ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023м. ХарківСправа № Б-39/189-08 (922/2189/22)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Усатого В.О.

при секретарі судового засідання Мазуренко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Господарського суду Харківської області справу

за позовом Акціонерного товариства "Сенс Банк" (03150, м. Київ, вул.Велика Васильківська, буд. 100, ) 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - ліквідатор ФОП Місюри А.В. арбітражний керуючий Онищенко К.С. ( АДРЕСА_1 , свідоцтво № 357 від 27.02.2013)
до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )
про стягнення коштів в межах справи Б-39/189-08 про банкрутство ФОП Місюри А.В.
за участю представників сторін:

позивача - адвоката Атаманенко О.П. (довіреність №018988/23 від 10.01.2023);

3-ої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - не з`явився;

відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

20.10.2014 ПАТ «Альфа-Банк» звернулось в суд із позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_2 на користь банку грошові кошти у розмірі 812460,00 грн., які були отримані ним на підставі договорів купівлі-продажу від 28.10.2010 від продажу нежитлової будівлі літ. «В-3», площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , відчужене на підставі договорів купівлі-продажу від 28.10.2010 та перебувало у заставі ПАТ Альфа-Банк.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.11.2014 відкрито провадження у справі (а.с.31 т.1).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.03.2015 провадження у справі закрито на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України. Роз`яснено позивачу його право на звернення до господарського суду за правилами господарського судочинства (а.с.93-94 т.1).

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 12.05.2015 задоволено апеляційну скаргу ПАТ «Альфа-Банк»; скасовано ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 26.03.2015. Справу повернуто до того ж суду для продовження судового розгляду (а.с.123-124 т.1).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.05.2015 цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду. (а.с.129 т.1).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.10.2015 провадження у справі зупинено до закінчення розгляду заяви ліквідатора ФО-П Місюри Артема Вікторовича про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежитлової будівлі загальною площею 905,5 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.199-200 т.1).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.08.2019 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.232-233 т.1).

Ухвалою Харківського районного суду від 16.01.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.28-29 т.2).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01.02.2021 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України (а.с.120-122 т.2).

20.10.2021 третя особа арбітражний керуючий Телитченко А.О. звернувся в суд із заявою про постановлення ухвали про повернення до з`ясування обставин у справі та закриття провадження на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Заявлене клопотання обґрунтовано тим, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.09.2021 у справі №Б-39/189-08, відкладено розгляд звіту керуючого реалізацією та зобов`язано його надати суду звіт про здійснені заходи щодо виявлення майна банкрута, всі документальні докази реалізації майна банкрута, докази погашення вимог кредиторів. Таким чином господарським судом чітко зазначено, що погашення вимог кредиторів у справі про банкрутство ФО-П Місюри Артема Вікторовича, у тому числі ПАТ «Альфа-Банк», має відбуватись керуючим реалізацією в межах справи про банкрутство, що відповідає вимогам Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 №2597-VIII, який набрав чинності 21.10.2019. Зазначені обставини були встановлені заявником після закриття підготовчого засідання та мають значення для розгляду цієї справи (а.с.161-165 т.2).

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.12.2021 провадження у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: арбітражні керуючі Онищенко К.С., Телитченко А.О., про стягнення грошових коштів - закрито на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 01.11.2022 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Альфа-Банк» задоволено. Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року скасовано. Матеріали справи №635/9302/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: арбітражні керуючі Онищенко Костянтин Сергійович, Телитченко Андрій Олександрович, про стягнення грошових коштів передано до Господарського суду Харківської області для її розгляду в межах справи №Б-39/189-08 про банкрутство ФО-П Місюри Артема Вікторовича .

15.11.2022 до Господарського суду Харківської області за підсудністю з Полтавського апеляційного суду надійшли матеріали справи за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів у розмірі 812460,00 грн., які були отримані ним від продажу нежитлової будівлі літ. "В-3", площею 909,5 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 .

