СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року м. Харків Справа №922/1058/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є.

за участю секретаря судового засідання Євтушенко Є.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Гагарінець" (вх. №1675 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2023 (повний текст підписано 20.07.2023 у місті Харкові) у справі №922/1058/23 суддя Ємельянова О.О.

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Гагарінець", м. Харків
простягнення 1 016 817,61 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Гагарінець" про стягнення суми у розмірі 1 016 817,61 грн, з яких: основний борг у розмірі 791 705,30 грн, пеня у сумі 141 576,90 грн, 3 % річних у розмірі 14 261,84 грн, інфляційні втрати у розмірі 69 273,57 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язання з оплати вартості спожитого природного газу, поставленого у період з 01.03.2022 року по 29.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 29.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 29.08.2022 року, з 31.08.2022 року по 30.09.2022 року, з 02.10.2022 року по 30.11.2022 року в об`ємі 11,39444 тис. куб.м. на загальну суму 791 705,30 грн (із урахування вартості транспортування) постачальником останньої надії. Проте, відповідачем не було здійснено жодної оплати за таку поставку. У зв`язку із чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за спожитий природний газ на загальну суму у розмірі 791 705,30 грн.

Ухвалою господарського суду від 23.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.07.2023 у справі №922/1058/23 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Гагарінець" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" суми у розмірі 1 016 817,61 грн, з яких: основний борг у розмірі 791 705,30 грн, пеню у сумі 141 576,90 грн, 3 % річних у розмірі 14 261,84 грн, інфляційні втрати у розмірі 69 273,57 грн та 15 252,26 грн судового збору (т.2, а.с.11-22).

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що відповідачу у період з листопада-грудня 2021 року був поставлений природний газ в об`ємі 17,97965м3 на загальну суму 632 858,60 грн, обсяги якого були віднесені до портфеля «постачальника останньої надії», оскільки інші постачальники даного споживача не були зареєстровані в Реєстрі, і які не були сплачені відповідачем, а тому на користь позивача підлягає стягненню сума боргу з нарахованими на суму боргу інфляційними, 3% річних та пеня.

Не погодившись з прийнятим рішенням відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Гагарінець" звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, разом з клопотанням про поновлення строку, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження у справі №922/1058/23, скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2023 року повністю і ухвалити нове рішення про відмову в позові повністю.

Підставою для задоволення апеляційних вимог скаржник зазначає:

- невірну кваліфікацію позивачем категорії відповідача, як споживача природного газу, а саме помилкове застосування до нього вартості природного газу як до непобутового споживача, в той час як ТОВ "Агентство нерухомості "Гагарінець" є побутовим споживачем і має сплачувати за спожитий природний газ за тарифом, який встановлений для населення. Оскаржуване рішення не містить вартості (ціни) спожитого відповідачем газу, яка була застосована судом при обрахунку заборгованості. Не містить рішення і будь-якого розрахунку заявленої до стягнення помісячної заборгованості. Вартість природнього газу для побутових споживачів обраховується з розрахунку 7583,89 грн за 1000 куб.м., отже сума заборгованості відповідача за спожитий природній газ складає 83425,78 грн. Таким чином, на переконання скаржника, помилкове визнання судом ТОВ «АН Гагарінець» непобутовим споживачем призводить до безпідставного стягнення з нього 708279,52 грн (791 705,30 грн 83 425,78 грн) за оскаржуваним судовим рішенням;

- господарський суд неправильно застосував норми матеріального права, допустив формальний підхід до розгляду вказаної справи, що призвело до порушення права апелянта на справедливий судовий розгляд.

Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2023 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Медуниця О.Є, Істоміна О.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Гагарінець" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2023 у справі №922/1058/23 залишено без руху.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Гагарінець" усунути впродовж 10-ти днів з моменту отримання цієї ухвали, встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме до Східного апеляційного господарського суду надати докази сплати судового збору у розмірі 22 878,40 грн у встановленому порядку за встановленими реквізитами.

24.08.2023 з Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/1058/23 (2 томи).

