СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/495/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Семенові О.Є.

за участю:

позивача Панасейко О.Ю., службове посвідчення №1952;

відповідача адвоката Плугатирьова В.В., ордер серії АХ№ 1129644 від 01.06.2023 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження ЛТД" адвоката Плугатирьова В.В. (вх. №1241Х/1-18)

на рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2023 року у справі №922/495/23, ухвалене в приміщенні господарського суду Харківської області (суддя Лавренюк Т.А.), повний текст якого складено 17.04.2023 року

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження ЛТД", м. Харків
про стягнення 513 037,73грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 17.04.2023 року у справі №922/495/23 позов задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження ЛТД" на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" 160 243,95грн.- заборгованості за невиконання зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії без укладення договору; 349 960,69грн.- заборгованості за спожиту теплову енергію; 432,08грн. - заборгованості за абонентську плату за спожиту теплову енергію за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії; 2 401,01грн.- заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності; 7 695,57грн. - судового збору.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження ЛТД" адвокат Плугатирьов В.В. з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2023 року у справі та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю; застосувати до позовних вимог строки позовної давності.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

Рішення прийнято на підставі неналежного доказу, а саме акту обстеження системи теплопостачання об`єкту №177/2008 від 20.07.2021 року, який містить недостовірну інформацію; в акті вказано, що обстеження проведено у присутності представника ТОВ "Відродження ЛТД", проте не вказано даних представника та відсутній його підпис; жоден представник ТОВ "Відродження ЛТД" не брав участі в огляді будинку та складанні акту; акт підписаний невідомою особою - провідним інженером з прізвищем Бланка, який не вказаний в розділі акту як присутня особа, а тому акт складений за участі лише одного відомого працівника позивача та за участі невідомої особи, яка не була присутня при огляді (якщо такий взагалі відбувся).

Позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості починаючи з жовтня 2019 року, позов подано 08.02.2023 року, а тому вимоги про стягнення заборгованості за період з жовтня 2019 року по 08.02.2020 року заявлено поза межами трирічного строку позовної давності.

Відповідач не мав можливості заявити раніше про застосування строків позовної давності до позовних вимог, оскільки не був обізнаний про судовий процес; в оскаржуваному рішенні вказано, що ухвала суду про відкриття провадження у справі не була вручена відповідачу та була повернута до суду.

Одночасно, апелянт посилаючись на положення ст. 256 ГПК України, просив поновити строк на подання апеляційної скарги, оскільки про існування оскаржуваного рішення апелянт дізнався лише 02.06.2023 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.06.2023 року, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Слободін М.М.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: .

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 року апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження ЛТД" адвоката Плугатирьова В.В на рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2023 року у справі залишено без руху; останнього зобов`язано усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху та роз`яснено, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

07.07.2023 року на адресу суду від апелянта надійшла заява про усунення недоліків (вх.№7920), з доказами сплати судового збору, яку, разом з додатками, долучено до матеріалів справи.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 року клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження ЛТД" адвоката Плугатирьова В.В. про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження задоволено; поновлено строк на подання апеляційної скарги; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження ЛТД" адвоката Плугатирьова В.В. на рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2023 року у справі; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, з доказами надсилання його апелянту; призначено справу до розгляду на "23" серпня 2023 р. о 14:00 год.у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; запропоновано учасникам справи свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано учасникам справи визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи; витребувано з господарського суду Харківської області матеріали справи №922/495/23; до розгляду апеляційної скарги дію рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2023 року у справі №922/495/23 зупинено.

14.07.2023 року на адресу суду з господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/495/23 (вх.№8170).

26.07.2023 року на адресу суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 8710), в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, який долучено до матеріалів справи, в обґрунтування якого вказує на таке: відповідно до ст. 5 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) ", розділ "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України доповнено пунктами 12 - 14 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину; пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19.12.2020 року до 31.04.2023 року на території України карантин; дію карантину станом на час подання позовної заяви продовжено; строки позовної давності в силу пункту 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України продовжено на строк дії карантину; у зв`язку з тим, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 встановлено з 12.03.2020 року на всій території України карантин, позов подано в межах строку позовної давності.