В провадженні Господарського суду Харківської області знаходиться справа про банкрутство ФОП Місюри А.В., яка розглядається суддею Усатим В.О.

Відповідно до ч. 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду позовна заява в межах справи про банкрутство (вх. № 2189/22 від 15.11.2022) передана на розгляд судді Усатому В.О.

Ухвалою суду від 21.11.2022 залишено без руху позовну заяву (вх. № 2189/22 від 15.11.2022) Акціонерного товариства "Альфа-Банк". Надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому цієї ухвали для усунення недоліків, а саме:

- доплати судового збору у розмірі 12595,20 грн. та надання до суду доказів доплати судового збору (оригінал квитанції);

- надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- надати суду докази відправлення копії позовної заяви з додатками сторонам по справі;

- зазначити актуальні відомості щодо юридичної особи позивача;

- зазначити реєстраційний номер облікової картки відповідача, номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

- зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Роз`яснено, що якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статті 176 цього Кодексу.

08.12.2022, в межах строку встановленого ухвалою суду від 21.11.2022, до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків (вх.№15822 від 08.12.2022), в якій останній, крім іншого, зазначає, що 30.11.2022 були зареєстровані зміни до відомостей про юридичну особу позивача, зокрема змінено найменування Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на Акціонерне товариство "Сенс Банк" та зазначає актуальні відомості про юридичну особу позивача. Окрім того, позивач вказує, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи становить 16249,20 грн. Також, позивачем додано до заяви докази доплати судового збору у розмірі 12595,20 грн. та докази відправлення копії позовної заяви з додатками сторонам по справі.

Ухвалою суду від 12.12.2022 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства "Сенс Банк" (вх. 2189/22 від 15.11.2022) в межах справи про банкрутство ФОП Місюри А.В. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ліквідатора ФОП Місюри А.В. арбітражного керуючого Онищенко К.С. (свідоцтво арбітражного керуючого №357 від 27.02.2013 року, 62495, Харківська обл., смт. Васищеве, вул. Орєшкова, буд. 150). Відкрито провадження у справі № Б-39/189-08 (922/2189/22). Справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні на "12" січня 2023 р. о 10:00. Позивачу згідно вимог ст. 50 ГПК України ухвалено надати пояснення з приводу залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача арбітражного керуючого Телитченко А.О. ( АДРЕСА_5 ).

02.01.2023 до суду від позивача надійшли пояснення (вх.№18) щодо залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача арбітражного керуючого Телитченко А.О. ( АДРЕСА_5 ).

10.01.2023 до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ліквідатора ФОП Місюри А.В. арбітражного керуючого Онищенко К.С. надійшли пояснення (вх.№18) , в яких останній підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Ухвалою суду від 12.01.2023, крім іншого, заяву Акціонерного товариства "Сенс Банк" про залучення третьої особи, викладену у позовній заяві задоволено. Залучено до участі у справі № Б-39/189-08 (922/2189/22) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача арбітражного керуючого Телитченка А.О. ( АДРЕСА_2 ). Зобов`язано позивача направити позовну заяву арбітражному керуючому Телитченку А.О. ( АДРЕСА_2 ), докази надати до суду (з описом вкладення). Встановлено третій особі строк у п`ять днів з дня отримання даної ухвали для надання пояснень щодо суті спору. Пояснення надати з урахуванням вимог ст. 168 ГПК України. Продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на "16" лютого 2023 р. о 14:30 год.

03.02.2023 до суду від позивача надійшли пояснення (вх.№2627) щодо предмета спору.

03.02.2023 до суду від позивача надійшло клопотання (вх.№2626), в якому останній просить суд залучити до участі у справі в якості співвідповідача - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ).

16.02.2023 до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшли відзиви на позовну заяву (вх.3839 та вх.3849) ідентичного змісту, в яких останній просить суд поновити строк на подання відзиву; відмовити повністю у задоволенні позову; застосувати строк позовної давності до позовних вимог АТ "Сенс Банк" ; зазначає про орієнтовану суму на правничу допомогу у розмірі 90000,00 грн.

