ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2023м. ДніпроСправа № 904/4123/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу

за позовом Національної академії Служби безпеки України (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" (м. Дніпро)

про стягнення пені та штрафу за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 10 від 30.01.2023 у загальному розмірі 5 245 грн. 13 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Національна академія Служби безпеки України (далі - позивач) звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" (далі - відповідач) пеню та штраф за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 10 від 30.01.2023 у загальному розмірі 5 245 грн. 13 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 2 024 грн. 44 коп. - пеня;

- 3 220 грн. 69 коп. - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 10 від 30.01.2023 в частині повної та своєчасної поставки товару, внаслідок чого, на підставі пункту 7.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 11.05.2023 по 23.06.2023 в сумі 2 024 грн. 44 коп., а також, штраф у розмірі 7% від вартості недопоставленого товару в сумі 3 220 грн. 69 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору в сумі 2 684 грн. 00 коп.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. суду № 42156/23 від 21.08.2023), в якому він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити та стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн. 00 коп., посилаючись на таке:

- відповідно до вимог Державного стандарту України (ДСТУ 3246-95) товар - томати свіжі; пунктом 4.1.5. встановлено, що для соління використовують свіжі томати, вирощені у відкритому ґрунті. За якістю вони повинні відповідати вимогам і нормам, зазначеним в таблиці 3А, а згідно з вимогами Державного стандарту України (ДСТУ 8002:2015) товар - томати солені, пунктом 5.2. встановлено, то відповідно до вимог до сировини, напівфабрикатів і матеріалів, для виготовлення солених томатів використовують таку сировину, напівфабрикати і матеріали як свіжі томати - згідно з ДСТУ 3246. Так, відповідач листом від 26.04.2023 вих. № 26/04/23-152, який був отриманий позивачем від 02.05.2023, повідомляв, що не відмовляється від взятих на себе зобов`язань, але товар, що має йти до постачання на адресу позивача "квашені помідори" мають сезонний характер, тобто для виготовлення продукції є період збору врожаю в залежності від сорту, а відтак, відповідно до нормативного документа - ДСТУ в квітні місяці 2023 року неможливе постачання даного виду товару, через технологічний процес, отже, відповідно до пункту 10.1. договору, поставка товару з боку відповідача на адресу позивача відбудеться в межах дії договору, в строк до 31.12.2023, але з відкриттям сезону збору врожаю. Однак, листом від 02.05.2023 вих. № 29/16-2509/ві, позивач не відреагував на можливість отримання пізніше даного виду товару, беручи до уваги характеристик товару, його технічні особливості, на що повторно листом від 15.05.2023 №15/05/23-152, відповідач запропонував замість даного виду товару поставити інший товар - мариновані помідори фасовані в трьохлітровій банці, через то прохав надати відповідь позивачу;

- листом від 02.06.2023 № 29/16-3078/ві позивач вказав, що заявка не виконана, а пропозиції відповідача залишив без розгляду. Листом від 12.06.2023 вих. № 12/06/23-178 відповідач вказав, що не може поставити на адресу позивача протермінований товар, адже товар, що має йти до постачання на адресу позивача має сезонний характер, та відповідний термін придатності, та прохав позивача ознайомитися зі стандартами ДСТУ та зробити замовлення відповідно до сезону (серпень-вересень 2023 року), відповідно до якого в межах 3-х денного строку, відповідач би здійснив поставку відповідного товару та крім того, відповідач пропонував замінити товар, з метою здійснення відповідної поставки;

- листом від 16.06.2023 вих. № 16/06/23-196 відповідач прохав позивача дотримуватися вимог Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", ДСТУ та вимог договору, зокрема пункту 2.1. договору, який встановлює, що якість товарів повинна відповідати вимогам, що встановлені чинними нормативно-правовими актами (ГОСТ, ДСТУ), тощо. Відповідач вказав, що відповідно до пункту 10.1. договору № 10 від 30.01.2023, поставить товар в межах строку дії договору, тобто до 31.12.2023, але лише з відкриттям сезону збору урожаю та виготовленням продукції - квашені помідори, або прийняти альтернативний варіант постачання товару, що було запропоновано листом від 12.06.2023 № 12/06/23-178. Але позивач підійшов до справи з формальним підходом, попри те, що товар - продукти харчування "квашені помідори", який має йти до постачання не є товаром першої необхідності для державного замовника - НА СБУ, про що свідчить протиправний лист позивача від 14.06.2023 № 29/16-33 18/ві, яким позивач розірвав договір в односторонньому порядку. Отже, вимоги позивача, відповідач категорично не визнає, окрім цього зазначає, що інша продукція за даним договором - "квашена капуста", була поставлена, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" сподівалось на розуміння замовника щодо ситуації на території України та готове було до обговорення щодо якісної та швидкої поставки товару відповідно до встановлених вимог. Але позивач підійшов до справи з формальним підходом, маючи на меті лише стягнути з відповідача грошові кошти у вигляді штрафних санкцій;