23.08.2023 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№10003), яке долучено до матеріалів справи, в якому останній просив відкласти розгляд справи на іншу дату та надати час для погодження з позивачем умов мирової угоди, проект якої буде надано позивачу у найкоротший строк.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 року, зокрема оголошено перерву у розгляді справи до "06" вересня 2023 р. о 15:00 год.у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась; вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2023 року, зокрема враховуючи необхідність надання учасниками справи додаткових письмових пояснень в обґрунтування своїх правових позицій, оголошено перерву у розгляді справи до "20" вересня 2023 р. о 12:15 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132, явка сторін в судове засідання обов`язковою не визнавалась; ТОВ "Відродження ЛТД" та КП "Харківські теплові мережі" у строк до 18.09.2023 року ухвалено надати суду апеляційної інстанції додаткові письмові пояснення в обґрунтування своїх правових позицій; вчинено інші процесуальні дії.

18.09.2023 року на адресу суду від відповідача надійшли додаткові пояснення (вх.№11264), які долучено до матеріалів справи, в яких останній просить скасувати рішення місцевого господарського суду повністю та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, в обґрунтування яких вказує на те, що здійснений позивачем розрахунок теплового навантаження не може використовуватися для визначення фактично спожитої теплової енергії, нарахований позивачем обсяг теплової енергії за період з жовтня 2019 року по листопад 2021 року на суму 160 243,95 грн., грудень 2021року на суму 34 316,98 грн., січень 2022року на суму 77 484,29 грн. є недостовірним та безпідставним; позивачем не доведено ні факту постачання, ні обсягу постачання; як зазначалося в апеляційній скарзі та в судових засіданнях у суді апеляційної інстанції відповідач не визнає тверджень позивача наведених у позовній заяві та не визнає зроблених позивачем розрахунків та складених документів, які є додатками до позовної заяви.

19.09.2023 року на адресу суду від позивача надійшли пояснення (вх.№11289), які долучено до матеріалів справи, в яких останній вказує на те, що судом першої інстанції при винесення рішення було враховано докази які були надані позивачем у справі разом з позовною заявою; відповідач в свою чергу, не подав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача.

19.09.2023 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про залучення спеціаліста (вх.№11286), яке долучено до матеріалів справи, в якому останній просить залучити провідного інженера групи контролю теплоспоживання управління контролю обліку теплоспоживання та засобів вимірювання КП "Харківські теплові мережі" Клинушкова Ігоря Миколайовича в якості спеціаліста у справі № 922/495/23 для надання пояснень та консультацій.

Колегія суддів, розглянувши в судовому засіданні клопотання позивача про залучення спеціаліста (вх.№11286 від 19.09.2023 року), дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 71 ГПК України спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками, необхідними для застосування технічних засобів, і призначена судом для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням таких технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо).

В обґрунтування поданого клопотання позивачем вказано, що у позивача виникла необхідність залучення у справі спеціаліста, у відповідності до ст. 71 ГПК України, а саме, провідного інженера групи контролю теплоспоживання управління контролю обліку теплоспоживання та засобів вимірювання КП "Харківські теплові мережі" Клинушкова Ігоря Миколайовича для надання консультацій, пояснень та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій в судовому засіданні, яке відбудеться 20.09.2023 року.

Однак, наведені у клопотанні обставини не є підставами для залучення до участі у справі спеціаліста у відповідності до вимог ст. 71 ГПК України, оскільки у даній справі судом не вчиняються процесуальні дії при яких є потреба в залученні спеціаліста в порядку ст. 71 ГПК України.

Отже, клопотання позивача про виклик спеціаліста в судове засідання задоволенню не підлягає.

У судовому засіданні 20.09.2023 року представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити; представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечувала, просила оскаржуване рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалу суду від 06.09.2023 року було надіслано засобами поштового зв`язку: ТОВ "Відродження ЛТД" (№672); КП "Харківські теплові мережі" (№680).