Судове засідання, призначене на 16.02.2023, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні.

Враховуючи усунення обставин, які перешкоджали виконанню обов`язків судді, а саме - після повернення судді з відрядження, ухвалою суду від 17.02.2023 призначено підготовче засідання на "28" лютого 2023 р. о(об) 11:40 год.

24.02.2023 до суду від АТ "Сенс Банк" надійшла відповідь на відзив (вх.№4514).

24.02.2023 до надійшло клопотання Акціонерного товариства "Сенс Банк" (вх. №4521) про заміну відповідача , в якому останній просить суд залишити клопотання Акціонерного товариства "Сенс Банк" про залучення у справі співвідповідача (вх. №2626 від 03.02.2023) без розгляду; замінити первісного відповідача у справі № Б-39/189-08 (922/2189/22) ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_1 .

Розглянувши в судовому засіданні 28.02.2023 клопотання відповідача ОСОБА_2 про поновлення пропущеного процесуального строку на надання відзиву (вх.3839 від 16.02.2023 та вх.3849 від 16.02.2023), приймаючи до уваги, що матеріали справи не містять доказів отримання відповідачем ухвали суду про відкриття провадження у справі від 12.12.2022, керуючись ст. 119 ГПК України, суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання відповідача про поновлення пропущеного процесуального строку на надання відзиву та долучення відзиву до матеріалів справи, про що було оголошено в судовому засіданні та зафіксовано в протоколі судового засідання.

Крім того, присутній в судовому засіданні представник позивача підтримав клопотання подане до суду про заміну відповідача, в якому останній просить суд залишити клопотання Акціонерного товариства "Сенс Банк" про залучення у справі співвідповідача ОСОБА_1 без розгляду; замінити первісного відповідача у справі № Б-39/189-08 (922/2189/22) ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_1 .

В обґрунтування зазначеного клопотання позивач зазначив, що підставою для заміни відповідача у справі є визнання ОСОБА_2 у відзиві ( вх.3839 від 16.02.2023 та вх.3849 від 16.02.2023) факту передачі арбітражному керуючому Телитченку А.О. грошових коштів у сумі 812460,00 грн. від продажу нежитлової будівлі літ. «В-3», площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , яка є предметом іпотеки згідно договору Іпотеки №SMERS01038/1 від 23.05.2008.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились.

Ухвалою суду від 28.02.2023 залишено клопотання Акціонерного товариства "Сенс Банк" про залучення у справі співвідповідача (вх. №2626 від 03.02.2023) без розгляду. Клопотання Акціонерного товариства "Сенс Банк" про заміну відповідача (вх.№4521 від 24.02.2023) задоволено . Замінено первісного відповідача у справі № Б-39/189-08 (922/2189/22) ОСОБА_2 на належного відповідача ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ). Роз`яснено новому відповідачу ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право на звернення до суду з клопотанням про розгляд справи спочатку. Запропоновано відповідачу ОСОБА_1 подати відзив протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали. Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються докази, які підтверджують обставини на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Відкладено підготовче засідання на "28" березня 2023 р. о 12:00 год.

В судове засідання 28.03.2023 сторони не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 28.03.2023 відкладено підготовче засідання на "27" квітня 2023 р. о 15:30 год.

27.04.2023 до суду від відповідача надійшла заява (вх.№10551), в якій останній просить суд розпочати розгляд справи спочатку; зобов`язати позивача направити відповідачу позовну заяву з усіма додатками; продовжити строк на подачу відзиву.

В судовому засіданні 27.04.2023 відповідач підтримав свою заяву (вх.№10551 від 27.04.2023), просив суд її задовольнити.

