ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.09.2023 м. ДніпроСправа № 904/315/23
За позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "Дніпроазот", м. Кам`янське Дніпропетровської області

про стягнення 13 324 695,73грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Кузьміна І.С., адвокат довіреність №01Др-56-0723

Від відповідача: Вошколуп В.Г., адвокат довіреність №38 від 27.12.2022

С У Т Ь С П О Р У :

Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом, яким просить стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроазот" заборгованість у розмірі 13 324 695,73грн, з яких:

- основний борг у розмірі 12 879 216,00грн;

- подвійна облікова ставка у розмірі 335 212,47грн;

- 3 % річних у розмірі 20 112,75грн;

- інфляційні втрати у розмірі 90 154,51грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору розподілу природного газу №094205L5H8ФЗ016 від 04 січня 2016 року в частині повної та своєчасної оплати.

Відповідач, заперечуючи проти позову зазначає, що оплата вартості послуги позивача з розподілу природного газу здійснюється відповідачем за тарифом, встановленим Регулятором для позивача, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. У період з 2020-2022 рік діяли такі Постанови НКРЕКП, якими були втсановлені тарифи на оплатау вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу:

відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" з 01.07.2020 для позивача встановлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,14 грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ);

відповідно до постанови НКРЕКП від 30.12.2020 № 2768 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" для позивача на 2021 рік установлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,17 грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ);

відповідно до постанови НКРЕКП від 22.12.2021 № 2745 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" з 01.07.2020 для позивача на 2022 рік установлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,26 грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ).

В порушення ч. 6 ст. 4 Закону України "Про НКРЕКП" тариф є дискримінаційним, оскільки за надання послуг розподілу природного газу по газопроводу протяжністю в 15 км позивач має платити більше ніж за послуги з транспортування природного газу, вартість послуг розподілу природного газу для позивача перевищує планові витрати, що вкрай негативно вплине на здійснення позивачем власної господарської діяльності. Таким чином, виходячи з приписів п. 6.2. Договору, з 20.10.2020 АТ "Дніпроазот" до моменту встановлення для АТ "Дніпропетровськгаз" нового правомірно визначеного тарифу на послуги з розподілу природного газу, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача відповідно до Кодексу ГРМ, має здійснювати оплату послуг з розподілу природного газу за тарифом, встановленим згідно з постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, та у строк до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг, тобто за фактичний розподіл газу у розрахунковому періоді, і з урахуванням раніше перерахованих (переплачених внаслідок скасування постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018) у 2020-2022 роках коштів.

31 березня 2023 року до господарського суду від АТ "Дніпроазот" надійшли заяви:

- про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5998/20;

- про зупиненнґ провадження у справі №904/315/23 до набрання законної сили рішення окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/1125/20;

- про зупинення провадження у справі №904/315/23 до набрання законної сили рішення окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/9962/21.

Заяви мотивовані тим, що АТ "Дніпропетровськгаз" є суб`єктом природної монополії на ринку послуг з розподілу природного газу за місцезнаходженням Відповідача. Відповідно до постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" з 01.07.2020 для позивача встановлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 1,14грн за 1 м3 на місяць (без ПДВ).

Оскільки АТ "Дніпроазот" не було згодне з постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3018, у тому числі внаслідок відсутності економічного та правового обґрунтування тарифу на послуги Оператора ГРМ на 2020 рік та збільшення у значному розмірі для Позивача витрат на сотні мільйонів гривень на сплату послуг з розподілу природного газу за Договором, Відповідач оскаржив її у судовому порядку шляхом подання адміністративного позову (справа № 640/1125/20 на даний час розглядається Окружним адміністративним судом міста Києва).

Постанову №3018, яка набрала чинності та застосовується Оператором ГРМ до правовідносин за Договором з 01.01.2020, АТ "Дніпроазот" вважає протиправною, прийнятою з порушенням вимог чинного законодавства України та встановлених для НКРЕКП процедур прийняття таких рішень, без належного та підтвердженого економічного обґрунтування розміру тарифу на розподіл природного газу для позивача та його структури, з порушенням прав та інтересів споживачів, з недотриманням балансу інтересів між споживачами, зокрема між АТ "Дніпроазот" та АТ "Дніпропетровськгаз", як суб`єктом природних монополій, у зв`язку з чим Постанова № 3018 підлягає визнанню протиправною, нечинною і такою, що не підлягає застосуванню саме з моменту її прийняття.