У строк, встановлений судом, на адресу Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, у якій останній надав платіжне доручення №0.0..1 від 28.08.2023 про сплату судового збору у розмірі 22 878,40 грн, що свідчить про виконання скаржником вимог ухвали суду від 21.08.2023.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.09.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Гагарінець" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2023 у справі №922/1058/23. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Гагарінець" на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2023 у справі №922/1058/23. Встановлено учасникам справи строк до 18.09.2023 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу з доказами його надсилання іншим учасникам справи. Запропоновано учасникам справи в строк до 18.09.2023 включно надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів іншим учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 Господарського процесуального кодексу України. Призначено справу до розгляду на "27" вересня 2023 р. о 11:15 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №131.

18.09.2023 від ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшло клопотання, за змістом якої позивач просить задовольнити заяву про участь у судових засіданнях по справі №922/1058/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.09.2023 клопотання представника позивача, адвоката Пясецького Дмитра Васильовича про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №922/1058/23, яке відбудеться "27" вересня 2023 р. об 11:15 годині задоволено.

18.09.2023, в межах строку, встановленого судом, від ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" надійшов відзив на апеляційну скаргу б/н від 12.09.2023, за змістом якого позивач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2023 у справі №922/1058/23 законним та обґрунтованим, прийнятим з повним дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своєї правової позиції позивач вважає, що відповідач в апеляційній скарзі зазначає заперечення, які не зазначав при розгляді справи в суді першої інстанції та долучає до апеляційної скарги низку доказів, не наводячи жодних аргументів неможливості подання таких доказів до суду першої інстанції.

Також позивач вважає, що відповідач не є побутовим споживачем в розумінні пункту 21 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу». Той факт, що відповідач, начебто (оскільки доказів до матеріалів справи не надано), здійснював поставку теплової енергії побутовим споживачам (фактично надає послуги з теплопостачання) на переконання позивача не означає, що його слід відносити до побутових споживачів. Крім цього, головною ознакою не побутового споживача є те, що це фізична особа, яка використовує природний газ для власних потреб, в той час як діяльність відповідача спрямована на отримання прибутку, в тому числі шляхом надання послуг з теплопостачання.

Пунктом 4.1 Типового договору визначено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price, відповідна роздруківка наявна в матеріалах справи.

Апелянт у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи на іншу дату з метою необхідності проведення розрахунків із правильних нарахувань оплати за спожитий газ для побутових та непобутових споживачів.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, на зв`язок не вийшов.

Судова колегія відмовила в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату, враховуючи те, що явка сторін у судове засідання по даній справі не була визнана судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 12 ст.270 ГПК україни неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Приймаючи до уваги приписи ч. 5 ст.197 ГПК України ризики технічної неможливості участі у відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву, колегія суддів вважала за можливе розглядати матеріали апеляційної скарги за відсутності представника позивача, за наявними матеріалами справи.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.3 ст.222 ГПК України, складено протокол судового засідання (ст.223 ГПК України).

Відповідно до ч.1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив на неї та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (постачальник, постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 04.07.2017 № 880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р ТОВ "ГК "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Відповідно до пункту 26 частини 1 статті 1 Закону України "Про ринок природного газу", постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

За змістом статті 1 Закону України "Про ринок природного газу":

- оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників);

- споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Постачання природного газу постачальником "останньої надії" здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Договір на постачання природного газу постачальником "останньої надії" є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про ринок природного газу" споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.

26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №809 і від 9 грудня 2020 року № 1236" (далі - Постанова КМ України № 1102).

Пунктом 2 Постанови КМ України №1102 визначено зобов`язання Акціонерного товариства "Магістральні газопроводи України", Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Відповідно до інформації щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» (Форма 10 згідно з пунктом 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС) Товариство з обмеженою відповідальністю «Агентство нерухомості «Гагарінець» (40800257; 61109, Харківська область, м. Харків, вул. Драгомирівська, 4) - №26 ЕІС код точки виходу - 56Х01J; ЕІС код споживача природного газу -56ХQ00014M875OOR; ЕІС код точки комерційного обліку споживача (за наявності) 56ZQ34A14M875012; належність споживача до категорії -2-споживач є побутовим споживачем (т. 1, арк.спр.81).