Обґрунтовуючи свою заяву, відповідач зазначає, що останній позовну заяву АТ "Сенс Банк" та ухвалу суду від 28.02.2023 у справі №Б-39/189-08 (922/2189/22) не отримував та дізнався про існування зазначеної справи у провадженні с. ОСОБА_3 випадково з ЄДРСР України.

В судовому засіданні 27.04.2023 представник позивача залишив заяву відповідача на розсуд суду.

Ухвалою суду від 27.04.2023, крім іншого, задоволено частково заяву відповідача (вх.№10551 від 27.04.2023), подану в порядку частини 4 статті 48 Господарського процесуального кодексу України. Розгляд справи № Б-39/189-08 (922/2189/22) ухвалено почати спочатку. Ухвалено почати у справі № Б-39/189-08 (922/2189/22) підготовче провадження і призначити підготовче засідання на "23" травня 2023 р. о 15:00 год. Зобов`язано позивача повторно направити ОСОБА_1 копію позовної заяви та доданих до неї документів. Докази направлення надати суду. Роз`яснено відповідачу право на ознайомлення з матеріалами справи Б-39/189-08 (922/2189/22).

01.05.2023 до суду від позивача надійшла заява ( вх.№10682) на виконання ухвали суду з додатком у вигляді доказів відправлення копії позовної заяви з доданими документами відповідачу - ОСОБА_1

23.05.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення судового засідання (вх. №12931), в якому останній просить суд повторно зобов`язати позивача направити відповідачу копію позовної заяви з доданими до неї документами та відкласти розгляд справи на іншу дату.

В судовому засіданні 23.05.2023 представник позивача зазначив, що останнім були виконані вимоги ухвали суду щодо направлення копії позовної заяви з доданими документами відповідачу - ОСОБА_1 , докази в підтвердження зазначеного надані суду.

Відповідач та 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ліквідатор ФОП Місюри А.В. арбітражний керуючий Онищенко К.С. в судове засідання 23.05.2023 не з`явилися , були повідомлені про дату та час судового засідання належним чином.

Розглянувши в судовому засіданні 23.05.2023 заяву відповідача, викладену в пункті 1 прохальної частини клопотання (вх. №12931 від 23.05.2023), в якій останній просить суд повторно зобов`язати позивача направити позовну заяву відповідачу, суд протокольною ухвалою вважає необхідним відмовити в задоволенні відповідної заяви, оскільки позивачем виконано вимоги ухвали суду від 27.04.2023 та ГПК України щодо надання доказів надіслання позовної заяви з додатками відповідачу. Відтак, у суду немає підстав для зобов`язання позивача повторно направляти відповідні документи відповідачеві.

Крім того, ухвалою суду від 23.05.2023 відкладено підготовче засідання на "13" червня 2023 р. о 11:20 год.

В судове засідання 13.06.2023 сторони уповноважених представників не направили, були повідомлені про дату та час судового засідання належним чином, про причину неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 13.06.2023 продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів. Відкладено підготовче засідання на 27 червня 2023 року о 11:20 год.

27.06.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання ( вх.№16517) про відкладення розгляду справи.

Позивач в судовому засіданні 27.06.2023 вважав можливим відкласти підготовче засідання на іншу дату для надання можливості відповідачу реалізувати своє право на надання відзиву на позовну заяву.

Відповідач та 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ліквідатор ФОП Місюри А.В. арбітражний керуючий Онищенко К.С. в судове засідання 27.06.2023 не з`явилися .

Ухвалою суду від 27.06.2023 відкладено підготовче засідання на "20" липня 2023 р. о 14:30 год.

В судовому засіданні 20.07.2023 позивач вважав можливим закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті, оскільки судом надано достатньо часу відповідачу для реалізації свого права на надання відзиву на позовну заяву.

Відповідач та 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ліквідатор ФОП Місюри А.В. арбітражний керуючий Онищенко К.С. в судове засідання 20.07.2023 не з`явилися , про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 20.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на "25" липня 2023 р. о 09:40 год.