Враховуючи вищевказану ситуацію, АТ "Дніпроазот" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, якою просило зобов`язати АТ "Дніпропетровськгаз" при визначенні вартості наданих АТ "Дніпроазот" послуг розподілу природного газу у період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094205L5Н8АР016 застосувати тариф, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 № 425, а саме: 580,60 грн. за 1000 мЗ (без урахування ПДВ), за фізичний обсяг розподілу природного газу, з зазначенням АТ "Дніпропетровськгаз" цього тарифу у первинних документах, складених на підтвердження виконання договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 094205L5Н8АР016.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.01.2020 відкрито провадження за вищевказаними вимогами АТ "Дніпроазот" у справі №904/5998/20. На теперішній час, справа №904/5998/20 перебуває на розгляді у Господарському суді Дніпропетровської області, рішення у цій справі не прийняте.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення заборгованості за надані відповідно до договору розподілу послуги у листопаді 2022 року, вартість яких визначена відповідно до постанови НКРЕКП від 22.12.2021 №2745, яка також оскаржується в судовому порядку (справа № 640/7137/22). Однак, внаслідок застосування тарифу 580,60 грн. за 1000 мЗ (без урахування ПДВ) до спірних правовідносин, відповідно до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, у АТ "Дніпроазот" виникне переплата за надані позивачем у 2020 році послуги, яка відповідно до п. 6 ст. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем має бути врахована як оплата за отримані послуги у майбутніх, періодах. Тобто у відповідача відсутня заборгованість за надані послуги АТ "Дніпропетровськгаз" у листопаді 2022 року.

Наявність судового провадження про визнання протиправною та скасування постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 прямо свідчить про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи до остаточного вирішення питання правомірності постанови НКРЕКП від 24.12.2019 № 3018 у адміністративній справі №640/1125/20 та № 640/9962/21.

За ствердженням відповідача:

- у справі №904/5998/20 встановлюються факти та обставини, що мають преюдиційне значення для вирішення даної справи, зокрема, правомірність застосування до Договору у 2020 році тарифу, встановленого постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, і, як наслідок, наявність або відсутність переплати, яка утворилася внаслідок застосування тарифу 580,60 грн. за 1000 м3 (без урахування ПДВ) до спірних правовідносин, відповідно до постанови НКРЕКП від 24.03.2016 № 425, що безпосередньо впливає на наявність або відсутність заборгованості за надані АТ "ОГС "Дніпропетровськгаз" послуги, на стягненні яких наполягає позивач у справі №904/315/23;

- у адміністративній справі №640/1125/20 встановлюються факти та обставини, що мають преюдиційне значення для вирішення даної справи, зокрема, правомірність постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3018, тобто встановлюється правомірність застосування до спірних правовідносин ціни послуг у розмірі, встановленої оскаржуваною постановою НКРЕКП від 24.12.2019 №3018 і, як наслідок, наявність або відсутність переплати у Відповідача за надані Позивачем у 2020 році послуги, що безпосередньо впливає на наявність або відсутність заборгованості за листопад 2022 року;

- у адміністративній справі № 640/9962/21 встановлюються факти та обставини, що мають преюдиційне значення для вирішення даної справи, зокрема, правомірність постанови НКРЕКП від 30.12.2020 №2768, тобто встановлюється правомірність застосування до спірних правовідносин ціни послуг у розмірі, встановленої оскаржуваною постановою НКРЕКП від 30.12.2020 №2768 і, як наслідок, наявність або відсутність переплати у Відповідача за надані Позивачем у 2021 році послуги, що безпосередньо впливає на наявність або відсутність заборгованості за листопад 2022 року.

Позивач заперечує проти задоволення заяв про зупинення провадження у справі.

Розглянувши заяви про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про відмову в їх задоволенні з огляду на таке.

Згідно з статті 2 Господарського процесуального кодексу України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: верховенство права; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 4 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду (п.5 ч.1 ст. 227 ГПК України).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове і повне припинення всіх процесуальних дій у справі, зумовлене настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли їх може бути усунуто.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, тощо.

Пов`язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі, в тому числі йдеться про обставини, які мають преюдиціальне значення.