У відповідності до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику "останньої надії" через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

Як зазначає позивач, в інформаційній платформі споживач (відповідач) з ЕІС-кодом 56XQ00014М8700R був закріплений за постачальником «останньої надії» Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (ЕІС-код 56X80В) (позивач) у т.ч. у період з 01.03.2022 року по 29.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 29.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 29.08.2022 року, з 31.08.2022 року по 30.09.2022 року, з 02.10.2022 року по 30.11.2022 року.

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, прийнято постанову №3011 "Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ "Оператор ГТС України" на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, проспект Гузара Любомира, 44; ).

Правове регулювання технічних, організаційних, економічних та правових засад функціонування газотранспортної системи України здійснюється Кодексом Газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1378/27823 (далі - Кодекс ГТС).

За визначенням, наведеним у пункті 5 глави 1 розділу І Кодексу ГТС, інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (пункт 5 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених цим Кодексом.

Для вчинення вищезазначених дій веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень (пункт 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Таким чином, позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується:

- листом оператора ГТС з інформацією щодо остаточної локації відборів споживача з ЕІС-кодом від 13.12.2022 року № ТОВВИХ-22-13588;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГТС (форма № 10).

Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015 (далі - Правила), договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Гагарінець" (відповідач, споживач) укладено типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", відповідно до пункту 2.1 якого за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Згідно з пунктом 3.1 договору постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Пунктом 3.3 договору передбачено, що період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

Постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті (пункт 4.1.договору).

Відповідно до пункту 4.2. договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4.3. договору постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Пунктом 4.4. договору визначено, що споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3. цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

У разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (пункт 4.5. договору).

Відповідно до підпункту 1 пункту 5.2. договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору.

Згідно з підпунктом 1 пункту 6.1. договору постачальник має право отримувати від споживача плату за поставлений природний газ.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (пункт 8.1. договору).

Цей договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором (пункту 11.1. договору).

Пунктом 11.5. договору передбачено, що усі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Вищевказаний укладений між сторонами публічний договір за твердженнями позивача, є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а усі відносини між споживачем та постачальником після укладання договору регулюються Цивільним кодексом та іншими нормативними актами, а саме Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2501.

Відповідно до п. 2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС) у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної локації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

На виконання вищевказаних вимог, позивачем у повному обсязі було виконано взяті на себе зобов`язання, відповідно до договору, та у строк і порядок, передбачений договором.

У період з 01.03.2022 року по 29.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 29.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 29.08.2022 року, з 31.08.2022 року по 30.09.2022 року, з 02.10.2022 року по 30.11.2022 року позивачем було поставлено відповідачу природний газ в об`ємі 11,39444 тис. куб.м. на загальну суму 791 705,30 грн. (із урахування вартості транспортування), проте відповідачем не було здійснено жодної оплати за таку поставку. У зв`язку із чим, у відповідача перед позивачем виникла заборгованість за спожитий природний газ на загальну суму у розмірі 791 705,30 грн.

Вищевказані обставини, стали підставою звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом ст. ст. 4, 5 Господарського процесуального кодексу України, ст.15 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь-якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для позивача, унеможливлює задоволення позову.

Сутність розглянутого місцевим судом спору полягала у спонуканні відповідача до примусового виконання порушених (несплачених та прострочених у виконанні) грошових зобов`язань з оплати поставленого Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» природного газу за типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії» за вказані періоди та застосованих наслідків невиконання (несвоєчасного виконання) відповідних грошових зобов`язань у вигляді стягнення нарахованих 3% річних, інфляційної індексації та пені, нарахованих на суму заборгованості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Беручи до уваги правову природу укладеного типового договору постачання природного газу Постачальником «останньої надії», права та обов`язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом за нормами Цивільного та Господарського Кодексів України, які, зокрема, регламентують правовідносини з розрахунків в межах поставки та які, згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України, передбачають можливість застосування загальних положень про купівлю-продаж, враховуючи також особливості законодавства у сфері газопостачання.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності з ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, у зв`язку із відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.03.2022 року автоматично включено до портфеля постачальника останньої надії - Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Як вищезазначено, факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується листом оператора Оператора ГТС від 13.12.2022 року №ТОВВИХ-22-13588 з інформацією щодо закріплення споживача в Реєстрі споживачів та інформації щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом, інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10) та відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом.