- після надісланого позивачем замовлення відповідач незчисленними листами пропонував або поставити такий товар, беручи до уваги сезонність товару (серпень-вересень 2023 року), або, як альтернативну, пропонував поставити інший товар - помідори консервовані у 3-х літровій банці задля забезпечення замовника даним продуктом харчування, а відтак доводи позивача, що нібито відповідач ніяким чином не реагував на замовлення та подані претензії спростовуються поданими незчисленними листами, пропозиціями, які позивач залишив без розгляду. Однак, позивач в порушення вимог пунктів 2.1., 10.1., 11.1., 11.4. договору не дав можливості виконати відповідачу свої зобов`язання, про що свідчать безпідставні претензії з боку позивача та не долучення до позовної заяви жодного листа з боку відповідача, які направлялись, починаючи з початку квітня 2023 року, щодо вирішення спірного питання, врегулювання спору, та взятого на себе виконання зобов`язання за договором, попри те, що договір діє до 31.12.2023, та поставка товару може бути здійснена з боку відповідача в строк до 31.12.2023;

- у зв`язку з необхідністю забезпечення потреб оборони під час дії правового режиму воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях можуть бути змінені істотні умови договору про закупівлю (після його підписання до виконаним зобов`язань сторонами в повному обсязі) замовником за яким є суб`єкт, визначений у частині 1 статті 2 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", а саме: обсяг закупівлі, сума договору, строк дії договору та виконання зобов`язань щодо передавання товару, виконання робіт, надання послуг.

Від позивача за допомогою системи "Електронний суд" та поштовим зв`язком надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 44021/23 від 30.08.2023; вх. суду № 44610/23 від 04.09.2023), в якій він просить суд поновити строк на подання відповіді на відповідь на відзив на позовну заяву, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та відмовити у клопотанні відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, посилаючись на таке:

- організація військового харчування є однією із важливих умов, які сприяють збереженню і зміцненню здоров`я, підвищенню готовності і бойової підготовки особового складу. Виконання цих завдань вимагає постійного контролю за повнотою доведення продуктів, встановлених нормами пайків, до осіб, що харчуються, відповідно до постанови Кабінету Міністрів країни "Про норми харчування військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань та Державної служби спеціального зв`яжу та захисту інформації, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту" від 29.03.2002 № 426 (далі - ПКМУ № 426), а саме: норма № 1 - загальновійськова, примітки пункту 1 підпункту "в", пункту 2 підпункту "б", пункту 3 підпункту "й";

- з метою організації харчування в НА СБУ затверджений Річний план закупівель на 2023 рік НА СБ України. Відповідно до плану закупівель були проведені відкриті торги за ДК021:2015 код 15330000-0 "Оброблені фрукти та овочі": UA-2023-01-05-005641-а (квашені овочі) та UA-2023-02-03-015759-а (овочеві консерви), що забезпечувало б харчування військовослужбовців відповідно до вимог ПКМУ № 426;

- враховуючи тривале невиконання відповідачем зобов`язань за договором, його повідомлено про розірвання договору протягом 3-х днів з моменту отримання повідомлення на підставі пункту 6.2.1 договору. Крім цього, кошти, заплановані на продукти за ДК021:2015 код 15330000-0 "Оброблені фрукти та овочі" взяті на зобов`язання, оскільки були укладені два договори на поставку даної продукції в кількості: квашені овочі 4570 кг та овочеві консерви 9950 кг, провести повторну закупівлю за вказаним ДК повторно неможливо. А недопоставка продукції відповідачем не дає змоги здійснювати харчування військовослужбовців відповідно до вимог ПКМУ № 426. Зазначене також спонукало позивача для розірвання договору, з метою подальшої нагальної закупівлі продуктів за вище вказаним ДК;

- також в Господарському суді Дніпропетровської області знаходиться справа №904/3901/23 за позовом Національної академії Служби безпеки України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" про стягнення штрафних санкцій в розмірі 125 764 грн. 25 коп. щодо неналежного виконання відповідачем умов договору про закупівлю товарів за державні кошти № 44 від 08.03.2023 в частині своєчасної поставки товару (овочевих консервів та оброблених овочів);

