УХВАЛА

про заміну сторони правонаступником

м. Київ

21.09.2023Справа № 910/56/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг"

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Олімпійський"

про стягнення грошових коштів

Щодо розгляду заяви № 02-14/3542 від 05.09.2023 року "Про заміну сторони правонаступником" Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплати борг"

Суддя Котков О.В.

Представники учасників справи:

від заявника не з`явилися;

від позивача не з`явилися;

від відповідача (боржника) не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 року затверджено мирову угоду від 10.02.2023 року та закрито провадження у справі № 910/56/23.

05.09.2023 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сплати борг» надійшла заява № 02-14/3542 від 05.09.2023 року «Про заміну сторони правонаступником», в якій заявник просить замінити Товариство з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Сплати борг» згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 року в частині стягнення суми залишку основного боргу у розмірі 317 153,65 грн. за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 13.11.2012 року № 530016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2023 року розгляд заяви № 02-14/3542 від 05.09.2023 року «Про заміну сторони правонаступником» Товариства з обмеженою відповідальністю «Сплати борг» у справі № 910/56/23 призначено на 21.09.2023 року.

15.09.2023 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Сплати борг» надійшло клопотання № 02-14/3577 від 15.09.2023 року «Про розгляд справи без участі представника заявника».

15.09.2023 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» надійшло клопотання № 02-14/3576 від 15.09.2023 року «Про розгляд справи без участі представника стягувача».

Розглянувши заяву № 02-14/3542 від 05.09.2023 року "Про заміну сторони правонаступником" Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплати борг", суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Пунктом 2 частини 1 статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що обов`язковість виконання рішення є однією із засад виконання виконавчого провадження.

Частиною 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; обов`язковість судового рішення.

За змістом статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

У рішенні у справі "Янголенко проти України" від 10.12.2009 Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

Таким чином, оскільки виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

За приписами ст. 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 52 Господарського процесуального кодексу України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

За приписом статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, реорганізації суб`єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". Якщо ж зміна найменування юридичної особи пов`язана зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи (статті 104-108 Цивільного кодексу України), то йдеться про її реорганізацію, що потребує вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 52 Господарського процесуального кодексу України.

Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 910/20338/16 та від 04.10.2019 року у справі № 907/515/17.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника (постанови Верховного Суду від 27.09.2021 року у справі № 5026/886/2012, від 19.10.2021 року у справі № 908/3929/14, від 21.10.2021 року у справі № 15/60 тощо).

Основою процесуального правонаступництва є правонаступництво у матеріальному праві, яке настало після відкриття провадження у справі. Виходячи з цього, особливості здійснення процесуального правонаступництва визначаються особливостями норм матеріального права, що регулюють перехід прав та обов`язків у матеріальних правовідносинах від особи до її правонаступника, або в інших випадках зміни сторони у правовідносинах, з яких виник спір (постанова Верховного Суду від 14.07.2021 року у справі № 5010/2403/2011-14/120).

Зазначеною статтею Господарського процесуального кодексу України передбачено процесуальне правонаступництво у зв`язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі, заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті відповідно 512 і 520 Цивільного кодексу України).

Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.03.2018 року у справі № 6-1355/10.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 513 Цивільного кодексу унормовано, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Отже, згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.02.2020 року у справі № 910/5737/15-г, від 20.03.2020 року у справі № 906/703/16, від 06.02.2020 року у справі № 908/2251/18, від 15.08.2019 року у справі № 904/4253/17, від 16.04.2020 року у справі № 5023/5604/11, від 02.11.2022 року у справі № 905/306/17.

Із представлених суду документів вбачається, що 23 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Київенерго-борг» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сплати борг» (новий кредитор) укладено договір про відступлення прав вимоги (цесії) № 1/230823-Ц (надалі - договір), відповідно до п. 1.1. якого кредитор відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до юридичних осіб щодо виконання ними грошових зобов`язань за договорами на постачання теплової енергії у гарячій воді перед кредитором з оплати спожитої до 01.06.2018 року теплової енергії від АТ "К.Енерго" на загальну суму 11 352 027,13 грн. станом на 23.08.2023 року.

В п. 1.2. договору визначено, що перелік договорів на постачання теплової енергії у гарячій воді, угод про реструктуризацію заборгованості, ухвал, рішень суду, споживачів та сум грошових зобов`язань, право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається в додатку № 1 до цього договору. Всі права вимоги переходять від кредитора до нового кредитора в момент підписання сторонами цього договору.

За умовами п. 3.1.1. договору кредитор зобов`язується протягом 5 днів з дати підписання додатку № 1 до цього договору за актом прийому-передачі передати новому кредитору оригінали або засвідчені належним чином копії документів, які підтверджують право вимоги, що відступається (договори, угоди, гарантійні листи, акти звіряння розрахунків, рішення суду, виконавчі документи), а також інші документи та інформацію (електронні інформаційні реєстри, бази тощо), які стосуються відступлених прав вимоги.

Сторони узгодили, що після підписання додатку № 1 до цього договору новий кредитор належним чином повідомляє всіх споживачів, що зазначені у вказаному додатку, про відступлення йому права вимоги за даним правочином (п. 3.6. договору).

Згідно з пунктом 33 додатку № 1 до вищевказаного договору кредитор відступив на користь нового кредитора право вимоги щодо заборгованості ОСББ «Олімпійський» за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 530016 від 13.11.2012 року та ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 року у справі № 910/56/23 про затвердження мирової угоди в частині стягнення суми залишку основного боргу у розмірі 317 153,65 грн.

29.08.2023 року на адресу боржника ТОВ «Сплати борг» надіслало повідомлення про заміну кредитора від 25.08.2023 року № 02-14/1/230823-Ц-33 у зобов`язанні за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 530016 від 13.11.2012 року та ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.02.2023 року у справі № 910/56/23 про затвердження мирової угоди.

Отже, виходячи з наведеного вище, приймаючи до уваги представлені вище документи, суд дійшов висновку щодо наявності підстав вважати, що права та обов`язки стягувача у справі № 910/56/23 перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сплати борг".

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви № 02-14/3542 від 05.09.2023 року «Про заміну сторони правонаступником» Товариства з обмеженою відповідальністю «Сплати борг» та здійснення заміни стягувача у справі № 910/56/23 в частині стягнення суми залишку основного боргу у розмірі 317 153,65 грн. за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 13.11.2012 року № 530016 з Товариства з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сплати Борг".

Керуючись ст. 52, 233, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву № 02-14/3542 від 05.09.2023 року «Про заміну сторони правонаступником» Товариства з обмеженою відповідальністю «Сплати борг» у справі № 910/56/23 - задовольнити.

2. Замінити сторону (стягувача) у справі № 910/56/23 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Київенерго-Борг" (ідентифікаційний код 32826328, адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сплати Борг" (ідентифікаційний код 39624915, адреса: 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 13) в частині стягнення суми залишку основного боргу у розмірі 317 153,65 грн. за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді від 13.11.2012 року № 530016.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 254, 255 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 28 вересня 2023 року.

Суддя О.В. Котков