Відповідач та 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ліквідатор ФОП Місюри А.В. арбітражний керуючий Онищенко К.С. в судове засідання 25.07.2023 не з`явилися .

В судовому засіданні 25.07.2023 ухвалою суду, яку внесено до протоколу судового засідання, відкладено розгляд справи по суті на 15.08.2023 об 11:20 год.

Судове засідання, призначене на 15.08.2023, не відбулося у зв`язку з перебуванням судді Усатого В.О. на лікарняному з 15.08.2023 по 25.08.2023 включно.

Враховуючи усунення обставин, які перешкоджали виконанню обов`язків судді, ухвалою суду від 28.08.2023 призначено розгляд справи по суті на "14" вересня 2023 р. об 11:20 год.

В судовому засіданні 14.09.2023 позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених у позові.

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ліквідатор ФОП Місюри А.В. арбітражний керуючий Онищенко К.С. в судове засідання 14.09.2023 не з`явився .

В судовому засіданні 14.09.2023 відповідач не з`явився, про причини неявки суд не повідомив .

У судовому засіданні 14.09.2023 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд зазначає, що з метою повідомлення відповідача про розгляд даної справи судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, копія ухвали суду від 12.12.2022 про прийняття позовної заяви Акціонерного товариства "Сенс Банк" (вх. 2189/22 від 15.11.2022) в межах справи про банкрутство ФОП Місюри А.В. та всі наступні ухвали суду у даній справі направлялись судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу місце проживання відповідача ОСОБА_1 у відповідності до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС Харківській області, зокрема : АДРЕСА_5 (т.3 а.с. 187).

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місце проживання позивача та юридичних осіб-сторін по справі, які зареєстровані у встановленому законом порядку, вважається днем вручення ухвал суду.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заг18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Крім того, у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.12.2022 у справі № 910/1730/22 Верховний Суд зробив висновок, що якщо судове рішення направлено судом за поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про прийняття певного рішення суду. ГПК України не передбачено обов`язку суду повторно направляти на адреси учасників справи процесуальні документи, які раніше вже повернулися до суду з відміткою про неможливість вручення.

Крім того, суд зазначає, що з метою повідомлення відповідача про призначене судове засідання по розгляду справи по суті на 14.09.2023 об 11:20 год. , судом було здійснено публікацію оголошення на офіційному сайті суду.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 названого Закону, для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що сторони у справі не були позбавлені права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі Б-39/189-08 (922/2189/22) у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Суд зазначає, що строки розгляду справи в порядку загального позовного провадження врегулювані розділом ІІІ ГПК України. Так, у відповідності до ч. 3 ст. 177 ГПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду. В свою чергу, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 195 ГПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, яка ратифікована Україною 17 липня 1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі "Смірнова проти України").

Водночас, Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" ( із змінами) від 24 лютого 2022 року за № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Через постійні обстріли міста Харкова ворожими військами будівля, у якій розміщується Господарський суд Харківської області, зазнала пошкоджень, а приміщення суду зазнали часткових руйнувань. За змістом статей 10, 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя в Україні в умовах воєнного стану має здійснюватися у повному обсязі, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Радою суддів України 02 березня 2022 року опубліковано рекомендації щодо роботи суддів в умовах воєнного стану, з урахуванням яких керівництвом Господарського суду Харківської області тимчасово до усунення вищезазначених обставин встановлено певний порядок роботи. Відповідно до частини 1 та 2 статті Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд був вимушений з об`єктивних причин вийти за межі строку, встановленого ст. 177, ст. 195 Господарського процесуального кодексу України, і який не є розумним у даному з урахуванням вищезазначених обставин. При цьому, суд здійснив усі необхідні дії для розгляду справи, а в матеріалах справи достатньо матеріалів для вирішення спору по суті.