- щодо заміни товару, запропонованої відповідачем, а саме: квашених помідор на мариновані помідори шляхом внесення змін до договору у зв`язку з покращенням якості предмета закупівлі на підставі підпункту 3 пункту 19 Особливостей, то в даному випадку така заміна не є покращенням якості предмета закупівлі і суперечить законодавству щодо публічних закупівель. Предмет договору, що визначений у пункті 1.1. договору та специфікації (товар та його характеристики) є істотною умовою договору та не може змінюватися. Так, пунктом 11.1 договору зазначено, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі за одиницю товару), переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених статтею 41 Законом України "Про публічні закупівлі" та Особливостями;

- позивач не мав достатніх підстав вносити зміни до істотних умов договору про закупівлю шляхом заміни товару, оскільки це суперечило договору та законодавству;

- щодо сезонного характеру товару, через який неможливе постачання, як зазначає відповідач, необхідно відмітити, що тендерною документацією та договором не передбачені умови, що унеможливлюють чи призупиняють поставку товару відповідачем, зокрема з травня 2023 року, та звільнення його від виконання взятих на себе зобов`язань. Отже, відповідач, укладаючи договір, мав розраховувати та передбачати усі ризики, пов`язані з поставкою товару, а не сподіватися при укладенні договору на постачання товару відповідно до сезону. Документацією відкритих торгів, а саме специфікацією про технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі визначено, що строк придатності товару становить не менше 80% від загального терміну зберігання даного виду товару з дня поставки його на склад. Відповідач підтвердив, що товар відповідає вимогам Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 № 771/91-ВР, технічним регламентам виробника та вимогам національних стандартів України;

- згідно з пунктом 2.1 договору якість товарів повинна відповідати вимогам, що встановлені чинними нормативно-правовими актами (ГОСТ; ДСТУ) та підтверджуватися відповідними документами, що підтверджують якість продукції виданими виробником, декларацією виробника (якісним посвідченням). Однак, ДСТУ 8002:2015, на який посилається відповідач, має іншу сферу застосування, що поширюється на томати солені, виготовлені із свіжих томатів з додаванням зелені пряних рослин, прянощів, залитих розчином кухонної солі і підданих молочнокислому бродінню. А предметом договору є помідори квашені, які мають інший технологічний процес виробництва і тому посилання на зазначене ДСТУ є безпідставним. З огляду на те, що відповідач здійснював поставку товару згідно з ТУ 10.3-1:2018, з датою виготовлення - 06.03.2023, помідор зелених бочкових, позивач вважає усі його доводи щодо сезонності товару необґрунтованими;

- договір був укладений 30.01.2023, коли товар, як заявляє відповідач, виготовлений у сезон серпень-вересень, мав термін придатності 50-60 % від загального терміну зберігання, у зв`язку з цим, за таких обставин товар відповідачем міг бути поставлений максимально до кінця березня 2023 року (80 % від загального терміну зберігання). Однак, дані обставини не повинні братися до уваги, оскільки відповідач взяв на себе зобов`язання постачати товар по заявкам позивача протягом дії договору. Таким чином, сезонний характер товару ніяким чином не впливає на строки поставки товару, визначені договором та виконання зобов`язань відповідачем згідно з договором. Зазначений висновок підтверджується також тим, що відповідачем з 30.01.2023 по 07.04.2023 було здійснено поставку помідор квашених та капусти квашеної на загальну суму 158 186 грн. 70 коп.;

- також відповідач зазначає, що згідно з пунктом 5.1. договору термін передачі товару, протягом 3-х робочих днів, з дня замовлення (письмового, яке надсилається покупцем за допомогою пошти / факсу, інтернету / або усного за телефоном), однак відповідно до пункту 10.1. договору, договір діє до 31.12.2023, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань);

- відповідач необґрунтовано ототожнює строк виконання зобов`язань за договором зі строком дії договору. Відповідач у своєму відзиві безпідставно вказує, що позивач в порушенні вимог пунктів 2.1, 10.1, 11.1, 11.4 договору не дав можливості виконати відповідачу свої зобов`язання, про що свідчать відповідні подані безпідставні претензії з боку позивача та не долучення до позовної заяви жодного листа з боку відповідача щодо вирішення спірного питання, врегулювання спору, та взятого на себе зобов`язання за договором, попри те, що договір діє до 31.12.2023 та поставка товару може бути здійснена з боку відповідача в строк до 31.12.2023;

- твердження відповідача, що позивач намагається ввести суд в оману, не подаючи жодного листа від відповідача, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обов`язок подавати або спростовувати докази на свою користь покладається на кожну сторону. Таким чином, листування щодо зміни умов договору між сторонами та неможливість виконати поставку товару через сезонний характер товару не стосується предмета доказування, оскільки відповідач порушив обов`язок здійснювати поставку товару в строк, визначений договором.

