ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2023 р. Справа№ 910/4108/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тарасенко К.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Шаптали Є.Ю.

без повідомлення (виклику) учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Заступника керівника Київської міської прокуратури

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023

у справі №910/4108/23 (суддя - Морозов С.М.)

за позовом Керівника Голосіївської окружної прокуратури міста Києва в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна»

про стягнення 80 536,74 грн

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.1. короткий зміст позовних вимог

Керівник Голосіївської окружної прокуратури міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в розмірі 80 536,74 грн.

1.2. короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі № 910/4108/23 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позов заявлено до неналежного відповідача, а клопотання про заміну відповідача не подавалось.

1.3. короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі № 910/4108/23 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

2. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ:

2.1. визначення складу суду, заяви, клопотання

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.06.2023 для розгляду даної справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Тарасенко К.В., судді: Іоннікова І.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4108/23 та відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною Заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 по справі до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/4108/23.

10.07.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи.

Після надходження до суду матеріалів справи, ухвалою від 12.07.2023 відкрито апеляційне провадження у справі №910/4108/231 за апеляційною скаргою Заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі № 910/4108/23. Апеляційний перегляд оскаржуваного рішення ухвалено здійснювати без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

2.2. узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним, прийнятим з неповним встановленням обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що є підставою для його скасування.

Прокурор вказує, що відповідач є власником транспортного засобу яким перевищено нормативні вагові параметри, а тому саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» є належним відповідачем у справі. І ним не оскаржувались дії органу Укртрансбезпеки.

2.3. узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Позивач та відповідач своїм правом на подання відзиву не скористались.

2.4. інші процесуальні дії у справі: судом апеляційної інстанції не здійснювались.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

3.1. встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи

Посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок у період з 16.09.2019 по 22.09.2019 та згідно із направленням на рейдову перевірку від 16.09.2019 №003493 на 211 км + 920 м а/д Н-24 Благовіщенське - Миколаїв, 20.09.2019 проведено рейдову перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом.

Під час перевірки був зупинений транспортний засіб марки «Mersedes-Benz», модель Actros 4141, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Зазначений автомобіль здійснював перевезення вантажу по маршруту руху: с. Мигія, кар`єр - с. Надєждовка, 206 км.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу «Mersedes-Benz», модель Actros 4141, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 від 10.08.2016 серія НОМЕР_2 за ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна».

Так, за наслідками перевірки транспортного засобу інспекторами складено довідку №029969 від 20.09.2019 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, акт №0006927 від 20.09.2019 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та акт №183284 від 20.09.2019 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, згідно яких перевезення вантажу здійснено із перевищенням вагових обмежень, встановлених п. 22.5 Правил дорожнього руху України, а саме, перевищення на здвоєну вісь (31,80 т) та загальне (46,10 т).

На підставі складених у ході здійснення габаритно-вагового контролю матеріалів посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області складено розрахунок плати за проїзд великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 20.09.2019 №395, згідно якого нараховано плату за проїзд в розмірі 2956,10 євро, про що повідомлено відповідача шляхом направлення листа про заборгованість №60859/31/24-19 від 17.10.2019, № 34261/34/24-22 від 10.10.2022 згідно квитанції про відправлення від 10.10.2022.

Таким чином, за результатами проведення габаритно-вагового контролю посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області нараховано плату власнику транспортного засобу ТОВ «Катерпіллар Файненшнл України» за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні в сумі 2 956,10 євро, що еквівалентно 80 536,74 грн, станом на 20.09.2019 року.

3.2. обставини встановлені судом апеляційної інстанції і визначення відповідно до них правовідносин та доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідач, як власник транспортного засобу, не здійснив перерахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у повному обсязі. Таким чином, в результаті неналежного виконання відповідачем зобов`язань у останнього утворилась заборгованість перед Державним бюджетом України в розмірі 80 536,74 грн.

Пунктом 23 Порядку №879 визначено, що власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Водночас, відповідно до наявного в матеріалах справи Договору фінансового лізингу №UA92L-16-25 від 03.08.2016 року та Акту прийому-передачі обладнання №62 від 05.08.2016 року, відповідач, як лізингодавець, передав, а ТОВ «СПМК-17», як лізингоодержувач, прийняв від відповідача транспортний засіб «Mersedes-Benz», модель Actros 3 4141К 8х4/4, серійний номер НОМЕР_2 .

Пунктом 2.1. вказаного Договору фінансового лізингу №UA92L-16-25 від 03.08.2016 року відповідачем передано Товариству з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» автомобіль у тимчасове володіння та користування для підприємницьких цілей.

Таким чином, станом на момент складення посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Миколаївській області довідки №029969 від 20.09.2019, акту №0006927 від 20.09.2019 та акту №183284 від 20.09.2019, а саме, станом на 20.09.2019 року, транспортний засіб «Mersedes-Benz» (модель Actros 3 4141К 8х4/4, серійний номер НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) перебував у тимчасовому володінні та користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17», яке за своїм місцем реєстрації (Одеська область, Комінтернівський район, 21-й кілометр Старокиївського шосе, буд. 30А) передало вказаний автомобіль водію ОСОБА_1 (місце реєстрації - Одеська область) для здійснення перевезення по а/д Н-24 «Благовіщенське - Миколаїв».

Обставина перевезення вантажу транспортним засобом «Mersedes-Benz» (модель Actros 3 4141К 8х4/4, серійний номер НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ) водієм Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» підтверджується товарно-транспортною накладною від 20.09.2019 року.