Процесуальні документи надсилались представнику ТОВ "Відродження ЛТД" адвокату Плугатирьову В.В. та КП "Харківські теплові мережі" до електронного кабінету в системі "Електронний суд".

05.10.2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №906/184/21, від 02.11.2022 року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).

Також, інформацію про дату, час та місце розгляду справи було розміщено на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвалу суду апеляційної інстанції від 06.09.2023 року у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від учасників справи впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного апеляційного перегляду справи, розгляд скарги здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з заходами, встановленими особливим режимом роботи суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" відповідно до п.1.1 Статуту, засновано на підставі Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та інших законодавчих актів України, та згідно рішення XVI сесії Харківської міської ради XXIV скликання "Про комунальну власність м. Харкова" № 191/03 від 24.09.2003 року належить до комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Метою діяльності Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" є задоволення потреб населення м. Харкова, державних, кооперативних, суспільних, приватних підприємств і організацій у якісній тепловій енергії при найменших витратах, одержання прибутку для розвитку підприємств, забезпечення інтересів його працівників та задоволення їх економічних і соціальних потреб.

Товариству з обмеженою відповідальністю "Відродження ЛТД" на праві власності належать нежитлові приміщення підвалу № 1-16 1-го поверху 17-35, І, ІІ в літ. "А-5", загальною площею 489,2 кв.м. в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, провулок Різниківський, 1, що підтверджується Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Постачання теплової енергії на потреби опалення у житлові будинки КП "Харківські теплові мережі" здійснює на підставі розпоряджень Харківського міського голови про початок та кінець опалювальних сезонів, а на потреби гарячого водопостачання протягом року.

Так, на підставі розпоряджень Харківського міського голови в опалювальних сезонах 2019-2020, 2020-2021, 2021-2022, 2022-2023 років позивач здійснював постачання теплової енергії у приміщення відповідача.

Оскільки відповідач з Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" договір на постачання теплової енергії не укладав, відповідач отримував теплову енергію на потреби опалення за відсутності письмового договору.

Факт споживання відповідачем теплової енергії на потреби опалення вказаного приміщення з жовтня 2019 року по листопад 2021 року підтверджується актами про підключення опалення на початку опалювальних сезонів та про відключення опалення наприкінці опалювальних сезонів.

Вказані акти на підключення та відключення опалення підписані та скріплені печатками уповноважених представників позивача та балансоутримувача.

Крім того, факт споживання відповідачем теплової енергії за вказаний період також підтверджується актом обстеження системи теплоспоживання об`єкту № 177/2008 від 20.07.2021 року.

Відповідно до особового рахунку відповідача (17700-9307) за останнім обліковується заборгованість за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 160 243,95грн., яка утворилася за жовтень 2019 листопад 2021 років.

Також, на підставі ч.5 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 року № 1022) та Правил надання послуги з постачання гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1182 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08.09.2021 року № 1023), на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 року було розміщено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії.

Зазначений договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021 року. Даний договір укладений з урахуванням ст.ст.633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України.

За приписами ст.14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором, який є публічним договором приєднання, складається з: плати за послуги, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначено відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, нежитлові приміщення за адресою: м. Харків, провулок Різниківський, 1, розташовані в житловому будинку, починаючи з 01.12.2021 року надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу за цією адресою здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії (надалі - Індивідуальний договір). Проведення нарахувань виконуються згідно з Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 830.

Відповідно до положень п.51 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, цей договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Згідно з п.4 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Таким чином, факт отримання відповідачем послуги з постачання теплової енергії у опалювальні періоди 2021-2022 та 2022-2023 років є фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору).

Факт отримання теплової енергії підтверджується актами про підключення та відключення опалення на початку та наприкінці опалюваного сезону 2021-2022 років, відомостями обліку споживання теплової енергії.

Відповідно до п.5 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором.

Пунктом 32 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Згідно з п.30 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.

Як свідчать матеріали справи, позивачем направлялися відповідні рахунки-фактури відповідачу.