Від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. суду № 45019/23 від 05.09.2023), в яких він просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, посилаючись на таке:

- відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 10.12.2022 № 1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування" (із змінами) підпунктом 3 пункту 19 визначено, що істотні умови договору про закупівлю цих особливостей, не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, а саме: покрашення якості предмета закупівлі за умови, що таке покрашений не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Відповідно до вимог Державного стандарту України (ДСТУ 3246-95) товар - томати свіжі, пунктом 4.1.5. встановлено, що для соління використовують свіжі томати, вирощені у відкритому ґрунті. За якістю вони повинні відповідати вимогам і нормам, зазначеним у таблиці № 3. А згідно з вимогами Державною стандарту України (ДСТУ 801) 2:2015) товар - томати солені, пунктом 5.2. встановлено, що відповідно до вимог до сировини, напівфабрикатів і матеріалів, для виготовлення солених томатів використовують таку сировину, і напівфабрикати і матеріали як свіжі томати - згідно з ДСТУ 3246. Відповідно до поставки товару, помідори зелені бочкові відповідач повідомляє, що дата виготовлення - 06.03.2023, мається на увазі дата фасування. Виходячи з назви товару зрозуміло, що помідори є бочковими, а розфасування товару зменшує його термін придатності до максимального терміну 60 діб. Відповідно до технологічного процесу є зрозумілим, що зелених помідорів, вирощених на відкритому ґрунті не може бути взагалі. "Соління" - спосіб консервування за допомогою засолювальних речовин. "Квашення" - біохімічний процес консервування овочів, що ґрунтується на молочнокислому бродінні, під час якого утворюється молочна кислота, що є консервантом овочевої продукції. Відповідно до пункту 1.1. ДСТУ 8002:2015 "Томати солені" вказано, що "цей стандарт поширюється на солені томати, виготовлені із свіжих томатів, підготовлених відповідним чином, з додаванням зелені пряних рослин, прянощів, залитих розчином кухонної солі і підданих молочнокислому бродінню". Керуючись ДСТУ 8002:2015 "Томати солені" відповідають вимогам предмету закупівлі;

- щодо зауваження щодо того що ТОВ "Ісполін Плюс" постачало товар відповідно до ТУ 10.3-1:2018., то, по-перше, дане ТУ розроблене на основі ДСТУ 8002:2015, по-друге, відповідно до тендерної пропозиції замовника не має чітких вимог щодо постачання товару ТУ або ДСТУ. Через що, вкотре відповідач зазначав, то листом від 26.04.2023 вих. №26/04/23-152, який був отриманий позивачем від 02.05.2023, та повідомляв, що не відмовляється від взятих на себе зобов`язань, але товар, що має йти до постачання на адресу позивача "квашені помідори" мають сезонний характер, тобто для виготовлення продукції є період збору врожаю в залежності від сорту, а відтак, відповідно до нормативного документа - ДСТУ, в квітні місяці 2023 року неможливе постачання даного виду товару, через технологічний процес, а отже, відповідно до пункту 10.1. договору, поставка товару з боку відповідача на адресу позивача відбудеться в межах дії договору, в строк до 31.12.2023, але з відкриттям сезону збору урожаю. Однак, листом від 02.05.2023 вих. № 29/16-2509/ві, позивач не відреагував на можливість отримання пізніше даного виду товару, беручи до уваги характеристику товару, його технічні особливості, на що повторно листом від 15.05.2023 № 15/05/23-152, відповідач запропонував замість даного виду товару поставити інший товар - мариновані помідори фасовані в трьохлітровій банці, через що прохав надати відповідь позивачу. Листом від 02.06.2023 № 29/16-3078/ві позивач вказав, що заявка не виконана, а пропозиції відповідача взагалі залишив без розгляду;

- листом від 12.06.2023 вих. № 12/06/23-178 відповідач вказав, що не може поставити на адресу позивача протермінований товар, адже товар, що має йти до постачання на адресу позивача, має сезонний характер та відповідний термін придатності, та прохав вкотре позивача ознайомитися зі стандартами ДСТУ та зробити замовлення відповідно до сезону, (серпень-вересень 2023 року), відповідно до якого в межах 3-х денного строку, відповідач би здійснив поставку відповідного товару, та крім того, вкотре пропонував замінити товар, задля здійснення відповідної поставки. Листом від 16.06.2023 вих. № 16/06/23-196 відповідач прохав вкотре позивача дотримуватися вимог Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", ДСТУ та вимог договору, зокрема пункту 2.1. договору, яким встановлено, що якість товарів повинна відповідати вимогам, що встановлені чинними нормативно-правовими актами (ГОСТ, ДСТУ), тощо. Відповідач вкотре вказав, що відповідно до пункту 10.1. договору № 10 від 30.01.2023 поставить товар в межах строку дії договору, тобто до 31.12.2023, але лише з відкриттям сезону збору урожаю та виготовленням продукції квашені помідори, або прийняти альтернативний варіант постачання товару, що було запропоновано листом від 12.06.2023 № 12/06/23-178.

Судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі; матеріали справи містять всі заяви по суті справи, передбачені статтею 161 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із частинами 2, 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Слід відзначити, строк розгляду даної справи закінчується 02.10.2023, отже у даному випадку судому було надано сторонам максимально можливий строк для висловлення їх правових позицій та подання доказів по справі.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням договору поставки, строк дії договору, умови поставки, факт поставки, загальна вартість поставленого товару, наявність прострочення поставки та/або недопоставки товару, правомірність заявлених до стягнення пені та штрафу.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Так, 30.01.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" (далі - продавець, відповідач) та Національною академією Служби безпеки України (далі - покупець, позивач) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти № 10 (далі - договір, а.с.11-15), відповідно до умов якого продавець зобов`язується у 2023-му році поставити покупцю ДК 021:2015 код 15330000-0 "Оброблені фрукти та овочі" (далі - товар) в асортименті та по ціні, відповідно до специфікації (додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених договором (пункт 1.1. договору).

У пункті 10.1 договору сторони визначили, що договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2023, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань).

Судом також встановлено, що у вказаному договорі сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов, встановлених законом для даного виду договорів, договір підписаний уповноваженими представниками сторін, їх підписи скріплено печатками підприємств, отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання.

Доказів визнання недійсним, зміни або розірвання вказаного договору сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно з частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У відповідності до умов пункту 1.1. договору сторонами було підписано додаток № 1 до договору - Специфікацію, в якій сторони узгодили поставку товару на загальну суму 237 827 грн. 00 коп., а саме:

1) найменування товару: помідори квашені; опис, технічні та якісні характеристики: зовнішній вигляд (томати червоні, рожеві, бурі та зелені) - томати однорідні по ступеню зрілості, за розміром, цілі, різноманітної форми, без плодоніжок. Консистенція томатів: червоних та рожевих - плоди цілі, м`якоть плода м`яка, яка не розлізається; бурих - плоди цілі, м`якоть плодів щільна, просочена розсолом; зелених - плоди цілі, м`якоть плода щільна, але не груба, просочена розсолом. Смак та запах - характерний для солоних томатів, кислувато-солонуватий смак з ароматом та присмаком прянощів, без стороннього присмаку та запаху. Колір - близький по окрасці до свіжих томатів, відповідно ступеню зрілості плодів. Сторонні домішки не допускаються; кількість - 2 500 кг; ціна за одиницю (з ПДВ) - 58 грн. 02 коп.; на суму 145 050 грн. 00 коп.;

2) найменування товару - капуста квашена; опис, технічні та якісні характеристики: доброякісна квашена капуста соковита, пружна, хрумтить при розкусуванні, світло-солом`яного кольору з жовтуватим відтінком, освіжаючого, приємного смаку, без гіркоти і стороннього присмаку. Розмір шаткування середній або мілкий. Розсолу (природного соку капусти) не більше 10-15%. Запах розсолу приємний, смак кисло-солоний, без осаду, слизу, бруду; кількість - 2 070 кг; ціна за одиницю (з ПДВ) - 44,8198; на суму 92 777 грн. 00 коп. (а.с.16).

Відповідно до умов пункту 1.2. договору партією товару вважається кількість товару, яка вказана в товарно-транспортній накладній, наданих продавцем на підставі письмового або усного замовлення покупця.

Відповідно до пункту 3.1. договору ціна договору становить 237 827 грн. 00 коп., у тому числі ПДВ - 39 637 грн. 83 коп. Ціна на товар не повинна перевищувати ціни тендерної пропозиції відкритих торгів, запропонованої продавцем покупцю. Вартість продукції не повинна враховувати вартість тари. Тара повертається покупцем продавцю.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

У розділі 5 договору сторонами були визначені умови щодо поставки товару, зокрема:

- термін передачі товару: протягом 3-х робочих днів з дня замовлення (письмового, яке надсилається покупцем за допомогою пошти / факсу / інтернету / або усно по телефону) (пункт 5.1. договору);

- під час приймання-передачі товару сторони зобов`язані належним чином оформити і підписати усі необхідні документи, що засвідчують факт приймання-передачі товару (товарно-транспортну накладну, довіреність, тощо) та перевірити у повному обсязі кількість, а також комплектність і якість товару (пункт 5.2. договору);

- товар поставляється згідно з установленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує його збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт та при зберіганні. Продавець гарантує належну якість товару за умови дотримання покупцем правил зберігання (пункт 5.6. договору).

