ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Справа№ 911/1398/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Іоннікової І.А.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

на рішення Господарського суду Київської області

від 03.11.2021 (повний текст рішення підписано 28.12.2021)

у справі №911/1398/21 (суддя - Мальована Л.Я.)

за позовом Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль»

до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України»

третя особа: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях

про стягнення 58 149 грн 82 коп

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 58 149 грн 82 коп., з яких: 48 309 грн 81 коп. борг; 2 257 грн 56 коп. пеня; 4 830 грн 99 коп. штраф; 575 грн 68 коп. 3% річних; 2 175 грн 78 коп. інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем, як орендарем, умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 1733 від 30.09.2015, в частині здійснення оплати.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.11.2021 у справі № 911/1398/21 позовні вимоги задоволено частково.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 28 404 грн 09 коп. основного боргу, 1 294 грн 33 коп. інфляційних витрат, 367 грн 04 коп. 3% річних, 1 596 грн 33 коп. пені та 2 270 грн 00 коп. судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків:

- за наявності письмового погодження орендодавця на відповідне зменшення орендної плати належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача, є орендна плата у розмір 30%, розрахована відповідно до визначеної Методики, із зменшенням на 50% відповідно до положень підпункту 2 пункту 1 Постанови № 611 та додатку 2, зокрема у спірний період з 01.08.2020 по 31.03.2021;

- оскільки судом визнано обґрунтованим зменшення орендної плати, то нарахування штрафних санкцій здійснюється на суму боргу з урахуванням цього зменшення;

- штраф є надмірно завищеним, тому в цій частині в позові відмовлено;

- позовні вимоги в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 367 грн. 04 коп. та інфляційні втрати підлягають частковому задоволенню в сумі 1294 грн. 33 коп.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» звернулося безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Київської області від 03.11.2021 у справі №911/1398/21 в частині відмови та ухвалити нове рішення, яким стягнути з Приватного акціонерного товариства »Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 37 349,54 грн, у т.ч. 28 404,07 грн основної заборгованості, 1 601,95 грн пені, 368,37 грн 3% річних, 1 294,33 грн інфляційних втрат, 5 680,82 грн штрафу.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Разіна Т.І.

Ухвалою суду витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/1398/21 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 03.11.2021 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №911/1398/21.

У подальшому, матеріали справи №911/1398/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Розпорядженням керівника апарату суду у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І. на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25., 2.3.49. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/1398/21.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді - Іоннікова І.А., Михальська Ю.Б.

Ухвалою суду відкрито апеляційне провадження у справі №911/1398/21 за апеляційною скаргою Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 03.11.2021 у справі №911/1398/21. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення підлягає здійсненню без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження після надходження матеріалів справи.

До канцелярії суду від Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» надійшов відзив на апеляційну скаргу.

До канцелярії суду від Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу.

До канцелярії суду від Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях надійшли пояснення.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Апеляційна скарга Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» обґрунтована наступними доводами:

- судом не враховано висновки щодо застосування норм права, які визначають підстави і порядок внесення змін до умов договору в частині розміру орендної плати на підставі постанови КМУ №611, викладені у постановах правових позицій Верховного Суду України (постанови від 18.03.2015 у справі №3-19гс15, від 29.03.2017 у справі №916/1689/15) та Верховного Суду (постанова від 15.02.2018 у справі №916/1578/15-г), оскільки до моменту внесення змін до договору орендар зобов`язаний сплачувати оренду плату в розмірі, передбаченому чинним договором оренди;

- Постановою КМУ №611 не визначено окремого порядку щодо звільнення орендарів від орендної плати та/або нарахування орендної плати у розмірі 50 відсотків суми нарахованої орендної плати, а тому мають застосовуватись загальні положення щодо зміни істотних умов договору, визначені Законом;

- правові підстави для застосування Постанови КМУ №611 наявні лише з моменту внесення відповідних змін до умов договору;

- розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін договору з обов`язковим укладенням письмового договору, однак такі зміни сторонами не вносились.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Міжнародні Авіалінії України» у поданому відзиві на апеляційну скаргу позивача заперечило проти доводів апеляційної скарги, яку просить суд залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, зазначаючи, що судом правомірно встановлено, що орендна плата за спірний період має нараховуватись у розмірі 50% з урахування постанови КМУ №611 без внесення відповідних змін до договору, а судова практика, на яку посилається позивач, не може бути застосована до даних правовідносин, оскільки в ній відсутні висновки щодо застосування вказаної постанови КМУ.

Державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» у поданій відповіді на відзив на апеляційну скаргу заперечує проти доводів відзиву відповідача та просить суд не враховувати його при розгляді справи.

Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях надало суду пояснення, у яких зазначило, що наказом від 26.10.2020 №672 відповідачу встановлено нарахування орендної плати у розмірі 50 відсотків і станом на 16.02.2022 заборгованість з орендної плати становить 8003,02 грн.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не вчинялись.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

30.09.2015 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Київській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях (далі орендодавець, третя особа) та Приватним акціонерним товариством Авіакомпанія Міжнародні авіалінії України (далі орендар, відповідач) укладено договір оренди № 1733 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі договір) та додатки до нього, що є невід`ємними його частинами, відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлове приміщення №27 на 1-му поверсі бізнес центру вантажного терміналу (інв. №47565), площею 24,5 кв.м (далі - Майно), що розміщене за адресою: Київська обл., м. Бориспіль, Аеропорт та перебувають на балансі ДП МА «Бориспіль».

Згідно з п. 2.1 та п. 2.4 договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами договору та акту приймання-передачі майна. Обов`язок щодо складання акта приймання-передачі при укладенні договору покладається на орендодавця, а при поверненні майна з користування на орендаря.

Пункт 2.2. договору передбачає, що передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на майно. Власником майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди.

На виконання умов договору, на підставі акту № 1 приймання-передачі державного майна, 30.09.2015 орендодавець передав, а орендар (відповідач) прийняв у користування державне майно нежитлове приміщення № 27 (інв. № 47565) загальною площею 24,5 кв.м. (далі майно), розміщене на 1-му поверсі бізнес центру вантажного терміналу за адресою: Київська область, м. Бориспіль, МА «Бориспіль», що підтверджується тристороннім актом від 30.09.2015 року.

Відповідно до п. 2.3. договору, передача майна в оренду здійснюється за вартістю, визначеною у звіті про незалежну оцінку, складеному за методикою оцінки.

Умовами п. 3.1 та п. 3.6 договору визначено, що орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року № 786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2015 року 14 536 (чотирнадцять тисяч п`ятсот тридцять шість) грн. 25 коп.

Орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 15 числа місяця відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно з п. 10.1 договору, цей договір укладено строком на 1 (один) рік, що діє з 30 вересня 2015 року до 29 вересня 2016 року включно.

Одночасно, сторонами було укладено додаткові договори № 1 від 28.09.2016, № 2 від 29.09.2017, № 3 від 26.10.2018, № 4 від 19.11.2019 до договору оренди № 1733 нерухомого майна, що належить до державної власності, якими був пролонгований договір до 29.09.2020 включно.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин, а також доводи, з якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору за період з серпня 2020 року по січень 2021 року включно було виставлено відповідачу рахунки-фактури та акти приймання-здачі виконаних послуг, на загальну суму 48 309 грн. 81 коп., яку просить стягнути з відповідача.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не було здійснено оплати за надані послуги.

Судом встановлено, що відповідач листами просив позивача здійснювати нарахування 50% від орендної плати починаючи з дати встановлення карантину, посилаючись на положення Постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 № 611.

Відповідач звернувся до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Київській області з заявою № 02.2-09-51 про звільнення від орендної плати на період дії карантину, запровадженого Кабінетом Міністрів України.

