Справа № 909/878/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.09.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., розглянувши матеріали заяви № 11015/23 від 20.09.2023 фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи "Електронний суд" 20.09.2023 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Господарського суду Івано-Франківської області від 20.09.2023, для розгляду справи призначено суддю Шкіндер П.А.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) право на звернення до господарського суду в установленому цим кодексом порядку гарантується.

Отже, процесуальний закон гарантує кожному право на звернення до суду, проте таке право може бути реалізовано лише в порядку, визначеному законом.

Відповідно до статті 113 Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною першою статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства врегульовано, що заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається боржником за наявності підстав, передбачених цим Кодексом.

У частині третій статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено перелік документів, які мають бути додані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

З поданої заяви та доданих до неї документів слідує, що вимоги частин першої та третьої статті 116 Кодексу заявником не виконані.

Щодо надання документів, які підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 КУзПБ.

Частиною другою статті 115 КУзПБ визначено право боржника звернутись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо: боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців; у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Отже, законодавець унормував вимоги, за наявності яких боржник має право звернутись до суду з заявою про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

У своїй заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 зазначає, що стосовно нього існують підстави для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, передбачені пунктами 2 та 4 частини другої статті 115 КУзПБ.

Положеннями п. 2 частини другої статті 115 КУзПБ передбачено право боржника звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Однак із долученого до заяви ОСОБА_1 конкретизованого списку кредиторів і боржників слідує, що більшість (а саме 6 з 8 кредитних договорів (або договорів позики), за якими у заявника наявна заборгованість) укладені ОСОБА_1 приблизно за два місяці до 20.09.2023 (дати звернення до суду із заявою).

Так, згідно з згаданим в попередньому абзаці списком, кредитні договори (або договори позики) ОСОБА_1 уклав:

з ТОВ "Споживчий кредит" - 22.06.2023

з ТОВ "Маніфою" - 21.06.2023

з ТОВ "Мілоан" - 11.06.2023

з ТОВ "Кредитпромінвест" - 03.06.2023

з ТОВ " 1 безпечне агенство" необхідних кредитів" - 25.05.2023

-з ТОВ "Укр кредит фінанс" - 18.05.2023

- з ТОВ" ФК " Є гроші ком" -03.06.2023

- з ТОВ "Бізпозика" - 12.06.2023

Також з заяви ОСОБА_1 слідує, що у нього немає в наявності усіх кредитних договорів, договорів позики, щодо яких, за твердженням заявника, у нього існує заборгованість, а надано лише частину договорів, які в заявника наявні.

ОСОБА_1 не додав доказів (довідок кредитних установ, виписок по рахунку, платіжних документів) щодо часткового виконання/невиконання зобов`язань за цими договорами та часу припинення виконання зобов`язань.

Заявником надано кредитні договори з ТОВ "Споживчий кредит" , ТОВ "Маніфою", ТОВ "Мілоан" ТОВ " 1 безпечне агенство" необхідних кредитів", ТОВ "Укр кредит фінанс" та ТОВ "Бізпозика"

Інших договорів, квитанцій, банківських виписок тощо, що підтверджують суми грошових вимог щодо інших кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), як підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором, суду не надано.

За відсутності вказаних документів, суд позбавлений можливості встановити який розмір місячного платежу ОСОБА_1 за кожним з кредитних та інших зобов`язань, чи настав строк платежу за цими зобов`язаннями, та чи відповідає дійсності твердження ОСОБА_1 про припинення погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців.

Відтак, наявність підстави для звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, передбачена п. 2 ч. 1 статті 115 КУзПБ не підтверджена належними і допустимими доказами.

Положеннями п. 4 частини другої статті 115 КУзПБ передбачено, що підставою для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність може бути існування інших обставин, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

У заяві боржника не наведено та не надано жодних доказів виникнення та існування у ОСОБА_1 обставин, які свідчать про загрозу його неплатоспроможності, а містяться лише загальні формулювання про складний фінансовий стан та шахрайські дії щодо нього.

ОСОБА_1 не наводить жодних конкретних обставин та не додає доказів на підтвердження загрози неплатоспроможності, яка виникне у нього найближчим часом. До заяви не додано доказів (розрахунків, довідок кредитних установ, виписок по рахунку, платіжних документів) щодо виконання заявником зобов`язань за укладеними кредитними договорами, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, та доказів того, в якому розмірі у нього виникнуть грошові зобов`язання перед кредиторами в найближчий час після подання заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. За відсутності вказаних документів, суд позбавлений можливості встановити розмір грошових зобов`язань ОСОБА_1 , строк виконання яких настане в найближчий час, та перевірити, чи відповідає дійсності твердження ОСОБА_1 , про існування загрози його неплатоспроможності.

Викладені в заяві загальні формулювання не підтверджені жодними доказами, зокрема враховуючи строк між укладенням договорів позики (кредитних договорів) та датою звернення до суду з заявою.

