УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27.09.2023 Справа № 910/14709/23

Суддя Господарського суду міста Києва Головіна К. І., розглянувши матеріали

позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Делонгі Україна" (м. Київ)

до ОСОБА_1 (м. Київ)

про стягнення 43 630 287,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Делонгі Україна" (далі - ТОВ "Делонгі Україна", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості за договором поставки № 22.03.2021 від 22.03.2021 та договором поруки від 22.03.2017 у сумі 43 630 287,01 грн.

Дослідивши матеріали вказаної позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Судовий збір згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання до господарського суду встановлено такий розмір та порядок сплати судового збору: за позовними заявами майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за позовними заявами немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 684 грн 00 коп.

Отже, заявивши в позові майнову вимогу на суму 43 630 287,01 грн., ТОВ "Делонгі Україна" мало сплатити судовий збір у розмірі 656 911,21 грн.

У якості доказу сплати судового збору позивач надав суду копію платіжної інструкції № від 01.09.2023 про сплату судового збору на суму 656 911,21 грн.

Проте слід зазначити, що належним доказом сплати судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення поштового зв`язку, які прийняли платіж, платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Згідно з п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За таких обставин надана позивачем копія платіжної інструкції № від 01.09.2023 про сплату судового збору на суму 656 911,21 грн. не є належним доказом сплати судового збору за розгляд даної справи в установленому законом порядку і розмірі.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, у порушення вказаних норм позивач не надав суду доказів тих обставин, на які він посилається в обґрунтування позову, а саме - видаткових накладних, за якими була здійснена поставка товару та які є неоплаченими:

№ від 10.09.2022; № від 10.09.2022;

№ від 10.09.2022; № від 16.09.2022;

№ від 16.09.2022; № від 26.09.2022;

№ від 26.09.2022; № від 18.10.2022;

№ від 08.11.2022; № від 18.11.2022;

№ від 18.11.2022; № від 16.11.2022;

№ від 16.11.2022; № від 22.11.2022;

№ від 22.11.2022; № від 30.11.2022;

№ від 30.11.2022; № від 23.12.2022.

Згідно з ч. 1 ст. 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 162, 174, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Делонгі Україна" про стягнення 43 630 287,01 грн. залишити без руху.

Надати Товариству з обмеженою відповідальністю "Делонгі Україна" строк у десять днів з дня вручення даної ухвали на усунення вказаних в ній недоліків шляхом належного виконання вимог ст. 162-164 Господарського процесуального кодексу України.

Роз`яснити, що у разі неусунення недоліків у визначений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Головіна К. І.