Регіональне відділення задовольнило заяву відповідача частково та відповідно до п. 1 наказу № 672 від 26.10.2020 року «Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину» установило, що на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-COV-2, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно, пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 року № 786, здійснюється у розмірі 50% суми нарахованої орендної плати. Пунктом 2 цього ж наказу відділення встановлює, що нарахування орендної плати відповідачу починається з дати встановлення карантину.

У свою чергу, позивач посилається на те, що правові підстави для застосування Постанови КМУ №611 наявні лише з моменту внесення відповідних змін до умов договору, а такі зміни сторонами договору не вносились.

Постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину» від 15.07.2020 № 611 врегульовані питання щодо звільнення орендарів від орендної плати.

Так, пунктом 1 постанови № 611 визначено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2:

1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;

2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, здійснюється у розмірі: 50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2; 25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.

При цьому, визначено, орендодавцям державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

Натомість, позивач вважає, що наявні підстави для застосування положень постанови № 611 в частині зменшення розміру орендної плати лише з моменту внесення відповідних змін до умов Договору оренди № 2157 від 20.09.2018 у порядку, встановленому ст. 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 651-654 ЦК України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна», однак зміни до умов Договору в частині зменшення розміру орендної плати на підставі постанови № 611 у передбаченому законодавством порядку сторонами не вносились.

Відповідно до п. 2 постанови № 611 зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з п. 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину.

З огляду на положення постанови № 611 нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених п. 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати.

За договором оренди орендодавцем державного майна є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, отже, забезпечити нарахування орендної плати на період карантину може тільки орендодавець.

Як було зазначено вище, Регіональне відділення відповідно до п. 1 наказу № 672 від 26.10.2020 року «Щодо нарахування орендної плати на період дії карантину» установило, що на період дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-COV-2, нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно, пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 року № 786, здійснюється у розмірі 50% суми нарахованої орендної плати. Пунктом 2 цього ж наказу відділення встановлює, що нарахування орендної плати відповідачу починається з дати встановлення карантину.

Частиною 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховним Судом розглядався ряд спорів за позовами Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» про стягнення заборгованості з орендної плати та у постановах від 26.06.2021 у справі №910/13397/20 та від 20.10.2021 у справі №911/3067/20 сформовані правові позиції щодо застосування положень Постанови КМУ №611, згідно яких:

- за змістом пункту 1 додатку № 2 до Постанови КМУ № 611 «Перелік орендарів, для яких нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном здійснюється у розмірі 50 відсотків», до цього переліку включено орендарів, які використовують нерухоме державне майно для розміщення транспортних підприємств з перевезення пасажирів;

- відповідно до пункту 2 Постанови КМУ №611 зобов`язано орендодавців державного майна забезпечити нарахування орендної плати орендарям згідно з пунктом 1 цієї постанови починаючи з дати встановлення карантину;

- з огляду на положення Постанови КМУ №611 нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати;

- за договором оренди орендодавцем державного майна є РВ ФДМУ по Київській, Черкаській та Чернігівській областях, отже, забезпечити нарахування орендної плати на період карантину може тільки орендодавець;

- оскільки Постанова КМУ №611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, колегія суддів дійшла висновку, що нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених пунктом 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди, цією постановою не вимагається.

З урахуванням викладеного, судова колегія дійшла висновку, що нарахування орендної плати орендарям у розмірах, передбачених п. 1 цієї постанови, є державним регулюванням такої плати, а тому отримання погодження щодо звільнення або знижки орендної плати, так само як і внесення змін до договору оренди цією постановою не вимагається.

За наведених обставин, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що за наявності письмового погодження орендодавця на відповідне зменшення орендної плати належною до нарахування та стягнення з відповідача на користь позивача, як балансоутримувача, є орендна плата у розмір 30%, розрахована відповідно до визначеної Методики, із зменшенням на 50% відповідно до положень підпункту 2 пункту 1 Постанови № 611 та додатку 2, зокрема у спірний період з 01.08.2020 по 31.03.2021.