Як слідує з усталеної практики Верховного Суду, право на звільнення від боргів та відновлення платоспроможності у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи набуває лише добросовісний боржник, який не за своїм неправомірним умислом потрапив у стан неплатоспроможності, сумлінно виконує обов`язки боржника та не приховує обставин, що можуть вплинути на розгляд справи чи задоволення кредиторських вимог, при цьому демонструє дієве прагнення до компромісу з кредиторами щодо умов реструктуризації боргів та в межах об`єктивних можливостей вживає заходів до задоволення їх вимог. Саме такий боржник реалізує право ініціювати провадження у справі про власну неплатоспроможність не на шкоду кредиторам, а для досягнення легітимної мети цього провадження - соціальної реабілітації добросовісного боржника за спеціальною судовою процедурою шляхом реструктуризації заборгованості та/або звільнення від боргів задля відновлення його платоспроможності.

Відповідно до п. 14 частини третьої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність мають бути додані інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених статтею 115 цього кодексу.

Як вище зазначив суд, документів (довідок кредитних установ, графіків повернення кредитних зобов`язань), які б підтверджували, що боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців до заяви боржника не додано.

Не надано боржником і доказів існування інших обставин, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Вказане свідчить, що заявником не надано належних доказів на підтвердження існування обставин, передбачених п. 2 та 4 частини 2 статті 115 КУзПБ

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додається декларація про майновий стан боржника за формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства.

Згідно з ч. 5 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства, декларація про майновий стан подається боржником за три роки (за кожен рік окремо), що передували поданню до суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

До членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Крім того, відповідно до п.9 Приміток до затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, боржник за розділами декларації зазначає всю інформацію про членів сім`ї, яка йому відома та яку він може отримати з офіційних джерел (правовстановлювальні документи, відповідні державні реєстри). Якщо член сім`ї не надав боржнику інформацію і така інформація не може бути отримана ним з офіційних джерел, у відповідному рядку декларації зазначається "Член сім`ї не надав інформацію".

Як убачається із доданих до заяви декларації про майновий стан боржника за 2020-2022роки, за період з 01.01.2023 по 01.08.2023 заявником у відповідних рядках декларацій відмічено "Член сім`ї не надав інформацію".

Водночас, до заяви не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

Так, у справі № 910/6639/20, Верховний Суд дійшов висновку, що з огляду на мету та цілі Кодексу України з процедур банкрутства інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

На переконання суду, коло членів сім`ї боржника в частини п`ятої статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства визначено у зв`язку із встановленням його обов`язку подати декларацію про майновий стан боржника за відповідною формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, як додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Подання декларації про майновий стан боржника полягає у необхідності підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначених у частині другій статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства. Подання декларації про майновий стан надає можливість не лише встановити перелік та вартість майна, стан доходів та витрат на відповідну дату, а й динаміки розміру активів за відповідний період. Поряд з цим, ця декларація повинна містити відомості, що можуть свідчити про ухилення боржника від погашення боргу перед кредиторами.

Судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі № 910/6639/20 також зазначила, що включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками.

Водночас, до заяви надано розписки членів сім"ї про відмову про надання відомостей та не додано доказів звернення до відповідних офіційних джерел щодо отримання інформації про членів сім`ї, яка необхідна була йому для заповнення розділу ІІ та ІІІ декларацій про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність.

За змістом п. 10 ч. 2 ст. 116 Кодексу України з процедур банкрутства зазначаються відомості про роботодавця (роботодавців) боржника.

Аналізом матеріалів справи встановлено, що в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , покликаючись на довідку Пенсійного фонду України від 01.09.2023 форми ОК-7 що працює у Філії бурове управління "Укргазбуд" АТ "Укргазвидобування" ТОВ "Продлес".

Довідка ОК-7 містить відомості про суми заробітної плати, з якої сплачується єдиний соціальний внесок, та страховий стаж та використовують для визначення страхового стажу для розрахунку сум лікарняних, нарахування допомоги по безробіттю тощо.

Разом з тим записи у трудовій книжці щодо роботи у Філії бурове управління "Укргазбуд" АТ ""Укргазвидобування" ТОВ "Продлес" відсутні.

Судом встановлено, що до заяви ОСОБА_1 не додано відомості про роботодавця (роботодавців) боржника (Філія бурове управління "Укргазбуд" АТ ""Укргазвидобування" ТОВ "Продлес"") та підтверджуючих документів працевлаштування боржника.

Крім того, заявником не надано відповідно до вимог п.12 ч.3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 40260,00 грн.

При цьому, заявник, посилаючись на позицію Верховного Суду, що викладена у постанові від 19.11.2020 у справі № 910/726/20, надав заяву, у якій просив затвердити кандидатуру ОСОБА_2 та призначити її керуючим реструктуризацією, заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , а також договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 05.09.2023.

Суд звертає увагу, що згідно з ч. 1 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Частиною 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

Також положеннями ч. 2 ст. 34 та ч. 3 ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що докази здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому у відповідному розмірі в обов`язковому порядку подаються до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство/неплатоспроможність.

Отже, Кодексом України з процедур банкрутства визначено, що однією з обов`язкових передумов для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень. Будь-яких положень, умов та підстав, за яких суд може відстрочити, розстрочити або звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому чинним законодавством України не передбачено, тобто законодавством не встановлено жодних альтернативних можливостей авансуванню на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень.

