ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" вересня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3310/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 4-А);
до Фізичної особи-підприємця Волобуєва Сергія Вікторовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів у розмірі 119 089, 57 грн
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерне товариство "Райффайзен Банк", м. Київ, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фізичної особи-підприємця Волобуєва Сергія Вікторовича, м. Харків, про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/1800/493992 від 19.12.2018, в розмірі 119 089, 57 грн, підставою нарахування стало порушення відповідачем умов даного договору в частині здійснення обов`язкових щомісячних платежів за користування кредитом. Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/3310/23. Розгляд справи № 922/3310/23 призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань, про можливість подання яких було роз`яснено ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.07.2023, на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до ст. 252 ГПК України.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 31.07.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - 61124, м. Харків, вул. Грозненська, 36, кв. 84.

Але, судова кореспонденція адресована відповідачу була повернута поштою на адресу суду із позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень"). Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 922/2358/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Окрім цього, з метою належного повідомлення відповідача про розгляд справи господарським судом, судом було повідомлено відповідача про розгляд даної справи Господарським судом Харківської області, шляхом здійснення публікації на офіційному вебсайті судової влади України.

Отже, матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Так, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

19.12.2018 між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є Акціонерне товариство «Райффайзен Банк», що підтверджується витягом зі Статуту (позивач, банк, кредитор, «АТ «Райффайзен Банк») та Фізичною особою підприємцем Волобуєвим Сергієм Вікторовичем (боржник, позичальник) було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/1800/493992 (договір, кредитний договір), відповідно до умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі 100 000, 00 грн строком по 05.10.2020. Дата закінчення кредитування може змінюватись в порядку передбаченому договором. Позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначені договором.

Перед укладенням та підписанням кредитного договору, позичальник звернувся до банку із заявою про відкриття поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням платіжної картки та встановлення кредитного, де зазначив, що має намір отримати споживчий кредит та обрав валюту національна валюта України, суму, бажаний строк кредитування та зазначив мету, тобто цільове використання кредиту.

Відповідно до умов п. 1.1. договору протягом строку дії кредиту банк надає клієнту можливість використання кредитної лінії з поточного рахунку, операції за якими можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів шляхом здійснення платежів в межах поточного ліміту з рахунку у разі відсутності (недостатності) на рахунку грошових коштів.

Згідно п. 2.1. договору протягом всього строку фактичного користування кредитом клієнт зобов`язаний сплачувати щомісяця банку проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 29, 9 % річних, крім випадків передбачених п. 2.2. договору.

Відповідно до п.3.1. договору у разі ініціювання клієнтом операцій по рахунку з використанням спеціальних платіжних засобів та при відсутності (недостатності) на рахунку коштів клієнта, банк зобов`язується надати кредитні кошти шляхом безготівкового переказу з позичкового рахунку на рахунок в межах поточного ліміту та здійснити ініційовану клієнтом операцію. З моменту здійснення таких платежів банк вважається таким, що надав клієнту кредит на суму здійснених банком платежів.

Надання кредитних коштів проводилось, згідно вимог п. 3.1. кредитного договору, у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок позичальника.

Оскільки банківські виписки є належними та допустимими доказами у справі щодо підтвердження видачі кредитних коштів, позивачем додано до позовної заяви виписку по рахунку щодо надання кредитних коштів відповідачу.

Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши останньому кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених умовами кредитного договору.

Відповідно до п. 2.3. договору сторони погодили, що нарахування процентів здійснюється на щоденний залишок заборгованості по кредиту, зменшений на суму операцій для яких діє пільговий період за строк фактичного користування кредитом. Таке нарахування здійснюється щомісяця в будь-який день в період, що починається за 4 (чотири) робочих дні до кінця календарного місця та закінчується в останній день місця, але не раніше 25 (двадцять п`ятого) числа кожного календарного місця виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році. При розрахунку процентів враховується перший день фактичного користування клієнтом кредитних коштів, останній день строку користування кредитом не враховується. Нарахування процентів здійснюється за період з дати фактичного користування кредитних коштів по дату розрахунку процентних платежів включно, а в наступні періоди з дня, наступного за попередньою датою розрахунку процентних платежів по дату розрахунку процентних платежів в поточному періоді включно.

Згідно п. 5.1. договору, клієнт зобов`язаний протягом дії договору здійснювати погашення заборгованості в порядку визначеному договором шляхом зарахування на рахунок щомісячного обов`язкового платежу розрахованого відповідно до умов п. 5.2. договору та здійснити повне (остаточне) погашення заборгованості не пізніше дати закінчення кредитування.

Крім того, згідно п. 5.2. клієнт зобов`язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця починаючи з місця наступного за першою датою розрахунку процентних платежі, забезпечити на рахунку наявності коштів для сплати щомісячного обов`язкового платежу в сумі не менше 15 (п`ятнадцяти) відсотків від залишку заборгованості за кредитом на дату розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідними тарифами банку. При цьому залишок заборгованості за кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов`язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості, зменшується на суму не внесеного клієнтом щомісячного обов`язкового платежу попередніх місяців.

В разі недостатності на рахунку коштів належних до сплати клієнтом банк за договором в термін виконання зобов`язань клієнта за договором, клієнт вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань за договором.

Окрім того, позичальник, відповідно до ст. 10 кредитного договору засвідчив та гарантував, що на момент укладення договору є суб`єктом підприємницької діяльності, зареєстрованим та існуючим згідно норм чинного законодавства України, володіє достатнім рівнем платоспроможності та кредитоспроможності, має всі повноваження для укладення та виконання умов кредитного договору та не існує жодної з обставини, що передбачені ст. 8. кредитного договору. До укладення договору останній отримав всю необхідну інформацію, передбачену ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», дана інформація достатня для правильного розуміння та доступною, умови договору зрозумілі та відповідають інтересам позичальника, є розумними та справедливими.