Відтак, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості "Гагарінець» (відповідач, споживач) було укладено Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії", відповідно до пункту 2.1 якого за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Вказаний договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань відповідно до статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України, статей 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, а згідно з нормами статті 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем належним чином виконано свої зобов`язання за договором у повному обсязі поставлено відповідачу в період з 01.03.2022 року по 29.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 29.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 29.08.2022 року, з 31.08.2022 року по 30.09.2022 року, з 02.10.2022 року по 30.11.2022 року та було поставлено відповідачу природний газ в об`ємі 11,39444 тис. куб.м. на загальну суму 791 705,30 грн (із урахуванням вартості транспортування).

Доказів постачання природного газу відповідачу у вказаний період іншим постачальником матеріали справи не містять, відповідачем відповідних доказів також надано не було.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

З урахуванням умов пункту 4.3 договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Відповідно, споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4 договору).

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки на оплату поставленого природного газу (№13156 від 11.04.2022, №15831 від 10.05.2022, №17849 від 13.06.2022, №19647 від 1.07.2022, №21497 від 10.08.2022, №23399 від 10.09.2022 та №32577 від 10.12.2022). Проте, у порушення умов договору, відповідач у встановлений договором строк виставлені рахунки не оплатив.

На виконання вимог п. 4.4 договору позивачем засобами поштового зв`язку направлено на адресу відповідача відповідні рахунки на оплату. Докази відправлення рахунків відповідачу з відміткою «Укрпошти» містяться в матеріалах справи (т.1, арк.спр.86-130).

Таким чином, укладений між сторонами публічний типовий договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме мйново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, і згідно статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Вартість природного газу розрахована шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

Крім того, в додатках до позовної заяви позивач, зокрема, надав Розрахунок заборгованості ТОВ «АН «Гагаринець» перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України» по договору постачання газу ПОН від 01.03.2022, з якого вбачається стан заборгованості (сальдо) на 01.03.2022 за газ природний (імпортований) м3, обсяг спожитого газу, тис.м.куб., ціна з ПДВ за 1 тис.м.куб., вартість спожитого газу у грн (т. 1, арк.спр. 15-22).

Судом першої інстанції здійснено перевірку нарахованої позивачем суми боргу за поставлений відповідачу природний газ за період з з 01.05.2022 року по 29.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 29.08.2022 року, з 31.08.2022 року по 30.09.2022 року, з 02.10.2022 року по 30.11.2022 року позивачем було поставлено відповідачу природний газ в об`ємі 11,39444 тис. куб.м. на загальну суму 791 705,30 грн та встановлено, що сума боргу за вище значеними рахунками складає суму у розмірі 791 705,30 грн, у зв`язку із чим позовні вимоги задоволені в цій частині.

Судова колегія погоджується з вищевказаними висновками суду першої інстанції.

Таким чином, надані позивачем відомості (доказове підгрунтття) повною мірою підтверджують обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» та спростовують аргументи скаржника.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача пені у сумі 141 576,90 грн., 3 % річних у розмірі 14 261,84 грн та інфляційні втрати у розмірі 69 273,57 грн відповідно до наданого розрахунку.

За змістом ст.ст. 611, 625 Цивільного кодексу України наслідком прострочення виконання грошового зобов`язання є право кредитора вимагати, зокрема, сплати заборгованості з нарахованими впродовж періоду прострочення на неї 3% річних, інфляційної індексації та пені, передбаченої умовами договору.

Втім, суд апеляційної інстанції, керуючись ч. 1 ст. 269 ГПК України щодо межі перегляду справи у суді апеляційної інстанції, наголошує, що сума нарахованих на заборгованість та стягнутих місцевим судом 3% річних, інфляційної індексації та пені окремо скаржником не оскаржується, а отже апеляційним судом не переглядається.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про невірну кваліфікацію позивачем категорії відповідача, як споживача природного газу, а саме помилкове застосування до нього вартісті природного газу як до непобутового споживача, неналежність доказів, які підтверджують факт постачання природного газу з ресурсу позивача, його обсяги та вартість з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи і не спростовано відповідачем, у спірні періоди з 01.03.2022 року по 29.04.2022 року, з 01.05.2022 року по 29.06.2022 року, з 01.07.2022 року по 29.08.2022 року, з 31.08.2022 року по 30.09.2022 року, з 02.10.2022 року по 30.11.2022 він не був включений до інших Реєстрів зі значенням « 1», тобто для побутових споживачів, також відповідач не надав доказів складання актів-прймання передачі природного газу від інших постачальників у спірний період, а тому спожиті об`єми природного газу автоматично включені оператором газотранспортної системи до портфеля постачальника "останньої надії" і доведенню іншим способом не підлягають. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 14.06.2023 у справі №904/2867/22.