Законом України Про державний бюджет України на 2023 рік встановлено розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 у сумі 2684,00 грн. Отже, розмір авансування Боржником грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією за три місяці складає 40260,00 грн. (2684,00 *5 *3 місяці).

Суд констатує, що в порушення вимог ч. 3 ст. 116 КУзПБ, ОСОБА_3 до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано доказів здійснення авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, а саме у розмірі 40260,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 КзПБ арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Згідно із до ч. 4 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Таким чином, грошова винагорода арбітражного керуючого є заробітною платою за виконання ним своїх повноважень.

Передбачені п. 12 ч. 3 ст. 116 КзПБ докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень є гарантією оплати праці арбітражного керуючого в процедурі реструктуризації боргів боржника.

Суд зазначає, що укладений боржником договір про оплату праці (авансового платежу) винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого із конкретним арбітражним керуючим не може ототожнюватися з вимогами ст.116 КзПБ про авансування винагороди, оскільки цей договір не є гарантією справедливого проведення реструктуризації боргів боржника.

Так, суд зауважує, що відповідно до приписів ст. 114 КзПБ провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

А отже, відповідно до приписів ст. 28 Кодексу кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією визначається судом шляхом автоматизованого відбору із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з числа арбітражних керуючих, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, за принципом випадкового вибору.

Крім того, арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі.

Таким чином, у разі непризначення арбітражного керуючого, з яким підписано договір, або його відсторонення судом, фактично призведе до того, що призначеному/новопризначеному судом арбітражному керуючому у разі відсутності авансованої боржником винагороди не буде гарантовано оплату праці.

Також, суд зауважує, що відповідно до ч. 3 ст. 28 КзПБ розпорядником майна, керуючим реструктуризацією, керуючим санацією, ліквідатором, керуючим реалізацією не можуть бути призначені арбітражні керуючі, які є заінтересованими особами у цій справі. На думкусуду, укладення договору про оплату праці між боржником та арбітражним керуючим може сприяти неналежному виконанню обов`язків останнім, оскільки арбітражний керуючий може бути зацікавлений в однобічному розгляді справи, нехтуючи законними очікуваннями кредиторів щодо повернення боргу.

Крім того, суд зауважує, що обов`язок боржника авансувати вищенаведену винагороду арбітражного керуючого до звернення з відповідною заявою до суду встановлений Кодексом і подання доказів авансування є обов`язковою умовою, встановленою ч. 3 ст. 116 зазначеного Кодексу. При цьому, ані Кодекс, ані інші діючі норми законодавства, не передбачають права боржника бути звільненим від авансування винагороди арбітражному керуючому при поданні такої заяви, як не передбачають і умов, за яких суд може відстрочити, розстрочити чи звільнити заявника від здійснення авансування винагороди арбітражному керуючому (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.09.2020 у справі №910/2629/20, від 23.11.2020 у справі №922/1734/20, від 19.11.2020 у справі № 927/203/20, від 17.02.2021 у справі №927/166/20).

Висновки суду.

Згідно з частиною 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав передбачених ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зазначені правові наслідки застосовуються і до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Разом із цим суд зазначає, що після усунення недоліків заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього Кодексу (ч. 3 ст. 174 ГПК України).

Водночас, якщо боржник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із заявою (ч. 4 ГПК України).

Керуючись ст. 2, 9, 37, 113, 115, 116, 124 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 4, 91, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи від 19.09.2023 (вх. №11015/23 від 20.09.2023) залишити без руху.

2. Заявнику у десятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, усунути недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме надати Господарському суду Івано-Франківської області:

- первинних документів (усі договори, квитанції, банківські виписки тощо), що підтверджують суми грошових зобов`язань (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо), підстав виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із законом або договором щодо решти кредиторів зазначених у заяві про неплатоспроможність

- документи, що підтверджують наявність підстав, визначених пунктами 2 та/або 4 частини другої статті 115 Кодексу України з процедур банкрутства, які б підтверджували, що боржник припинив погашення кредитів чи здійснення інших планових платежів у розмірі більше 50 відсотків місячних платежів за кожним з кредитних та інших зобов`язань упродовж двох місяців, або що існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності);

- відомості про роботодавця (роботодавців) боржника та підтверджуючих документів працевлаштування боржника.

- декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність, привівши їх у відповідність до наказу Міністерства юстиції України від 21.08.2019 №2627/5 з зазначеннями відомостей про членів сім`ї.

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень;

Роз`яснити, що якщо заявник усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи вважається неподаною і підлягає поверненню зі всіма доданими до неї документами.

Учасники справи можуть отримувати інформацію по справі на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою http://court.gov.ua/fair/sud5010/ та на вебсторінці Єдиного державного реєстру судових рішень за вебадресою http://reyestr.court.gov.ua/.

Звернути увагу, що учасники справи можуть отримувати процесуальні документи в електронному вигляді. Для цього необхідно зареєструватись в підсистемах (модулях) "Електронний суд", "Електронний кабінет" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системі та зареєструвати офіційну електронну адресу за посиланням http://cabinet.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Ухвалу підписано 25.09.2023 .

Суддя П. А. Шкіндер