ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

"28" вересня 2023 р. м. Київ Справа №911/1925/23

Суддя Грабець С.Ю., розглянувши матеріали

позовної заяви акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

без виклику учасників справи

ВСТАНОВИЛА:

23 червня 2023 року на адресу Господарського суду Київської області надійшла позовна заява акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк (далі позивач) до ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 82 648,01 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем умов заявки на отримання послуг «Кредитний ліміт на поточний рахунок фізичної особи-підприємця «Підприємницький» та «Гарантовані платежі».

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних, зокрема, осіб - підприємців та громадських формувань», в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу підприємця, як: дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця Лєскової Ніни Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) припинена з 31.08.2021 року.

Згідно з ч. 6 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Згідно з відповіддю №129490 від 27.06.2023 року з Єдиного державного демографічного реєстру вбачається, за вказаними параметрами особу не знайдено.

27 червня 2023 року та 12 вересня 2023 року судом був направлений запит до Виконавчого комітету Фастівської міської ради щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

20 вересня 2023 року та 21 вересня 2023 року на електронну адресу Господарського суду Київської області надійшла відповідь на запит №06-23/4875 від 20.09.2023 року, згідно з якою зареєстроване місце проживання відповідача є: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Так, позовна заява акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» підлягає прийняттю до розгляду судом.

У позовній заяві міститься клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 249 Господарського процесуального кодексу України, клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження подається у письмовій формі одночасно з поданням позовної заяви або може міститися у ній.

Частиною 1 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 2 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції господарського суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи: про банкрутство; за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство; у спорах, які виникають з корпоративних відносин, та спорах з правочинів щодо корпоративних прав (акцій); у спорах щодо захисту прав інтелектуальної власності, крім справ про стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції; у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних такою посадовою особою юридичній особі її діями (бездіяльністю); у спорах щодо приватизації державного чи комунального майна; в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 3 - 8 цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому частиною другою статті 247 цього Кодексу, за наслідками розгляду відповідного клопотання позивача суд з урахуванням конкретних обставин справи може задовольнити клопотання та визначити строк відповідачу для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: ціну позову; значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 250 Господарського процесуального кодексу України, якщо суд за результатами розгляду клопотання позивача дійде висновку про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, він зазначає про це в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Частиною 13 ст. 8 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи ціну позову, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, суд дійшов висновку про те, що клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження підлягає задоволенню, а відповідачу визначається строк для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. ч. 3, 5 ст. 12, п. 2 ч. 2, ч. ч. 3, 5, 7 ст. 46, ч. ч. 5, 9 ст. 165, ст. 166, ст. 167, ч. ч. 1, 6, 8 ст. 176, ст. 178, ст. 180, ч. 1 ст. 191, ст. 192, ст. 234, ст. 247, ч. 1 ст. 249, ч. ч. 1, 3 ст. 250, ч. ч. 1, 2 ст. 251, ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. відкрити провадження у справі та розглядати її в порядку спрощеного позовного провадження;

2. здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами;

3. роз`яснити відповідачу, що в строк до 30.10.2023 року він має право надіслати суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження;

4. роз`яснити позивачу, що він вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, а також змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви;

5. роз`яснити позивачу про те, що у разі подання ним заяви про збільшення або зменшення розміру позовних вимог, зміну предмету або підставу позову, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи;

6. роз`яснити позивачу, що суд відмовляє у розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження або постановляє ухвалу про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, якщо після прийняття судом до розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог або зміни предмета позову, відповідна справа не може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження;

7. роз`яснити відповідачу, що в строк до 30.10.2023 року він має право надіслати суду відзив на позовну заяву (пред`явити зустрічний позов), а також докази, що підтверджують заперечення проти позову;

8. зобов`язати відповідача, у разі подання ним відзиву на позовну заяву (зустрічного позову), в строк до 30.10.2023 року надіслати позивачу копію відзиву (зустрічного позову) та копії доданих документів листом з описом вкладення, докази чого надати суду;

9. попередити відповідача про те, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи;

10. роз`яснити позивачу, що в строк до 30.10.2023 року він має право надіслати суду відповідь на відзив, копію якого направити відповідачу, докази чого надати суду;

11. роз`яснити відповідачу, що в строк до 30.10.2023 року він має право надіслати суду заперечення на відповідь на відзив, копії яких направити позивачу, докази чого надати суду;

12. роз`яснити сторонам, що позивач може відмовитись від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві;

13. роз`яснити сторонам, що на будь-якій стадії судового процесу сторони можуть укласти мирову угоду, зробивши спільну письмову заяву і повідомити про це суд;

14. повідомити учасників справи, що інформацію по цій справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012;

15. направити копії ухвали учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України, та оскарженню не підлягає.

Ухвала підписана 28.09.2023 року.

Суддя С. Грабець