Відповідно до пункту 23 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Головною ознакою побутового споживача є те, що це фізична особа, яка використовує природний газ для власних потреб, в той час як діяльність відповідача спрямована на отримання прибутку, в тому числі шляхом надання послуг з теплопостачання.

Позивачем була надана інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10); витяг з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо фактичних обсягів споживання природного газу споживачем, відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Зазначені докази є належними, оскільки об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу (п. 4.2 договору).

З огляду на зазначене, відомості з інформаційної платформи у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи є належними доказами, і відповідач, який є користувачем даної системи і має доступ до неї, не спростував обґрунтованість зазначених у ній відомостей.

Отже, здійснюючи підприємницьку діяльність, відповідач повинен самостійно нести всі ризики щодо належного виконання добровільно взятих на себе договірних зобов`язань. Укладаючи з позивачем договір, відповідач взяв на себе зобов`язання своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором.

Стосовно твердження відповідача, що оскаржуване рішення не містить вартості (ціни) спожитого відповідачем газу, яка була застосована судом при обрахунку заборгованості, судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Ціна природного газу з 01.10.2021, що постачається постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в п.24 Порядку проведення конкурсу з визначення Постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №809 від 30.09.2015 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) з 01.12.2021, відповідно до умов договору, опублікована/оприлюднена на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за посилання https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price.

Ціна природного газу також підтверджується розрахунком заборгованості по договору постачання природного газу ПОН від 01.03.2023 за кожен місяць поставленного відповадачу природного газу з 01.03.2022 по 30.11.2022 (номенклатура: Газ природний (імпортований) м3; обсяг спожитого газу, тис.м.куб.; ціна з ПДВ за 1 тис.м.куб.; вартість спожитого газу).

Також, в додатках до позовної заяви надана роздруківка архіву ціни ПОН для не побутових споживачів із зазначенням ціни газу від 30.07.2020, з якої вбачається архів тарифів за спірний період окремо/помісячно (з розмежуванням ціни газу без урахування вартості послуги з транспортування приодного газу для внутрішньої точки виходу з газорозотранспортної системи:послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи; податку на додану вартість 20% та ціни природного газу для споживачів з ПДВ).

Крім того, позивачем до позовної заяви надано копію адвокатського запиту б/н від 28.11.2022 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» з вимогою надання інформації у вигляді витягу з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо фактичних обсягів споживання природного газу споживачів, зазначених у запиті (зокрема, щодо споживача ТОВ «АН Гагаринець», ; ЕІС-коду споживача: 56XQ00014M87500R) з 01.10.2021 по дату видачі відповіді або підтверджуючого листа.

У відповідь, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» надало інформацію щодо закріплення споживача в Реєстрі споживачів постачальників та інформації щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XQ00014M87500R за періоди з 01.03.2022 по 29.04.2022, з 01.05.2022 по 29.06.2022, з 01.07.2022 по 29.08.2022, з 01.05.2022 по 29.06.2022, з 01.07.2022 по 29.08.2022, з 31.08.2022 по 30.09.2022, з 02.10.2022 по 30.11.2022 (т.1, а.с.48-55).

Інші доводи апелянта не спростовують обгрунтованих висновків суду першої інстанції.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції всебічно, повно, об`єктивно дослідив всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, правильно застосував норми матеріального права, з дотриманням норм процесуального права, що у відповідності до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агенство нерухомості «Гагарінець» на рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2023 у справі №922/1058/23 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Харківської області від 10.07.2023 у справі №922/1058/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів через Східний апеляційний господарський суд з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 27.09.2023 р.

Головуючий суддя О.О. Радіонова

Суддя О.А. Істоміна

Суддя О.Є. Медуниця