По особовому рахунку відповідача (17701-9307) за останнім обліковується заборгованість по Індивідуальному договору про надання послуги з постачання теплової енергії за спожиту теплову енергію на потреби опалення в сумі 349 960,69грн., яка утворилася за грудень 2021, січень 2022, лютий 2022, березень 2022, квітень 2022, листопад 2022, грудень 2022; та абонентської плати за спожиту теплову енергію в сумі 432,08грн., яка утворилася за період: грудень 2021 грудень 2022 років.

Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", з 01.07.2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022.

Відповідно до п.30 договору, договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

За умовами п.4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуги.

Факт отримання відповідачем послуги підтверджується актом готовності до опалювального сезону 2022-2023 років № 177/6026 від 24.05.2022 року та актом виконаних робіт по підготовці системи теплоспоживання житлового будинку в осінньо-зимовий період від 24.05.2022 року.

Вказані акти підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку.

Відповідно п.5 договору виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги затвердженою вартістю в строки та умови зазначені цим Договором.

Пунктом 6 публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності передбачено, що технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем теплопостачання проводиться відповідно до переліку адрес будинків, зазначених у Додатку 1, та включає комплекс робіт, які визначені на підставі Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005року № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004року № 150.

Відповідно до п.13 публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Відповідачу направлялися рахунки-фактури за послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду.

Проте, як вказує позивач, станом на 01.11.2022 року заборгованість з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності складає 2 401,01грн., яка утворилась за період липеньгрудень 2022 року, що підтверджується особовим рахунком відповідача (17701-9307).

Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Харківської області, в якому останній просив стягнути з відповідача заборгованість за невиконання зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії без укладення договору в сумі 160 243,95грн. за період: жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року березень 2020 року, квітень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року, квітень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року; заборгованість за невиконання зобов`язань по оплаті теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 349 960,69грн. за період: грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року; заборгованість за абонентську плату за спожиту теплову енергію за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 432,08грн. за період: грудень 2021-грудень 2022 років; заборгованість за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності в сумі 2 401,01грн. за період: липень 2022-грудень 2022 років.

17.04.2023 року господарським судом Харківської області ухвалено оскаржуване рішення з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за невиконання зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії без укладення договору в сумі 160 243,95грн., зокрема виходив з того, що факт постачання позивачем теплової енергії в житловий будинок за адресою: м. Харків, провулок Різниківський, 1, в якому розташовані нежитлові приміщення, які належать відповідачу, підтверджується актами на включення та відключення опалення, які підписані та скріплені печатками повноважних представників позивача та балансоутримувача будинку; між сторонами у спрощений спосіб укладено договір постачання теплової енергії, у зв`язку з чим судом застосовано ст.692 ЦК України; відсутність письмового договору між відповідачем та позивачем не є підставою для не оплати заборгованості за реально спожиту відповідачем теплову енергію.

Колегія суддів вважає вказані висновки місцевого господарського суду передчасними, з огляду на таке.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за невиконання зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії без укладення договору в сумі 160 243,95грн. за період: жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року, квітень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року, слід зазначити наступне.

Вище вказано, що відповідачу на праві власності належать нежитлові приміщення підвалу № 1-16 1-го поверху 17-35, І, ІІ в літ. "А-5", загальною площею 489,2 кв.м. в багатоквартирному будинку за адресою: м. Харків, провулок Різниківський, 1.

Позивачем належним чином доведено факт споживання відповідачем теплової енергії за період: жовтень 2019 року, листопад 2019 року, грудень 2019 року, січень 2020 року, лютий 2020 року, березень 2020 року, квітень 2020 року, жовтень 2020 року, листопад 2020 року, грудень 2020 року, січень 2021 року, лютий 2021 року, березень 2021 року, квітень 2021 року, жовтень 2021 року, листопад 2021 року.

Разом з цим, колегія суддів вважає неможливим задоволення такої позовної вимоги про стягнення коштів, яка не має здатності до арифметичної (математичної) перевірки.

Так, якщо розмір грошової вимоги не може бути верифікований, перевірений в ході судового розгляду, вимога не може бути задоволена навіть у разі, коли загальні підстави позову видаються суду переконливими.