У пунктах 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України закріплені такі основні засади судочинства як: рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Зазначені принципи знайшли своє відображення у статтях 7, 13 ГПК України, а тому господарські суди зобов`язані реалізовувати їх під час здійснення господарського судочинства. Закон України "Про судоустрій та статус суддів" (пункт 3 статті 7) також гарантує право кожного на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку. Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція покликана гарантувати не теоретичні або примарні права, а права, які є практичними і ефективними. Це особливо стосується права на доступ до суду, зважаючи на помітне місце, відведене у демократичному суспільстві праву на справедливий суд (див. рішення у справах "Ейрі проти Ірландії", від 09 жовтня 1979 року, пункт 24, Series A N 32, та "Гарсія Манібардо проти Іспанії", заява №38695/97, пункт 43, ECHR 2000-II). Суд констатує про те, що під час розгляду справи, були створені належні умови для реалізації сторонами своїх прав, що передбачені ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 23.05.2008 та 27.05.2008 між ПАТ Альфа-Банк та ОСОБА_4 укладено два договори про надання траншу №SME0013081 та №SME0012904, відповідно до яких останньому надано 1775785,00 дол. США.

Із метою забезпечення належного виконання ОСОБА_4 зобов`язання за кредитними угодами, між сторонами укладено договір іпотеки №SMERS01038/1 від 23.05.2008, відповідно до якого ОСОБА_4 передав в іпотеку нерухоме майно нежитлове приміщення літ. В-3, загальною площею 909,5 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою Господарського суду Харківської області від 23.12.2008 (справа №Б-39/189-08) визнано ФО-П Місюра А.В. банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Родзинського А.А./а.с.21-24 т.1/

Ліквідатором ФОП Місюри А.А. арбітражним керуючим Родзинським А.А. на виконання постанови Господарського суду Харківської області від 23.12.2008 до складу ліквідаційної маси включено належне боржнику майно, у тому числі, нежитлову будівлю літ. "В-3", загальною площею 909, 5 кв. м (за адресою : АДРЕСА_3 ), що було предметом іпотеки відповідно до укладеного з АТ "Альфа-Банк" договору іпотеки №SМЕRSO01038/1 від 23.05.2008.

08.02.2010 ліквідатором укладено з суб`єктом підприємницької діяльності Ачкасовим О.М. угоди про виконання робіт з незалежної оцінки зазначеного об`єкту майна та отримано висновок про вартість нежитлової будівлі літ. "В-3", загальною площею 909, 5 кв. м (за адресою : АДРЕСА_3 ), згідно з яким ліквідаційна вартість склала 738 600, 00 грн без ПДВ.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 15.06.2010 скасовано усі арешти та заборони, накладені на нерухоме майно, що належить банкруту, у тому числі, на нежитлову будівлю літ. "В-3", загальною площею 909, 5кв.м , за адресою : АДРЕСА_3 .

22.11.2010 ліквідатором з ТБ "Правопорядок" укладено угоду на організацію та проведення аукціону 27.12.2010 з продажу нежитлової будівлі літ. "В-3" площею 454, 75 кв. м (за адресою : АДРЕСА_3 ) та нежитлової будівлі літ. "В-3" площею 454, 75 кв. м (за адресою : АДРЕСА_3 ).

27.12.2010 проведено два аукціони з продажу зазначених об`єктів майна боржника (1/2 частина та 1/2 частина нежитлової будівлі), про що складено протоколи проведення аукціонів, згідно яких визначений переможець двох аукціонів - гр. ОСОБА_5 , який придбав майно за ціною 406 230, 00грн за 1/2 частину та 406 230, 00 грн за 1/2 частину нежитлової будівлі.

28.12.2010 між ліквідатором ФО-П Місюра А.В., діючого на підставі постанови про визнання боржника банкрутом Господарського суду Харківської області, справа №Б-39/189-08 від 23.12.2008, арбітражним керуючим Родзинського А.А(продавець) та ОСОБА_5 укладено договори купівлі-продажу нежитлових приміщень нежитлової будівлі літ. В-3, площею 404,75 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ,вартість купівлі яких згідно п.4 договорів складає 406230,00 грн. кожна, за які покупець сплатив грошові кошти готівкою повністю, ще до підписання договорів, про що зазначено у пункті 4 договорів.