У розділі 2 договору сторонами були визначені умови щодо якості товарів, робіт чи послуг, а саме:

- якість товарів (робіт чи послуг) повинна відповідати вимогам, що встановлені чинними нормативно-правовими актами (ГОСТ, ДСТУ) та підтверджуватися відповідними документами, що підтверджують якість продукції виданими виробником, декларацією виробника (якісним посвідченням), товарно-транспортну накладну. Вказані документи, засвідчені своєю печаткою продавець надає покупцеві з кожною партією товару (пункт 2.1. договору);

- маркування продукції, порядок забезпечення безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, у відносинах між покупцем та продавцем повинно відповідати вимогам діючих стандартів та Закону України від 23.12.1997 № 771 "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" (пункт 2.2. договору).

У пункті 6.3. договору визначені зобов`язання продавця, зокрема:

- забезпечити поставку товарів, якість яких відповідає умовам, встановленим розділом 2 договору (пункт 6.3.1. договору);

- повідомити покупця не менше ніж за 24 години, коли продукція буде передана (пункт 6.3.3. договору);

- у разі неможливості виконання умов договору письмово повідомити про це покупця із зазначенням причин невиконання договору, не пізніше ніж за 5 днів до припинення виконання або відмови від виконання зобов`язань (пункт 6.3.6. договору).

Як убачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивачем у відповідності до пунктів 1.2. та 5.1. договору було сформовано замовлення на поставку товару - помідорів квашених у кількості 793 кг (а.с.17). Позивач зазначає, що вказаний лист за вих. № 29/16-2481ві від 01.05.2023 був направлений позивачу засобами поштового зв`язку 02.05.2023 у відправленні № 020 та отриманий відповідачем 05.05.2023, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №020 (а.с.18).

Судом встановлено, що, враховуючи умови пункту 5.1. договору, а також факт отримання замовлення позивача на поставку товару - 05.05.2023, граничним строком поставки товару - помідорів квашених у кількості 793 кг, вартість яких, враховуючи умови Специфікації, складає 46 009 грн. 86 коп. (793 кг х 58,02 грн/кг), є 10.05.2023.

Як установлено судом, вказаний товар на суму 46 009 грн. 86 коп. відповідач у визначені договором строки не поставив, у зв`язку з чим позивач звертався до відповідача із претензіями (вих. № 29/16-2902/ві від 26.05.2023, № 29/16-3784/ві від 29.06.2023) щодо порушення ним умов договору (а.с.17-27).

У пункті 6.2. договору визначені права покупця, зокрема згідно з пунктом 6.2.1. договору покупець має право одностороннього розірвання (повідомивши продавця за 3 дні) договору у разі невиконання (неналежного виконання) зобов`язань за договором продавцем та/або відсутності потреби покупця у закупівлі товару. Покупець не відшкодовує витрати та/або збитки продавцю у разі одностороннього розірвання договору.

Як убачається з матеріалів справи, у подальшому позивач звернувся до відповідача із листом № 29/16-3318/ві від 14.06.2023, в якому зазначив, що, оскільки станом на 13.06.2023 поставка товару на суму 46 009 грн. 86 коп. за договором № 10 від 30.01.2023 не здійснена, на підставі пункту 6.2.1. договору позивач заявив про розірвання договору протягом 3 днів з моменту отримання даного повідомлення (а.с.28). Вказаний лист було направлено відповідачу засобами поштового зв`язку у відправленні № 326 та було отримано відповідачем 20.06.2023, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 326 (а.с.29).

У подальшому позивач звернувся до Господарського суду Дніпропетровською області із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 2 024 грн. 44 коп. та штраф в сумі 3 220 грн. 69 коп., посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 10 від 30.01.2023 в частині повної та своєчасної поставки товару, внаслідок чого, на підставі пункту 7.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 11.05.2023 по 23.06.2023 в сумі 2 024 грн. 44 коп., а також, штраф у розмірі 7% від вартості недопоставленого товару в сумі 3 220 грн. 69 коп.