У даній справі в частині вимог бездоговірного споживання позивачем наданий до суду розрахунок теплового навантаження на опалення, з якого неможливо встановити розмір фактично спожитої відповідачем теплової енергії у спірний період та неможливо перевірити його вірність.

Зокрема, в матеріалах справи відсутні належні докази числових даних обліку теплової енергії за будинковими приладами обліку для визначення вартості наданих послуг (актів приймання-передачі теплової енергії).

Між тим, обсяг загальнобудинкового споживання є одним зі складових формули визначення споживання конкретно визначеним споживачем.

Крім того, позивачем ніякими доказами не підтверджені окремі складові формули визначення кількості отриманої без договору теплової енергії, наприклад, зовнішня температура повітря.

Так, зовнішня температура у розрахунках позивача є константою завжди складає мінус 23 градуси.

Матеріали справи не містять не тільки нормативного підтвердження саме такої температури, але навіть переконливих даних, що ця складова є константою. Між тим, вивчення реєстру судових рішень показує, що в аналогічних справах суди застосовували зовсім інший підхід визначали цю складову формули як середньомісячну температуру конкретного місяця за даними регіонального метеорологічного центру.

Однак в цій частині колегія суддів не вбачає необхідності вдаватися в оцінку суперечностей з тієї причини, що позивачем взагалі не надана суду нормативна документація щодо існування затвердженої формули розрахунку спожитої без договору теплової енергії.

Так, у додаткових поясненнях позивач послався на свої власні технічні норми КТМ (керівні технічні матеріали). Ці норми не мають нормативної сили і не розповсюджують свою дію за межі оперативної технічно-інженерної діяльності позивача, тому не можуть створювати прав і обов`язків для третіх осіб.

В силу принципів змагальності і рівності сторін суд не займається обґрунтуванням позову замість позивача, тому колегія суддів не здійснювала пошук та залучення доказів існування вказаної формули, порядку визначення її складових тощо.

Крім того, додатково колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що розрахунок теплового навантаження приміщень, який є однією зі складових формули визначення кількості теплової енергії, був виконаний центром контролю та обліку теплоспоживання КП Харківські теплові мережі, яка є зацікавленою особою. Підприємства, які мають ліцензію для здійснення таких розрахунків та не є зацікавленими особами, не були залучені позивачем для здійснення зазначеного розрахунку. Сам позивач, КП Харківські теплові мережі, при здійсненні вказаного розрахунку огляду приміщень не робив, термічного спротиву стін приміщень не встановлював за відсутності даних про матеріали стін, їх товщину, кількість шарів тощо.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів підкреслює, що розрахунки позивача в цій частині не мають здатності до арифметичної та логічної перевірки, в силу чого не можуть бути задоволені.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Оскільки позивачем не доведено обсяг поставки теплової енергії відповідачу у період з жовтня 2019 року по листопад 2021 року, відповідно не доведеною є й заявлена до стягнення сума боргу 160 243,95грн.

Таким чином, висновок місцевого господарського суду про задоволення позову в цій частині, є передчасним.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованості за невиконання зобов`язань по оплаті теплової енергії за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 349 960,69грн. за період: грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року; заборгованості за абонентську плату за спожиту теплову енергію за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 432,08грн. за період: грудень 2021-грудень 2022 років та заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності в сумі 2 401,01 грн. за період: липень 2022-грудень 2022 років, слід зазначити наступне.

Надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу у нежитлове приміщення за адресою: м. Харків, провулок Різниківський, 1, розташоване в житловому будинку, та за абонентську плату за спожиту теплову енергію, починаючи з 01.01.2022 року здійснюється на підставі індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії.

Надання послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання здійснюється на підставі публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності.

Відповідно до ст.16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", надання комунальних послуг та надання послуги з управління багатоквартирним будинком здійснюються безперервно, крім часу перерв на: проведення ремонтних і профілактичних робіт згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації і користування, положеннями про проведення поточного і капітального ремонтів та іншими нормативно-правовими актами; міжопалювальний період для систем опалення виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами; ліквідацію наслідків аварії.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про теплопостачання", п.40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року № 1198, споживач зобов`язаний забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплоспоживання; у міжопалювальний період виконувати обов`язкові обсяги робіт з підготовки до опалювального періоду та оформити акт про готовність об`єкта до опалювального періоду.

Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 219 від 15.08.2018 року затверджено Порядок обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 11.08.2021 року № 197) (надалі - Наказ).

Порядок поширюється на управителів або інших осіб, уповноважених співвласниками багатоквартирного будинку на виконання робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води, а також виконавців комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення у разі укладення з ними споживачами індивідуальних договорів про надання такої послуги з використанням та обслуговуванням внутрішньобудинкових мереж.

Обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води багатоквартирного будинку (далі - внутрішньобудинкові системи) здійснюється виконавцем та включає комплекс робіт з технічного обслуговування та проведення поточного ремонту внутрішньобудинкових систем від зовнішньої поверхні стіни будинку до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення протягом усього періоду їх експлуатації (п.4.Наказу).

Обслуговування систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води в межах житлового (нежитлового) приміщення від точки приєднання здійснюється його власником (співвласниками) (п.5.Наказу).

Виконавець забезпечує функціонування та підтримку в робочому стані елементів внутрішньобудинкових систем відповідно до заданих параметрів і режимів роботи (п.6.Наказу).

Технічне обслуговування складається з комплексу робіт, спрямованих на підтримку справності елементів системи чи заданих параметрів та режимів роботи обладнання внутрішньобудинкових систем за допомогою огляду, налагодження, регулювання і випробування систем, заміни швидкозношуваних елементів, заправки витратними матеріалами, змащення тощо та не включає обслуговування вузлів комерційного обліку (п.7.Наказу).

Поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку складається з комплексу робіт, що спрямовані на систематичне та своєчасне підтримання експлуатаційних якостей інженерного обладнання. Поточний ремонт має проводитися з періодичністю, що забезпечує ефективну експлуатацію в періодах між капітальним ремонтом (п.8.Наказу).

Так, на офіційному сайті позивача www.hts.kharkov.ua в мережі Інтернет 31.10.2021 року було розміщено Індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, договір є публічним договором приєднання, який набрав чинності з 01.12.2021 року.

Вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії (п.31 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії).

За змістом п.32 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Пунктом 30 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії визначено, що споживач вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з плати за послугу, плати за абонентське обслуговування.

З 01.07.2022 року технічне обслуговування систем гарячого водопостачання та технічне обслуговування систем центрального опалення, згідно з постановами № 1023 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1182 та № 1022 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830", здійснюється виконавцем послуг - Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі".

Разом з цим, з 01.07.2022 року набрав чинності публічний договір з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності, який опублікований на офіційному сайті КП "Харківські теплові мережі" в мережі Інтернет www.hts.kharkov.ua 01.06.2022 року.

Відповідно до положень п.30 договору, договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності.

Згідно з п.4 договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема шляхом оплати рахунка, отриманого від виконавця послуги, або фактичного отримання послуги.

Факт отримання відповідачем послуги підтверджується актом готовності до опалювального сезону 2022-2023 років № 177/6026 від 24.05.2022 року та актом виконаних робіт по підготовці системи теплоспоживання житлового будинку в осінньо-зимовий період від 24.05.2022 року.

Акти підписані та скріплені печатками уповноважених представників КП "Харківські теплові мережі" та балансоутримувача будинку.

Відповідно п.5 договору виконавець зобов`язується надати споживачу послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплатити виконавцю надані послуги затвердженою вартістю в строки та умови зазначені цим Договором.

За умовами п.11 Публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем постачання гарячої води багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності вартість послуги з технічного (у тому числі з аварійного) обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання складає 0,818 грн. за 1 кв.м. опалювальної площі.

Відповідно до пунктів 12-15 вказаних договорів, вартість послуги з поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання у разі його здійснення обраховується за окремим кошторисом по кожному багатоквартирному будинку та зазначається у рахунку пропорційно опалювальній площі квартири споживача.

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги сплачується споживачем виконавцю щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для плати завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно.

