Готельно-ресторанного комплексу, а також на прилеглій території до Готельно-ресторанного комплексу, будівлі та споруди Готельного-ресторанного комплексу зазнали руйнацій різного ступеню тяжкості та деякі повного знищення.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з приписами статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором України встановлено інші правила судочинства, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору.

Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави, за відсутності згоди компетентних органів цієї держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави, зокрема, в якості відповідача.

Так, відповідно до частини першої статті 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Відповідно до статті 5 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про юрисдикційні імунітети держав та їх власності від 02.12.2004 держава користується імунітетом, щодо себе та своєї власності, від юрисдикції судів іншої держави з урахуванням положень цієї Конвенції.

Згідно з положеннями статті 7 зазначеної Конвенції держава не може посилатися на імунітет від юрисдикції при розгляді у суді іншої держави по відношенню до будь-якого питання або справи, якщо вона явно висловила згоду на здійснення цим судом юрисдикції щодо такого питання або справи у силу: а) міжнародної угоди; b) письмового договору; або с) заяви у суді або письмового повідомлення у рамках конкретного розгляду.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19 щодо судового імунітету Російської Федерації у справах про відшкодування шкоди, завданої державою-агресором, Верховний Суд дійшов висновку, що Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії.

Крім того у постановах від 18.05.2022 у справах № 428/11673/19 та № 760/17232/20-ц Верховний Суд виклав правові висновки, згідно із якими підтримання юрисдикційного імунітету Російської Федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд зазначає, що звертаючись із позовом до Російської Федерації, для правильного вирішення спору позивачі не потребують згоди компетентних органів держави Російської Федерації на розгляд справи у судах України або наявності міжнародної угоди між Україною та Російською Федерацією з цього питання.

Також суд врахував правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 у справі № 308/9708/19, відповідно до якої національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом «генерального делікту).

Розглянувши позовну заяву і додані до неї документи, суд установив, що підстави для залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження відсутні, позов відповідає процесуальним вимогам статей 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України, а відтак суд приймає позовну заяву до розгляду і відкриває провадження у справі.

Згідно з пунктом 4 частини другої статті 176 Господарського процесуального кодексу України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначається за якими правилами позовного провадження (загального чи спрощеного) буде розглядатися справа.

Відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 247 Господарського процесуального кодексу України у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки ціна позову у цій справі перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження.

Крім того, враховуючи розірвання дипломатичних відносин України з Російською Федерацією, що унеможливлює надсилання копії цієї ухвали на адресу відповідача, повідомлення останнього про дату, час та місце проведення судових засідань у цій справі здійснюватиметься шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідного оголошення в порядку, передбаченому частинами четвертою і п`ятою статті 122 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 176, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 911/2939/23.

2. Здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

3. Призначити підготовче засідання на 30.10.2023 о 10:45. Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С.Петлюри, 16/108).

4. Встановити відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву із додержанням вимог статті 165 ГПК України до 20.10.2023.

5. Встановити позивачам строк для подання відповіді на відзив (відповідь) із додержанням вимог статті 166 ГПК України п`ять днів з дня отримання відзиву.

6. Викликати в підготовче засідання повноважних представників сторін. Повноваження представників мають бути підтверджені документами відповідно до статті 60 ГПК України.

7. Сторонам письмові докази, які подаються до господарського суду, оформити відповідно до вимог статті 91 ГПК України, а пояснення викласти письмово. Подача документів здійснюється через канцелярію Господарського суду Київської області із супровідним листом.

8. Повідомити учасників справи про можливість подати заяви по суті справи та заяви з процесуальних питань поштою або в електронному вигляді на електронну адресу суду () із застосуванням електронного підпису, або з використанням підсистеми Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд».

Інформацію по справі, що розглядається, сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щоткін