Вирішуючи питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясовувати як пов`язана справа, що розглядається даним судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

Наведене узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.06.2018 у справі № 910/13545/17.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Предметом спору у справі №904/5998/20 є зобов`язання АТ "Дніпропетровськгаз" при визначенні вартості наданих позивачу послуг з розподілу природного газу в період з 01.01.2020 по 31.12.2020 за договором розподілу природного газу від 01.01.2016 №09420056EGBP016, застосувати тариф, встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 24.03.2016 № 425, а саме: 580,60грн за 1000куб.м. (без урахування ПДВ), за фізичний обсяг розподілу природного газу, з зазначенням відповідачем цього тарифу у первинних документах, складених на підтвердження виконання договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 09420056EGBP016.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач при здійсненні розрахунку вартості розподілу природного газу за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 використовує тариф, встановлений постановою НКРЕКП від 24.12.2020 № 3018 та постановою НКРЕКП №1156 від 24.06.2020, що на його думку є невірним та спричинило здійснення позивачем переплати, оскільки відповідач повинен використовувати тариф, встановлений постановою НКРЕКП від 24.03.2016 № 425.

Підставою звернення до господарського суду по справі №904/5998/20 було те, що за результатами судового оскарження постанови НКРЕКП від 24.12.2019 №3018, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.06.2020 у справі №640/1125/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №640/1125/20, постанова НКРЕКП від 24.12.2019 №3018 визнана протиправною та скасована. Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі № 640/1125/20 набрала чинності 20.10.2020.

Так, предметом спору у справі №640/1125/20 є постанова НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3018 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз".

Скасовуючи рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.06.2020 у справі №640/1125/20 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.10.2020 у справі №640/1125/20, та направляючи на новий розгляд справу 640/1125/20 Верховний Суд у своїй постанові від 23.12.2022 зазначив, що постанова НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3018 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" є нормативно-правовим актом.

Отже, постанова НКРЕКП від 24 грудня 2019 року №3018 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" встановлювала тариф виключно на 2020 рік, та автоматично втратила чинність з прийняттям постанови НКРЕКП від 24.06.2020 № 1156.

Таким чином, в незалежності від того на чию користь буде прийняте рішення в межах розгляду справи №640/1125/20, та враховуючи зміст правовідносин, які є предметом розгляду у вказаній справі, рішення в межах розгляду адміністративної справи не вплине на правовідносини сторін по справі 904/5998/20.

Предметом спору у справі № 640/9962/21 є постанова НКРЕКП від 30 грудня 2020 року № 2768 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Дніпропетровськгаз" та визнання її такою, що не підлягає застосуванню з моменту її прийняття.

Відповідно до ч.2 ст.265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або частково в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Частина друга ст.265 КАС України, згідно з якою нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду, не регулює питань щодо можливості застосування нормативно-правових актів, визнаних судом протиправними. Предметом її регулювання є встановлення моменту втрати чинності нормативно-правовим актом, визнаним судом нечинним (п.84 постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10.02.2020 у справі №160/1088/19).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.04.2020 у справі №904/164/19 (п.73 постанови).

Таким чином, навіть у випадку скасування оскаржуваних відповідачем постанов НКРЕКП від 24.12.2019 №3018, від 30.12.2020 № 2768, які є саме нормативно-правовими актами, а не актами індивідуальної дії, це не призведе до наслідків, які будуть передбачати здійснення перерахунку суми за надані послуги у минулому.

Отже, враховуючи зміст правовідносин, які є предметом розгляду у вказаній справі, рішення в межах розгляду адміністративних справ №640/9962/21, №640/1125/20 та господарської справи №904/5998/20 не вплине на правовідносини сторін по цій справі № 904/315/23, тому відсутні підстави для зупинення розгляду справи № 904/315/23 до набрання чинності рішень по цим справам.

У тому ж випадку, якщо рішеннями у справах №904/5998/20, №640/1125/20, № 640/9962/21 будуть встановлені істотні для господарської справи № 904/315/23 обставини, що не були і не могли бути відомі сторонам під час розгляду даної господарської справи, то сторони не позбавлені можливості звернутися до господарського суду із відповідною заявою про перегляд даного рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 227, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотань Акціонерного товариства "Дніпразот" про зупинення провадження у справі №904/315/23 до набрання законної сили рішення Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5998/20, рішень Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №640/1125/20 та у справі № 640/9962/21.

Ухвала набирає законної сили 21.09.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Повний текст ухвали складено - 25.09.2023.

Суддя Н.М. Євстигнеєва