При цьому, зволікання відповідача зі сплатою орендних платежів до надання відповідних роз`яснень орендодавцем і балансоутримувачем та задоволення його вимог про зменшення орендної плати розцінюється судом як порушення виконання господарського зобов`язання, оскільки відповідач не був позбавлений можливості здійснювати оплату орендної плати у визнаному ним розмірі та розраховувати на подальше узгодження сторонами взаєморозрахунків та конкретного розміру орендної плати у спірний період.

Відтак, належним до сплати на користь позивача є розмір орендної плати, яка розрахована відповідачем, за період з серпня 2020 року по березень 2021 року в сумі 28 404 грн. 09 коп.

Відповідно до п. 3.7 договору, орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 3.8. договору визначено, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Позивач за прострочення виконання зобов`язання з оплати орендної плати, з урахуванням заяви про зміну предмету спору, у серпні 2020 - березні 2021 нарахував та просить стягнути з відповідача 3 198 грн. 28 коп. пені та 5 680 грн. 82 коп. штрафу.

Оскільки судом визнано обґрунтованим зменшення орендної плати, то нарахування штрафних санкцій здійснюється на суму боргу з урахуванням цього зменшення, а тому позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню частково у сумі 1 596 грн. 33 коп.

Разом з цим, судом першої інстанції визнано штраф надмірно завищеним та в цій частині в позові відмовлено, з чим також погоджується колегія суддів.

Позивачем нараховано до стягнення з відповідача за прострочення оплати, з урахуванням заяви про зміну предмету спору, 3% річних в сумі 735 грн. 41 коп. та інфляційні втрати у розмірі 2 588 грн. 66 коп.

З урахуванням викладених вище обставин, за висновком суду, позовні вимоги, в частині стягнення 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 367 грн. 04 коп., а інфляційні втрати підлягають частковому задоволенню в сумі 1294 грн. 33 коп.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Відповідачем порушено взяті на себе договірні зобов`язання щодо своєчасного внесення орендної плати, що зумовило порушення прав позивача, які підлягають захисту.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Всебічно дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог та відповідно про наявність підстав для їх часткового задоволення.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 ЦК України).

Статтею 286 ГК України встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Умовами ч. 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Доводи позивача про те, що на спірні правовідносини не поширюються положення Постанови КМУ №611, оскільки орендна плата визначена за результатами конкурсу на право оренди майна, а не на підставі Методики розрахунку орендної плати, відхиляються апеляційним господарським судом, оскільки орендодавцем було прийняте рішення про зменшення орендної плати відповідачу.

Також судом відхиляються посилання позивача на необхідність укладання додаткової угоди, оскільки Постанова КМУ №611 не встановлює будь-якої процедури надання передбачених нею звільнень і знижок, у тому числі не передбачає необхідності отримання погоджень або укладення додаткових угод, про що зокрема неодноразово наголошував Верховний Суд в ряді аналогічних спорів.

Посилання позивача на постанови Верховного Суду України від 18.03.2015 у справі №3-19гс/15 (№14/59/5022-941/2012 (18/18/5022-404/2012), від 29.03.2017 у справі №916/1689/15 та постанову Верховного Суду від 15.02.2018 у справі №916/1578/15-г є необґрунтованими, а вказані справи не є релевантними з даним предметом спору, оскільки під час вирішення вказаних справ не існували обставини, які наявні за спірним предметом спору щодо зменшення розміру орендної плати за користування державним майном на період дії карантину з урахуванням Постанови КМУ №611.

Усі інші доводи та міркування скаржників, окрім зазначених вище, судом апеляційної інстанції враховано, однак вони не спростовують наведених вище висновків суду та не можуть бути достатньою підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду Київської області від 03.11.2021 у справі № 911/1398/21 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 03.11.2021 у справі № 911/1398/21 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» на рішення Господарського суду Київської області від 03.11.2021 у справі № 911/1398/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 03.11.2021 у справі № 911/1398/21 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді Ю.Б. Михальська

І.А. Іоннікова