Плата за послугу включається до єдиного рахунку на оплату послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (у разі наявності).

Споживач здійснює оплату за договором щомісяця не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за отримані послуги.

За матеріалами справи, позивачем направлялися відповідачу рахунки-фактури за послуги з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду за спірний період.

Позивачем належним чином доведено факт надання послуги з постачання теплової енергії відповідачу у нежитлове приміщення за адресою: м. Харків, провулок Різниківський, 1 та з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Частиною 1 ст.901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положенням ч. 2 ст. 901 ЦК України визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

За умовами п.41 Індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором.

Згідно з п.19.2. публічного договору з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності споживач зобов`язаний оплачувати надані йому послуги/виконані роботі, на умовах та у строки встановлені публічним договором.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі з підстав, установлених договором або законом. Тобто припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін можливе, якщо такі дії вчинено відповідно до вимог закону або передбачені умовами договору.

Факт наявності заборгованості за невиконання зобов`язань по оплаті теплової енергії за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 349 960,69грн. за період: грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року; за абонентську плату за спожиту теплову енергію за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 432,08грн. за період: грудень 2021-грудень 2022 років; за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності в сумі 2 401,01 грн. за період липень 2022-грудень 2022 років підтверджується документально належними та допустимими доказами, наявними у справі.

Відповідачем не надано доказів, які б спростовували наведені у позові обставини та не надано доказів на підтвердження сплати ним заборгованості.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за невиконання зобов`язань по оплаті теплової енергії за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 349 960,69грн. за період: грудень 2021 року, січень 2022 року, лютий 2022 року, березень 2022 року, квітень 2022 року, листопад 2022 року, грудень 2022 року; стягнення заборгованості за абонентську плату за спожиту теплову енергію за Індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії в сумі 432,08грн. за період: грудень 2021-грудень 2022 років та заборгованості за технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання за публічним договором з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання багатоквартирних будинків житлового фонду комунальної та інших форм власності в сумі 2 401,01 грн. за період: липень 2022-грудень 2022 років, обґрунтовано задоволені господарським судом першої інстанції.

Аргументи апелянта на те, що позивачем заявлено вимоги про стягнення заборгованості починаючи з жовтня 2019 року, позов подано 08.02.2023 року, а тому, на його думку вимоги про стягнення заборгованості за період з жовтня 2019 року по 08.02.2020 року заявлено поза межами трирічного строку позовної давності, не приймаються, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 5 Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) , розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України доповнений пунктами 12 - 14 такого змісту: "12. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 1236 від 09.12.2020 року "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" встановлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 19 грудня 2020 року до 30 червня 2023 року на території України карантин та продовжено дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061), від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626) та від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

А тому, строки позовної давності в силу пункту 12 Розділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України продовжено на строк дії карантину.

Отже, висновок місцевого господарського суду про задоволення позову в частині стягнення заборгованості за невиконання зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії без укладення договору не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє часткове підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Отже, місцевий господарський суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а тому рішення господарського суду першої інстанції слід скасувати в частині стягнення 160 243,95грн. - заборгованості за невиконання зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії без укладення договору та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у позові в цій частині - відмовити; в решті рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, розподіливши судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до положень ст. 129 ГПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.2 ст. 275, ст.ст.277, 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження ЛТД" адвоката Плугатирьова В.В. задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2023 року у справі №922/495/23 скасувати в частині стягнення 160 243,95грн.- заборгованості за невиконання зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії без укладення договору та 7 695,57грн. судового збору.

Ухвалити в цій частині нове рішення.

У позові в частині стягнення 160 243,95грн.- заборгованості за невиконання зобов`язань по оплаті спожитої теплової енергії без укладення договору відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження ЛТД" (вул. Архангельська, 6, м. Харків, 61019, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) 5291,91 грн. судового збору за подання позову.

В решті рішення господарського суду Харківської області від 17.04.2023 року у справі №922/495/23 залишити без змін.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Відродження ЛТД" (вул. Архангельська, 6, м. Харків, 61019, ) 3605,49 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.09.2023 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя М.М. Слободін