Отже, арбітражним керуючим Родзинським А.А. грошові кошти від продажу спірної квартири були отримані у повному обсязі, що не заперечується ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.05.2011, за клопотанням ліквідатора - арбітражного керуючого Родзинського А.А. про визначення розміру винагороди ліквідатора і розподілу отриманих від продажу майна боржника коштів, визначено наступний порядок часткового використання грошових коштів отриманих, зокрема від продажу майна боржника за договорами: направлено арбітражному керуючому Родзинському А.А. винагороду ліквідатора у розмірі 10% від суми грошових коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, у сумі 81 246, 00грн; направлено суб`єкту оціночної діяльності ФОП Ачкасову О.М. за оцінку спірного майна 7 000, 00грн; направлено Товарній біржі "Правопорядок" за договором на проведення аукціону з продажу майна від 22.11.2010 - 64 996, 80грн. та направлено ТОВ "Альптехпром" 22 200, 00грн. за надання оцінки технічного стану будівлі.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.05.2011 арбітражного керуючого Родзинського А.А звільнено від виконання обов`язків ліквідатора ФО-П Місюри А.В. Призначено ліквідатором ФО-П Місюри А.В. арбітражного керуючого Телитченка А.О. (ІПН НОМЕР_1 )., зобов`язавши його закінчити ліквідаційну процедуру, призначено звіт ліквідатора на 09.08.11

Ухвалою суду від 12.04.12 звільнено від обов`язків ліквідатора у даній справі Телитченко А.О., призначено ліквідатором арбітражного керуючого Ямпольського Ю.О. та призначено звіт ліквідатора на 24 квітня 2012 р.

У своєму відзиві (вх.№3839 від 16.02.2023) ОСОБА_2 зазначив, що передав грошові кошти у розмірі 812460,00 грн, які були отримані ним від продажу нежитлової будівлі літ. «В-3» площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , яка була відчужена на підставі договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2010 року в межах справи №Б-39/189-08 про банкрутство ФОП Місюра А.В., наступному арбітражному керуючому Телитченко А.О., який наступний виконував повноваження ліквідатора у справі №Б-39/189-08 .

В підтвердження зазначеного, ОСОБА_2 долучено до матеріалів справи копію квитанції №05 до прибуткового касового ордеру від 31.05.2011.

Факт того, що ОСОБА_2 передав грошові кошти наступному ліквідатору ФО-П Місюри А.В. арбітражному керуючому Телитченко А.О. у розмірі 812460,00 грн, які були отримані ним від продажу нежитлової будівлі літ. «В-3» площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , яка була відчужена на підставі договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2010 року в межах справи №Б-39/189-08 про банкрутство ФОП Місюра А.В., не оспорюється Телитченко А.О. та його уповноваженими представниками в заявах по суті, які знаходяться у даній справі (зокрема м. 2 а.с. 159-160).

Відповідач Телитченко А.О. своїм процесуальним правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався, жодним чином не спростував заявлені у даній справі ПАТ «Альфа-Банк» позовні вимоги.

Згідно зі ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, що діяла на момент визнання боржника банкрутом та на момент реалізації майна банрута), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України іншими законодавчими актами України.

З дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, зокрема, скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника (п. 6 ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство).

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності, боржника або визнання його банкрутом" унормовано, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред`являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; з підстав, передбачених частиною десятою статті 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно положень ст. 30 Закону про банкрутство, після проведення інвентаризації та оцінки майна банкрута ліквідатор розпочинає продаж майна банкрута на відкритих торгах, якщо комітетом кредиторів не встановлено інший порядок продажу майна банкрута. Ліквідатор забезпечує через засоби масової інформації оповіщення про порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна. Порядок продажу майна банкрута, склад, умови та строки придбання майна погоджуються з комітетом кредиторів.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів установлює Закон про банкрутство.

Майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя (ч. 2 ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Відчуження майна, переданого в іпотеку, під час проведення ліквідаційної процедури здійснюється в порядку, визначеному цим Законом.

Згідно ч. 10 ст. 30 Закону про банкрутство, продаж майна банкрута оформляється договорами купівлі-продажу, які укладаються між ліквідатором і покупцем відповідно до законів України.

Суд, також, бере до уваги, що в період з 31.05.2011 по 12.04.2012 в матеріалах справи №Б-39/189-08 про банкрутство ФОП Місюра А.В. відсутні жодні звернення, скарги, докази від ліквідатора ФО-П Місюри А.В. арбітражного керуючого Телитченка А.О. з приводу не отримання коштів від попереднього ліквідатора ФО-П Місюри А.В. арбітражного керуючого Родзинського А.А. у розмірі 812460 грн, які були отримані ним від продажу нежитлової будівлі літ. «В-3» площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , яка була відчужена на підставі договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2010 року в межах справи №Б-39/189-08 про банкрутство ФОП Місюра А.В.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із частиною 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, необхідно виходити із його ефективності, а це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечувати поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 11.02.2020 р. у справі № 923/364/19 та від 16.06.2020 р. у справі № 904/1221/19.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 р. у справі № 338/180/17, від 11.09.2018 р. у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 р. у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 р. у справі № 487/10132/14-ц, від 16.06.2020 р. у справі № 145/2047/16-ц, від 15.09.2020 р. у справі № 469/1044/17).

За змістом частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Отже, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Тому суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Згідно з ч. 1 ст. 397 Цивільного кодексу України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Згідно з ст. 398 Цивільного кодексу України право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передане власником, а також на інших підставах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

Факт не перерахування відповідачем грошових коштів в сумі 812 460,00 грн. від продажу нежитлової будівлі літ. «В-3» площею 909,5 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_6 , яка була відчужена на підставі договорів купівлі-продажу від 28 грудня 2010 року в межах справи №Б-39/189-08 про банкрутство ФОП Місюра А.В. підтверджується виписками по особовим рахункам ПАТ «Альфа-Банк» за період з 01.06.2010 року по 11.10.2013 року.

При цьому, ухвалою господарського суду Харківської області від 31.05.2011 визначено порядок використання грошових коштів отриманих від продажу вказаного майна.

Враховуючи встановлені судом обставини, ухвалу Господарського суду Харківської області від 31.05.2011, суд за наслідками проведених арифметичних розрахунків, а саме порідку розподілу коштів, передбачених зазначеною ухвалою, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд 100, ) грошові кошти в розмірі 637017,20 грн

Згідно із частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Приписи статті 79 ГПК України встановлюють, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1-3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (пункт 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

У рішенні від 03.01.2018 р. Віктор Назаренко проти України (Заява № 18656/13) ЄСПЛ наголосив, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції справедливого судового розгляду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають справедливого балансу між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (рішення у справі Беер проти Австрії (Beer v. Austria).

З урахуванням вимог статті 129 ГПК України, та враховуючи висновки господарського суду про наявність підстав для часткового задоволення позову, витрати зі сплати судового збору покладаються у даному разі на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 129, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Сенс Банк" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Сенс Банк" (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд 100, ) грошові кошти в розмірі 637 017,20 грн та витрати зі сплати судового збору у розмірі 12 740,34 грн.

В решті вимог відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ в установленому порядку.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень Кодексу.

Учасники справи можуть одержати інформацію по справі зі сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/.

З урахуванням перебування судді Усатого В.О. на лікарняному з 18.09.2023 по 25.09.2023 включно, повний текст рішення складено та підписано 26.09.2023.

Суддя В.О. Усатий