Справа № 909/896/23
У Х В А Л А

про передачу справи за підсудністю

29.09.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Михайлишина В. В., розглянувши матеріали позовної заяви Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (вул. І. Франка, буд. 6, м. Івано-Франківськ, 76018) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн торг" (вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49600) про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення суми податків на додану вартість у розмірі 13 471, 72 гривень,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області звернулося до Господарського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн торг" про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення суми податків на додану вартість у розмірі 13 471, 72 гривень.

Розглянувши матеріали позовної заяви, суд прийшов до висновку щодо необхідності направлення позовної заяви до Господарського суду Дніпропетровської області, з огляду на таке.

Суд зазначає, відповідно до частин 1, 2 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та Фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Як зазначено позивачем у позовній заяві, а також згідно відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн торг" (ідентифікаційний код: 41449359) є: вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49600.

Приписами статті 29 Господарського процесуального кодексу України передбачено підсудність справ за вибором позивача.

Так, відповідно до частини 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України, позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Отже, правила цієї статті застосовуються до зобов`язань, виконання яких з урахуванням їх особливостей можливе лише у певному місці. У разі якщо така особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, то підсудність справи визначається за загальними правилами підсудності.

Предметом позову у даному спорі є вимога про визнання недійсними пунктів 3.2. Розділу "Ціна договору" Договорів поставки № Т70/176 від 14.03.2022, № 70/269 від 22.03.2022, № 70/270 від 22.03.2022 (якими включено до договірної ціни податок на додану вартість, а не місце постачання), та стягнення з відповідача суми податків на додану вартість у розмірі 13 471, 72 гривень.

Відтак, як вбачається із змісту позовної заяви, спір не пов`язаний з місцем виконання Договорів, оскільки предметом спору є вимога про визнання недійсними пунктів Договорів та, як наслідок, стягнення коштів, а не спір про фактичне виконання зобов`язань за Договором. Тобто, зобов`язання про порушення яких стверджує позивач не є такими, які належить, через їх особливість, виконувати тільки в певному місці. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для застосування положень частини 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України та необхідність визначення підсудності за загальними правилами.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі Сокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін встановленим законом у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття суду, встановленого законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

З огляду на положення Закону та предмету позовних вимог позивача - Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області, справа повинна розглядатися судом, юрисдикція якого поширюється на територію місцезнаходження чи місця проживання відповідача. Оскільки місцезнаходженням відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн торг" є місто Дніпро, суд дійшов висновку, що даний спір підсудний Господарському суду Дніпропетровської області (вул. Володимира Винниченка, 1, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49027).

У відповідності до пункту 1 частини 1 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно із частиною 3 статті 31 Господарського процесуального кодексу України, передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Керуючись статтями 27, 31, 232 235, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Матеріали справи № 909/896/23 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області (вул. І. Франка, буд. 6, м. Івано-Франківськ, 76018) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лівайн торг" (вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49600) про визнання недійсними пунктів договорів та стягнення суми податків на додану вартість у розмірі 13 471, 72 гривень передати за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (вул. Володимира Винниченка, 1, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49027).

2. Ухвала набирає законної сили 29.09.2023 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у строк, визначений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

3. Ухвала складена та підписана - 29.09.2022.

Суддя В. В. Михайлишин