Так, за вказаною товарно-транспортною накладною водієм перевізника ТОВ «СПМК-17» ОСОБА_1 здійснювалось перевезення асфальту.

Отже, в даному випадку, перевізником, який за нормами пунктів 28 та 31-1 Порядку №879 зобов`язаний внести плату за проїзд, у разі перевищення нормативів вагових або габаритних параметрів, протягом 30 календарних днів з моменту визначення цієї плати, є Товариство з обмеженою відповідальністю «СПМК-17».

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що посилання прокурора на Постанову Верховного Суду №676/6985/19 від 28.09.2022 є необґрунтованим, оскільки в межах даної справи відповідачем надано докази, які дали суду можливість визначити правову природу відносин (перевезення асфальту), що виникли між водієм ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» (основний вид діяльності за КВЕД Товариства з обмеженою відповідальністю «СПМК-17» - 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення, 23.63 Виробництво бетонних розчинів, готових для використання, 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н.в.і.у., 77.32 Надання в оренду будівельних машин і устаткування, 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, 71.12 Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування в цих сферах, 41.10 Організація будівництва будівель, 42.11 Будівництво доріг і автострад, 42.13 Будівництво мостів і тунелів), чого не здійснено в межах справи №676/6985/19, посилання на яку здійснено прокурором.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Тобто, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, до особи, яка порушила це право, з метою його захисту.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.10.2018 у справі №910/2062/18.

Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом. Тобто, відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.12.2020 у справі №278/1258/16-ц та від 25.11.2020 у справі №233/1950/19.

При цьому, пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.

Таким чином, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.11.2019 у справі №905/386/18 та від 13.10.2020 №640/22013/18.

Як встановлено судом, особою, якою вноситься плата за проїзд, у разі перевищення нормативів вагових або габаритних параметрів, як перевізником, є не відповідач.

В свою чергу, прокурор під час розгляду справи клопотання про заміну первісного відповідача належним чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв, повідомивши суду, що даний позов пред`явлений саме до ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна».

Враховуючи обставини справи у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор не довів, що саме ТОВ «Катерпіллар Файненшл Україна» є належним відповідачем у справі, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

3.3. чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси за захистом яких мало місце звернення до суду

Порушенням права є такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Враховуючи, обставини справи у їх сукупності, прокурор не довів, належними та допустимими доказами, що саме відповідач допустив порушення габаритно-вагових норм транспортного засобу.

4. ВИСНОВКИ СУДУ ТА ДЖЕРЕЛА ПРАВА:

4.1. висновки за результатами розгляду матеріалів справи

Позивачем за допомогою належних, допустимих та достатніх доказів не доведено обґрунтованість позову, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні позову.

4.2. посилання на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

За змістом частини 4 статті 53 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями; великоваговий транспортний засіб - це транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження; великогабаритний транспортний засіб - це транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.

Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України «Про дорожній рух» з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин 1, 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 33 Закону України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103 (далі - Положення) Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Статтею 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до підпунктів 2, 15, 27 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року №2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-III), відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закону №2344-III передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону № 2862-IV визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 21 Порядку №879 у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Пунктом 23 Порядку №879 визначено, що власник великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу або уповноважена ним особа має право привести габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб.

Відповідно до пункту 28 Порядку №879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

5. ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ:

5.1. мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу

Колегія суддів дослідила доводи прокурора та його посилання на те, що саме власник транспортного засобу є стороною спірних правовідносин, однак зазначає, що пункт 23 Порядку №879 визначає, що габаритно-вагові параметри транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами шляхом часткового розвантаження, перевантаження на інший транспортний засіб або у будь-який інший спосіб може здійснити або власник транспортного засобу або уповноважена ним особа, тобто визначено альтернативу.

У свою чергу, пункт 28 Порядку №879 визначає, що плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником.

Однак прокурор не довів належними та допустимими доказами, що власник транспортного засобу був перевізником на момент виявлення порушення, в свою чергу, відповідач надав належні, допустимі та достатні докази, які підтверджують, що транспортний засіб експлуатується іншими особами на належній правовій підставі (договір лізингу), а тому власник транспортного засобу є неналежним відповідачем у даній справі.

Щодо доводів прокурора, що відповідачем не оскаржували дії органів Укртрансбезпеки, то колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, що відповідачу було відомо про складання відповідних актів, оскільки представників відповідача не було при їх складенні, а до листа від 10.10.2019, який наявний у матеріалах справи (т. 1 а.с. 25) долучено квитанцію (т. 1 а.с. 26) про направлення листа на адресу «ТОВ Український лізи», а не на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Катерпіллар Файненшл Україна» в якій також зазначено поштовий індекс відмінний від індексу відповідача.

6. ВИСНОВКИ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ:

Колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду прийнято у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, підстав його скасовувати або змінювати не вбачається.

Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/4108/23 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/4108/23 задоволенню не підлягає.

7. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ:

7.1. Судові витрати у вигляді судового збору за розгляд апеляційної скарги, згідно ч. 1 ст. 129 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 126, 129, 269, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника керівника Київської міської прокуратури на рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/4108/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.05.2023 у справі №910/4108/23 залишити без змін.

3. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Сторони мають право оскаржити постанову в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.

Головуючий суддя К.В. Тарасенко

Судді І.А. Іоннікова

Є.Ю. Шаптала