Відповідач наявність прострочення заперечує, посилається на те, що ним вчинені всі необхідні дії для належного виконання договору, а неможливість виконання замовлення на поставку товару - помідорів квашених у кількості 793 кг на суму 46 009 грн. 86 коп. обумовлена неможливістю поставки вказаного товару у визначені договором строки, через сезонність вказаного товару, а також враховуючи вимоги щодо цього товару, визначені у розділі ІІ договору. При цьому, відповідач посилається на те, що неодноразово пропонував позивачу поставити інший товар або здійснити поставку саме замовленого товару, але пізніше - після збору врожаю, при цього, до моменту закінчення дії договору. Вказане і є причиною спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

В силу статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з нормами статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Крім того, згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченнях судом відхиляються, з огляду на таке:

- у пункті 1.1. договору сторони дійшли згоди, що продавець зобов`язується у 2023-му році поставити покупцю ДК 021:2015 код 15330000-0 "Оброблені фрукти та овочі" (далі - товар) в асортименті та по ціні, відповідно до специфікації (додаток № 1), яка є невід`ємною частиною договору, а покупець зобов`язується прийняти цей товар та оплатити його на умовах, визначених договором;

- проаналізувавши зміст договору, судом встановлено, що будь-яких виключень щодо строків поставки товару за договором його умови не містять. Більше того, предметом договору є оброблені фрукти та овочі, які в цілому мають сезонну складову, але у пункті 1.1. договору сторони чітко передбачили поставку товару протягом 2023 року;

- аналогічним чином сторони у пункті 5.1. договору погодили термін передачі товару: протягом 3-х робочих днів з дня замовлення (письмового, яке надсилається покупцем за допомогою пошти / факсу / інтернету / або усно по телефону);

- отже, проаналізувавши вказані вище умови договору в сукупності та системному зв`язку, суд приходить до висновку, що у договору сторони погодили поставку товару протягом 2023 року (у будь-якому місяці, незалежно від сезонності, на яку посилається відповідач), протягом трьох днів з момент отримання замовлення покупця;

- більше того, у пункті 11.1 договору сторони передбачили, що умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі за одиницю товару), переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків передбачених статтею 41 Законом України "Про публічні закупівлі" та Постановою від 12.10.2022 № 1178 "Про затвердження особливостей здійснення публічних закупівель товарів, робіт і послуг для замовників, передбачених Законом України "Про публічні закупівлі", на період дії правового режиму воєнного стану в Україні та протягом 90 днів з дня його припинення або скасування;

- згідно з умовами пункт 11.4 договору будь-які зміни і доповнення до договору дійсні лише за умови, що вони здійснені в письмовій формі і підписані уповноваженими на те представниками сторін. Взаємовідносини між продавцем та покупцем можуть уточнюватись на основі двохсторонніх угод до договору;

- доказів внесення змін до договору в частині строків поставки товару, враховуючи сезонну його складову, матеріали справи не містять.

При цьому, обставини щодо наявності пропозицій відповідача, викладених у його листах (а.с.58-66), адресованих позивачу (щодо поставки іншого товару, поставки замовленого товару до моменту закінчення дії договору, враховуючи його сезонність, та ін.), а також неприйняття вказаних пропозицій позивачем, не свідчить про належне виконання зобов`язань за договором відповідачем, а також не свідчить про наявність вини позивача у виникненні даного спору, оскільки позивач мав правомірні очікування щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором у повному обсязі та на умовах, визначених договором.

Враховуючи викладене, заперечення відповідача судом відхиляються.

Доказів на підтвердження повної та своєчасної поставки товару на виконання замовлення за вих. № 29/16-2481ві від 01.05.2023 щодо поставки товару - помідорів квашених у кількості 793 кг, вартість яких, враховуючи умови Специфікації, складає 46 009 грн. 86 коп. відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності прострочення, шляхом надання належних доказів, не спростував.

При цьому, з метою захисту законних прав та інтересів фізичних та юридичних осіб при укладанні різноманітних правочинів та договорів законодавство передбачає ряд способів, які сприяють виконанню зобов`язань - способи або види забезпечення виконання зобов`язань.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов`язань передбачені, зокрема, приписами статей 549 - 552, 611, 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Судом враховано, що одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2 статті 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов`язань передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання, або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Судом також враховано, що одночасне стягнення штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно із статтею 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності, а у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі № 910/10939/18, від 27.09.2019 у справі № 923/760/16, від 19.09.2019 у справі №904/5770/18, від 28.08.2019 у справі № 910/11944/18, від 02.04.2019 у справі № 910/7398/18.