Позичальник також засвідчив, що всі ризики, пов`язані з істотною зміною обставин, з яких позичальник виходив при укладенні договору, останній приймає на себе, і такі обставини не є підставою для зміни або розірвання позичальником кредитного договору, договорів забезпечення, а також не є підставою для невиконання позичальником зобов`язань за вищезазначеними договорами (п. 10.2. кредитного договору).

У разі настання обставин невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань (обов`язків) за договором, обставин передбачених п. 8.2. договору, а також інших обставин, які свідчать про те, що зобов`язання клієнта за договором не будуть виконані, банк має безумовне право без необхідності укладання будь-яких додаткових угод відмовити клієнту в наданні кредиту та/або скасувати максимальний ліміт/поточний ліміт та вимагати дострокового погашення заборгованості (п. 8.1. договору).

03.09.2020 АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ФОП Волобуєв С.В. уклали заяву про приєднання до договору банківського обслуговування № CMDPE-116421, відповідно до якої клієнт прийняв пропозицію банку про надання послуг в порядку та на умовах, викладених у Правилах банківського обслуговування клієнтів малого та мікробізнесу фізичних осіб підприємців та фізичних осіб, які проводять незалежну професійну діяльність в АТ «Райффайзен Банк Аваль», приєднується до договору банківського обслуговування та висловлює згоду з його умовами.

03.09.2020 АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідач уклали заяву про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/1800/493992/1, відповідно до якої клієнт має право отримати, а банк зобов`язаний у разі відсутності /недостатності коштів на картковому рахунку клієнта надати йому кредит у межах поточного ліміту, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Максимальний ліміт кредиту визначений у розмірі 300 000, 00 грн (п. 1.2 заяви), поточний ліміт 100 000,00 грн (п. 1.3 заяви), і він може бути змінений. Строк кредиту 24 місяці п. 1.4 заяви), він може бути змінений.

Відповідно до п. 2.2 зобов`язання банку щодо видачі кредиту є відкличними, він має право встановити обмеження на видаткові операції.

П. 1.5-1.6 визначено, що процентна ставка за кредитом складає:

- за користування кредитом 29, 9 % річних;

- при використанні кредиту «Оплата частинами для підприємців» - 0,0001 річних;

- за користування недозволеним офердрафтом 49, 0 % річних.

П. 4.1 визначено, що проценти нараховуються та сплачуються клієнтом відповідно до пп. 2.5.5-2.5.6 Правил.

Крім того, згідно з п. 4.2, клієнт зобов`язаний сплачувати обов`язковий щомісячний платіж у розмірі 5 % від власної заборгованості перед баком, але не менше фіксованої суми, встановленої тарифами банку.

Відповідно до п. 10 заяви клієнт підтвердив, що він ознайомлений із чинною редакцією Правил, що на взаємовідносини сторін за цією заявою поширюються положення договору і Правил, так само, якби текст правил був власноручно підписаний клієнтом.

Крім того, відповідно до п. 9.7 заяви сторони дійшли згоди, що з моменту підписання цієї заяви умови договору № 011/1800/493992 від 19.12.2018 та Правил відкриття та ведення поточних рахунків фізичних осіб підприємців, для яких встановлений ліміт кредитування та користування платіжними картки «Райффайзен Банк Аваль» припиняють застосовуватися до правовідносин сторін в частині відкриття та ведення карткових рахунків, а також надання банком кредиту.

Таким чином, в ході кредитування умови договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/1800/493992 від 19.12.2018 були частково змінені відповідно до умов заяви /договору про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців) № 011/1800/493992/1 від 03.09.2020.

Отже, з укладенням зазначених договорів у позичальника виник обов`язок повернути банку кредит та відсотки у строки та в розмірах, чітко встановлених графіком погашення кредитної заборгованості, у разі прострочення якого кредитор має право достроково стягнути заборгованість за кредитом та відсотками.

Проте, всупереч вимогам договорів відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, а саме: не здійснював сплату банку обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитом, у зв`язку з чим станом на 27.01.2023 заборгованість позичальника перед банком за договором становить 119 089, 57 грн, яка складається з:

- заборгованості за дозволеним овердрафтом: 101 000,00 грн;

- заборгованості за недозволеним овердрафтом: 18 089, 57 грн;

- у тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску: 37 752 ,62 грн (п. 5.2. кредитного договору).

Зазначені обставними і стали підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

Надаючи з урахуванням вищевикладеного правову кваліфікацію відносинам, що стали предметом спору, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем даної суми заборгованості у добровільному порядку. Також відсутні докази на спростування викладених у позові обставин даного спору.

Згідно ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Згідно ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, господарський суд приходить до висновку, що вимоги позивача підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, вони є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 124, 129 Конституції України, ст. 4, 11, 12, 13, 20, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 165, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Волобуєва Сергія Вікторовича ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4а, ідентифікаційний код 14305909) заборгованість, яка виникла за договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 011/1800/493992 від 19.12.2018 у редакції заяви /договору про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/1800/493992/1 від 03.09.2020 у сумі 119 089, 57 грн (з яких: заборгованість за дозволеним овердрафтом - 101 000,00 грн; заборгованість за недозволеним овердрафтом - 18 089, 57 грн; у тому числі прострочена заборгованість із щомісячного обов`язкового внеску - 37 752, 62 грн (п. 5.2. кредитного договору) та 2 684, 00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" (01011, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд. 4а, ідентифікаційний код 14305909).

Відповідач: Фізична особа-підприємець Волобуєв Сергій Вікторович ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Повне рішення складено 28.09.2023.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/3310/23