Так, пунктом 7.2. договору передбачено, що у разі порушення строку передачі товару за договором продавець сплачує пеню у розмірі 0,1% вартості несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

Враховуючи вказане, за прострочення виконання зобов`язання щодо поставки товару на суму 46 009 грн. 86 коп., на підставі пункту 7.2. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за період прострочення з 11.05.2023 по 23.06.2023 в сумі 2 024 грн. 44 коп.

Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, зробленого позивачем (а.с.7), та встановлено, що під час його проведення позивачем були вірно визначені сума несвоєчасно поставленого товару, а також період прострочення, але арифметично розрахунок пені виконаний невірно, оскільки позивач невірно здійснив заокруглення розрахованої суми.

Отже, розрахунок пені, здійснений позивачем (а.с.7) визнається судом необґрунтованими та такими, що не відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.

У постанові Верховного Суду від 27.05.2019 по справі № 910/20107/17 викладений наступний правовий висновок:

"З огляду на вимоги статей 79, 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем).".

Аналогічні правові висновки викладені також в постановах Верховного Суду від 21.05.2019 по справі № 916/2889/13, від 16.04.2019 по справам № 922/744/18 та №905/1315/18, від 05.03.2019 по справі № 910/1389/18, від 14.02.2019 по справі № 922/1019/18, від 22.01.2019 по справі № 905/305/18, від 21.05.2018 по справі № 904/10198/15, від 02.03.2018 по справі № 927/467/17.

Враховуючи визначений судом період прострочення виконання відповідачем договірного зобов`язання, застосувавши межі періоду, що визначені позивачем у розрахунку, здійснивши власний розрахунок пені, судом встановлено, що пеня підлягає нарахуванню на суму 46 009 грн. 86 коп. у період з 11.05.2023 по 23.06.2023 (44 дні) та в цей період складає 2 024 грн. 43 коп. (46 009,86 х 0,1% х 44).

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають частковому задоволенню в сумі 2 024 грн. 43 коп.

Крім того, за прострочення виконання зобов`язання щодо поставки товару на суму 46 009 грн. 86 коп., на підставі пункту 7.2. договору, позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 7% від вартості недопоставленого товару в сумі 3 220 грн. 69 коп.

Господарським судом також здійснено перевірку розрахунку штрафу, зробленого позивачем (а.с.8), та встановлено, що під час його проведення позивачем були вірно визначені сума несвоєчасно поставленого товару, а також період прострочення, арифметично розрахунок штрафу виконаний вірно.

Отже, розрахунок штрафу, здійснений позивачем (а.с.8) визнається судом обґрунтованими та такими, що відповідає вимогам законодавства, умовам договору та фактичним обставинам справи.

Враховуючи викладене, вимоги позивача в частині стягнення штрафу визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 3 220 грн. 69 коп.

При цьому, судом під час прийняття рішення у даній справі проаналізовано фактичні обставин справи на предмет можливості застосування до них права суду на зменшення розміру штрафних санкцій, за наслідками чого суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (штрафу, пені).

Санкції за прострочку виконання грошових зобов`язань передбачені статтями 217, 230, 231 Господарського кодексу України. При цьому, частина 1 статті 229 Господарського кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 218 Господарського кодексу України та статті 614 Цивільного кодексу України, які закріплюють принцип вини як підставу відповідальності боржника. За невиконання грошового зобов`язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій або бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Тобто, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за будь-яких обставин.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Між тим, суд звертає увагу, що:

- матеріали справи не містять жодного доказу, який би свідчив про майновий стан відповідача;

- сторони знаходяться в рівних економічних умовах та штрафні санкції є спірозмірними порівняно з допущеним відповідачем порушенням та його наслідками;

- відсутність будь-яких об`єктивних поважних причин невиконання відповідачем зобов`язань за договором.

Суд відзначає, що вказане питання вирішується судом з урахуванням приписів статті 86 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказане, суд не вбачає підстав для зменшення розміру штрафних санкцій у даній справі.

Враховуючи все вищевикладене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає частина витрат по сплаті судового збору в сумі 2 683 грн. 99 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Національної академії Служби безпеки України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" про стягнення пені та штрафу за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 10 від 30.01.2023 у загальному розмірі 5 245 грн. 13 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ісполін Плюс" (вулиця Артільна, будинок 2, м. Дніпро, 49000; ідентифікаційний код 33667686) на користь Національної академії Служби безпеки України (вулиця Михайла Максимовича, будинок 22, м. Київ, 03022; ідентифікаційний код 20001823) 2 024 грн. 43 коп. - пені, 3 220 грн. 69 коп. - штрафу та 2 683 грн. 99 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 28.09.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко