ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року м. Черкаси справа № 925/817/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Сторчак М.В., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Каленська С.С. - адвокат за ордером; Надворна І.М. - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укравест" (м. Київ) до комунального підприємства "Уманьводоканал" Уманської міської ради (м. Умань, Черкаська область) про скасування оперативно-господарської санкції

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про скасування оперативно - господарської санкції, застосованої комунальним підприємством "Уманьводоканал" Уманської міської ради до товариства з обмеженою відповідальністю "Укравест", за результатами перевірки проб води та складеного Акта від 26.04.2023, оформленої у формі листа "Про розрахунок розміру плати" від 05.05.2023 № 897/07 та рахунку № 4396 від 05.05.2023 за скид понаднормативних забруднень в систему каналізації згідно з лабораторними дослідженнями.

Справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні.

Ухвалою від 31.07.2023 суд закрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і відкрив його за правилами загального позовного провадження.

В останні судові засідання представник позивача не з`явився, явка обов`язковою не визнавалась.

Позивач свої вимоги в ході розгляду справи підтримував повністю і просив суд їх задовольнити.

Відповідач проти задоволення позову заперечує, оскільки доказів недопущення перевищення понаднормативного скиду забруднюючих речовин і порушення процедури відбирання проб на аналіз позивачем суду не подано. Крім того позивачем невірно визначено правову природу стягуваних коштів, які не є оперативно-господарською санкцією, про що надано відзив на позовну заяву (а.с. 143).

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи і заперечення представників обох сторін, які надавалися суду в ході розгляду справи і дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що у позові слід відмовити повністю, виходячи з наступного:

З матеріалів справи вбачається, що 08.09.2015 між комунальним підприємством "Уманьводоканал" (Виробник, відповідач по справі) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укравест" (Споживач, позивач у справі) було укладено договір № 1171 на водопостачання з комунального водопроводу та водовідведення в комунальну каналізацію (а.с. 31-44).

За умовами Договору Виробник взяв на себе зобов`язання на умовах цього договору забезпечувати Споживача водопостачанням за показниками державного стандарту (ДСанПін 2.2.4-171-10) при наявності води в джерелах і приймати стічні води Споживача ( п. 2.2. договору).

Споживач прийняв на себе обов`язок споживати послуги водопостачання та водовідведення у кількості не більше встановленого нормативного обсягу (ліміту) ( п. 2.3. договору).

14.02.2023 року між Комунальним підприємством "Уманьводоканал" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Укравест" складено акт розмежування майнової належності та експлуатаційної відповідальності сторін (а.с. 45).

17.02.2023 сторонами погоджено та затверджено паспорт водного господарства ТОВ "Укравест" (а.с. 50-63), у якому у загальних відомостях визначено адресу товариства, його керівний склад (директор Чорний О.В., головний інженер Мельник І.В.), режим роботи підприємства, площа займаної території, водоспоживання води різного призначення та з різних джерел та інші відомості.

Паспорт водного господарства Споживача розроблявся відповідно до вимог "Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні й відомчі системи каналізації населених пунктів України» (наказ Держбуду України від 19.02.202 р., №37 - але він вже втратив чинність ) і місцевих правил приймання та скиду (водовідведення), якими він передбачений.

До складу Паспорта входять ьакі відомості як:

- характеристика систем водопостачання і водовідведення Підприємства, у т.ч.:

- розрахунок потреб Підприємства у воді різних категорій на підставі затверджених відомчих норм витрат води на виробництво продукції;

- розрахунок кількості стічних вод, що утворяться на підприємстві;

- баланс водоспоживання й водовідведення підприємства.

- характеристика відомчих водопровідних і каналізаційних споруд: насосних станцій, локальних очисних споруд і т.п.;

- графічний матеріал:

- схема мереж водопостачання й водовідведення на плані підприємства (масштаб 1:500);

- схема балансу водопостачання й водовідведення підприємства;

- плани, схеми і технологічні креслення відомчих споруд водопостачання й каналізації:

- перспектива розвитку водопостачання і водовідведення підприємства та план заходів щодо збереження водних ресурсів і надійної експлуатації систем водопостачання й водовідведення підприємства.

Паспорт затверджується керівником підприємства та узгоджується з Водоканалом.

Суд констатує, що погоджений між сторонами паспорт водного господарства позивача не містить спеціальних відомостей про особу, яка є уповноваженою перед КП "Уманьводоканал" саме бути присутньою при кожному періодичному відборі проб стічних вод підприємства. Вказівка на ПІБ директора та головного інженера підприємства-позивача у паспорті не є такими відомостями.

Пунктом 4.7. та розділом 5 Договору передбачено, що розмір та порядок плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями (з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин) визначається Правилами прийому стічних вод підприємства у міську каналізацію міста, "Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізацію населених пунктів" та ін. нормативно-правовими актами України з даного питання і умовами Договору між сторонами.

Рахунки, виставлені за скид понаднормативно забруднених стічних вод є складовою частиною рахунків на поточне водоспоживання та водовідведення та підлягають сплаті Споживачем у термін згідно п. 4.2. цього договору.

В розділі 5 Договору для Споживача встановлені допустимі концентрації забруднюючих речовин у його стічних водах і характеристики стічних вод.

Сторонами не заперечується, що 26.04.2023 року представниками КП "Уманьводоканал" було складено Акт № П25-23 відбору проб стічних вод ( а.с. 64).

01.05.2023 КП "Уманьводоканал" було направлено листа ТОВ "Укравест" № 857/07 ( а.с. 65-67) з результатами аналізу проби стічної води.

05.05.2023 КП "Уманьводоканал" направлено листа № 827/07 ТОВ "Укравест" з розрахунком розміру плати ( а.с. 68-71) та повторно направлено листа від 24.05.2023 № 1059/07 ( а.с. 72) з рахунком на оплату № 4396 від 05.05.2023 ( а.с. 73).

В порушення умов Договору між сторонами позивач рахунок не сплатив і вважаючи дії відповідача неправомірними, звернувся до суду із позовом про скасування оперативно-господарської санкції.

Виходячи з приписів ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Захист, відновлення порушеного або оспорюваного права чи охоронюваного законом інтересу відбувається, в тому числі, шляхом звернення з позовом до суду (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України).

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України.

Спосіб захисту порушеного права обумовлюється нормою матеріального права, яка регулює ті чи інші правовідносини між сторонами спору. Отже, позивач, формулюючи позовні вимоги, повинен відштовхуватись від тих наданих йому законом прав, які були об`єктивно порушені відповідачем (відповідачами) і позов повинен бути направлений на припинення цих правопорушень та на відновлення порушеного права.

Частинами 1-3 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 ЦК України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (стаття 216 Господарського кодексу України).

Приписами частини другої статті 217 Господарського кодексу України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною першої статті 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статті 235-237 Господарського кодексу України передбачають можливість установлення між сторонами зобов`язань оперативно-господарських санкцій та право заінтересованої сторони у зверненні до суду для скасування такої санкції.

Так, відповідно до статті 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов`язань до суб`єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно-господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. До суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно-господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно-господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб`єкта, який порушив господарське зобов`язання.

Види оперативно-господарських санкцій закріплено статтею 236 Господарського кодексу України, згідно із якою у господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно-господарських санкцій: 1) одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною зі звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною; відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони; відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт унаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо; 2) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо); 3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо; 4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин зі стороною, яка порушує зобов`язання. При цьому цей перелік оперативно-господарських санкцій, не є вичерпним; сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Згідно з ч.1 ст. 237 ГК України підставою для застосування оперативно-господарських санкцій є факт порушення господарського зобов`язання другою стороною. Оперативно-господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред`явлення претензії порушнику зобов`язання.

Отже визначення однією стороною Договору розміру боргу іншої сторони за порушення, передбачене умовами договору, зазначеному визначенню оперативно-господарської санкції не відповідає.

Отже, ні розрахунок плати за скид понад нормативно забруднених вод, ані лист та рахунок з вимогою щодо цієї плати, які направлені відповідачем на адресу позивача, не є застосуванням оперативно-господарської санкції.

В даному питанні суд погоджується із запереченнями відповідача, що позивачем неправильно визначено правову природу спірних коштів та поведінки відповідача, як сторони договору.

Правова позиція, що плата за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням є грошовим зобов`язанням (заборгованістю), що виникає на підставі Договору та визначених законодавчих приписів, а не оперативно - господарською санкцією, як захід оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушення зобов`язання, викладена у постановах Верховного Суду у справах № 911/2720/17 та № 904/7776/17.

На підставі ч.4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Сторонами не заперечується, що позивачу на праві власності належить об`єкт нерухомого майна (готель) за адресою м. Умань, вул. Пушкіна, 27а, що підтверджується також Інформацією з ДР речових прав (а.с. 18). В додатку № 5 до Договору між сторонами (а.с. 45) об`єктом для водопостачання Споживача вказана ця ж адреса.

У відповідності до ст.13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Також згідно ст. 12 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища; б) здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів; в) не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів; г) вносити штрафи за екологічні правопорушення; д) компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище.

Сторонами не заперечується, що рішенням виконавчого комітету Уманської міської ради №89 від 12 березня 2020 року затверджені «Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення м.Умань» (далі- місцеві Правила а.с. 149, 150).

Місцеві Правила розроблені з метою захисту здоров`я персоналу систем збирання, відведення стічних вод та очисних споруд; гарантування, що скиди стічних вод з очисних споруд не спричинить згубного впливу на навколишнє середовище; гарантування, що осад може бути утилізований у безпечний і прийнятний для навколишнього середовища спосіб.

Розділом 8 місцевих Правил визначено порядок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до системи централізованого водовідведення у м. Умань. Порядок поширюється на КП "Уманьводоканал" Уманської міської ради (Виробник), що надає послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення (відведення та/або очищення стічних вод), на юридичних осіб незалежно від форм власності та відомчої належності, фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, які скидають стічні води до систем централізованого водовідведення м. Умань або безпосередньо у каналізаційні очисні споруди.

Виробник та споживачі є відповідальними за дотримання вимог приймання та скиду стічних вод до систем централізованого водовідведення відповідно до чинного законодавства України (п. 1 розділу V місцевих Правил).

Згідно пп.3) та пп.5) п. 1 розділу II Правил, Виробник повинен контролювати якість, кількість і режим скидання стічних вод споживачами; здійснювати раптовий (не погоджений зі споживачами заздалегідь) відбір контрольних проб. Механізм контролю, зокрема порядок відбору проб встановлюється Правилами приймання.

У відповідності до ч. 2 розділу ІІ місцевих Правил Споживачі повинні, зокрема, дотримуватися вимог скиду стічних вод та установлених кількісних та якісних показників стічних вод на каналізаційних випусках споживачів, вимагати від субспоживачів виконання положень Правил приймання здійснювати систематичний контроль за кількістю та якістю стічних вод, які скидаються ними до систем централізованого водовідведення. Щомісячно надавати інформацію про обсяги та щоквартально про якісний склад стічних вод, які скидають до систем централізованого водовідведення м. Умань; надавати працівникам виробника необхідну інформацію щодо своєї системи водовідведення та вільний доступ до неї, а також допомогу під час відбору проб стічних вод споживачів, вивчення режиму їх скиду, обстеження системи водовідведення та локальних очисних споруд.

Згідно вимог п7) ч. 2 розділу ІІ цих же Правил споживачі повинні визначати не менше двох представників, уповноважених представляти споживача під час відбору проб стічних вод та забезпечувати присутність уповноваженого представника безпосередньо під час відбору проб стічних вод виробником.

Відбір проб здійснюється з контрольного колодязя (КК) споживача (ч. 10 розділу VI Правил).

На підставі перелічених нормативних актів 26 квітня 2023 року представниками КП «Уманьводоканал» було здійснено відбір проб стічних вод для проведення їх хімічного аналізу, з метою контролю їх якості, на території здійснення господарської діяльності ТОВ «Укравест» (вул. Туристів, 27А в м.Умань Черкаської області), у присутності уповноваженої особи ТОВ «Укравест» на відбір проб стічних вод - Чепієвського Андрія Миколайовича, про що був складений акт відбору проб стічних вод МП25-23 від 26 квітня 2023 року.

До справи додано диск за відеозаписами процедури відбору проб стічних вод з фіксацією моментів забору їх з колодязя, пакування у різний посуд та поміщення в сумку-холодильник.

Позивач доводить, що Чепієвський А.М. не був уповноваженою особою бути присутнім під час забору проб води, бо такими особами позивач вважає лише директора Чорний О.В. та головний інженер Мельник І.В. Позивач вважає вказану особу не компетентною у питаннях взаємовідносин сторін щодо відібрання проб, що призвело до відсутності відбору паралельної та арбітражної проб, а без уповноваженої особи від Споживача всю процедуру відбору проб стічних вод позивач вважає незаконною.

В даному питанні суд погоджується із запереченнями відповідача, які полягають в наступному:

Відповідачем у справу подано лист позивача від 15.02.2023 (а.с.120) адресований відповідачу про призначення уповноважених осіб при відборі проб від ТОВ "Укравест" :

- Чорний О.В. (директор)

- Чепієвський А.М. - зав господарством;

Лист позивача відповідає вимогам місцевих Правил (п.п.7) п.2 розділу П Правил) за якими споживач повинен визначити не менше двох представників, уповноважених представляти споживача під час відбору проб стічних вод та забезпечувати присутність уповноваженого представника безпосередньо під час відбору проб стічних вод виробником.

Відповідач звертає увагу, що за змістом вищевказаного листа Позивачем чітко визначено, як того вимагають Правила, уповноважених осіб саме при відборі проб стічних вод з правом підпису.

Доказів зміни змісту листа і повідомлення про це відповідача позивачем суду не подано.

Отже немає підстав вважати, що уповноваженими особами позивача бути присутніми при відборі стічних вод є лише директор Чорний Олександр Валерійович та головний інженер Мельник Іван Васильович.

Тому наслідки дій, ризики невчинення належних дій уповноваженою особою підприємства при відборі проб стічних вод з метою забезпечення прав та інтересів підприємства, повинні покладатися на підприємство.

У відповідності п.7.2.19 Договору № 1171 від 08.09.2015 року між сторонами, Споживач зобов`язаний забезпечувати явку відповідальної особи Споживача для отримання дозволу, складання актів, участі в обстеженні і відборі проб стічних вод, проведення звірок платежів, щомісячної передачі даних (показників) по кількості та якості скинутих стічних вод. Споживач зобов`язаний в п`ятиденний термін від дати укладання цього Договору надати Виробнику письмову інформацію про осіб, які мають право від імені Споживача брати участь у відносинах, зазначених у цьому пункті Договору. У разі зміни у складі таких осіб Споживач зобов`язаний у триденний термін від дати зміни письмово повідомити Виробника. У разі порушення Споживачем умов, визначених у цьому пункті Договору, односторонні дії Виробника і складені останнім часом документи мають повну юридичну силу та обов`язкові для Споживача.

Відповідач також повідомив суд про те. що Відповідач в день відібрання проб 26 квітня 2023 року, здійснив телефонний дзвінок на номер телефону НОМЕР_1 , який вказаний в офіційному листі ТОВ "Укравест" як контактний номер уповноваженої особи Чепієвського А.М.

В ході розгляду справи з пояснень представника відповідача було з`ясовано, що письмові документи із повідомленням позивача про час і дату проведення відбору стічних вод КП "Уманьводоканал" не складалися.

Як вказує відповідач, в телефонній розмові уповноважена особа Чепієвський A.M. погодився бути присутнім на відібранні проб стічних вод, саме як уповноважена особа, жодних заперечень та відмов від вказаної особи не поступило, а також був підписаний акт відбору проб стічних вод. Працівниками КП "Уманьводоканал" була здійснена відеофіксація процесу відбору стічних проб за участі Чепієвського А.М., про що в справу надано диск із записом, оглянутий судом в засіданні.

Отже суд відхиляє заперечення позивача, що відбір проб 26.04.23 було здійснено за відсутності належно уповноваженого представника ТОВ "Укравест" і тому цей відбір є незаконним.

У відповідності до ч. 11 розділу VI місцевих Правил (Порядок відбору проб) - відбір проб проводиться представником виробника у присутності уповноважених представників споживача. Оформляється актом відбору проб стічних вод згідно з додатком 6. Відібрана контрольна проба може бути разовою або об`єднаною (усередненою). За необхідності контрольну пробу поділяють на основну, паралельну та арбітражну для виконання відповідно основного, паралельного та арбітражного аналізів. Проба для паралельного аналізу відбирається у посуд Споживача. Споживач заздалегідь повинен забезпечити комплект посуду, якщо має намір проводити паралельний аналіз. Основний аналіз проводить лабораторія виробника. Паралельний аналіз виконує споживач у будь-якій лабораторії, що здійснюють свою діяльність у цій галузі відповідно до ЗУ «Про метрологію та метрологічну діяльність». В актах відбору проб робиться відмітка про відбір проби для виконання паралельного та арбітражного аналізу. У разі розбіжностей результатів основного та паралельного аналізів у межах похибки методик вимірювання інгредієнтів приймається значення основного аналізу. Якщо розбіжності перевищують похибки, які зазначені у відповідних методиках, проводиться арбітражний аналіз проби. Арбітражний аналіз проводиться в лабораторії, яка не брала участі у виконанні основного та паралельного аналізів.

Тобто, контрольна проба лише за необхідності поділяється на основну, паралельну та арбітражу. Арбітражний зразок набирається та зберігається Виробником лише при відборі паралельного зразка, оскільки дослідження арбітражної проби проводиться у випадку розбіжностей між результатами контрольної (основної) проби та паралельної проби.

З Акту відбору проб стічних вод (а.с. 64) вбачається, що Чепієвський А.М., як споживач, розписався про відмову від відбору паралельної та арбітражної проб, також у Чепієвського А.М. були відсутні зауваження щодо відбору проб, що ним також засвідчено у акті відбору проб. Підписання Акту цією особою зафіксовано відеозаписом, що додано до справи (а.с. 195).

Споживачем не надавався і посуд для відбору паралельної проби, що вимагається вимогами Правил.

У відповідності до п.б розділу VI Правил, споживач у разі незгоди з результатами даних лабораторії виробника щодо якості стічних вод за аналізом контрольної проби, має право звернутись до незалежної лабораторії для проведення аналізу арбітражних проб, які відбираються одночасно з контрольною пробою і зберігаються належним чином виробником.

Таким чином за відсутності паралельної та арбітражної проб води у Споживача відсутні можливості належними доказами оспорити висновки лабораторії про розмір показників виявлених забруднюючих речовин у стічній воді позивача.

З цих підстав, аргумент позивача, що в силу своєї діяльності (утримання готелю без будь-якого виробництва у ньому) в стічних водах позивача не може утворюватися перевищення забруднюючих речовин, суд відхиляє. Належним і допустимими доказом спростування висновків лабораторії з контрольної проби є лише лабораторні дослідження паралельної та арбітражної проб води Споживача.

Позивачем не доказано, що забір проб відбувся не з колодязя та не з труби Позивача, також не доказано, які процедурні вимоги до відбору та пакування проб води було порушено відповідачем з урахуванням повністю зафіксованого процесу відбору проб води на відеозапису, на огляд якого в судовому засіданні не з`явився представник позивача.

Доказів недотримання форми Акту відбору стічних проб №П25-23 від 26 квітня 2023 року (а.с. 64), який був складений Відповідачем з дотриманням форми, яка передбачено додатком 6 місцевих Правил (а.с. 167 оборот), та містить посилання на нормативні документи, згідно яких було здійснено вказаний відбір.

Позивач не доказав, що він самостійно періодично контролював якість власних стічних вод і дані лабораторних аналізів перевищення концентрації забруднюючих речовин до 26.04.2023 не виявляли, що могло б поставити під сумнів дані лабораторних аналізів відповідача.

Згідно п. 1 розділу VI місцевих Правил Споживачі здійснюють контроль за кількістю та якістю стічних вод, які вони скидають до системи водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди. Місця та періодичність відбору проб споживачами, мають бути погоджені з виробником.

Результати аналізів стічних вод і замірів їх витрат, споживачі фіксують у робочих журналах, які зберігаються у споживача безстроково.

Про всі випадки погіршення якості стічних вод, аварійних та залпових скидів забруднюючих речовин, проведення аварійно-відновлювальних робіт споживачі повинні негайно інформувати Виробника.

Водночас, у відповідності до п.3 розділу VI Правил, Споживачі, які скидають стічні води до системи централізованого водовідведення або безпосередньо на каналізаційні очисні споруди виробника, повинні забезпечити можливість проведення виробником у будь-який час доби контролю за скидом стічних вод.

Згідно п.6 розділу VI місцевих Правил, з метою контролю якості стічних вод споживачів, виробник здійснює відбір контрольних проб. Виявлені в цих пробах перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах є достатньою підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод споживачів, виконує уповноважений представник виробника, що фіксується в акті відбору проб стічних вод, згідно додатку 6, який підписують, як представник виробника, так і представник споживача. У разі відмови представника споживача поставити свій підпис в акті, представник виробника зазначає це в акті.

З додатків до позову вбачається, що після отримання результатів вимірювань показників забруднюючих речовин про це негайно було повідомлено позивача відповідачем (а.с. 66-73).

Відповідач повідомив у відзиві і це не заперечив Позивач, що у відповідності до п. 8 розділу VI Правил, Позивачем було у встановлений згідно Правил строк, який не перевищував 5 робочих днів, направлено результати вимірювань показників складу та властивостей проб стічних вод, відповідно до акту відбору проб стічних вод від 26 квітня 2023 року за №П25-23, цінним листом з описом з рекомендованим листом про вручення. Вказаний лист був направлений 02 травня 2023 року, про що свідчить відмітка AT «Укрпошта», на ім`я керівника ТОВ «Укравест» Данилевського М.О., за адресою м. Київ, вул. Кудрявська, 23. Вказані контакти зазначені ТОВ «Укравест» при укладенні Договору №1171 на водопостачання та водовідведення. Цей лист повернувся на адресу КП «Уманьводоканал» з відміткою про невручення, по причині закінчення терміну зберігання. В зв`язку з цим, Відповідачем було вручено наручно представнику ТОВ «Укравест» Чорному О.В. вказані результати вимірювань показників складу та властивостей проб 02 червня 2023 року.

Також, 06 травня 2023 року на адресу Споживача рекомендованим листом з описом було направлено розрахунок визначення розміру плати, що справляється за понаднормативні скиди стічних вод до систем централізованого водовідведення м. Умань, відповідно до результатів вимірювання показників складу та властивостей проб стічних вод згідно акту відбору проб № 25-23 від 26 квітня 2023 року. Даний лист також повернувся на адресу КП «Уманьводоканал» за закінченням терміну зберігання.

Доводи Позивача про неналежне проведення аналізу проб суд до уваги не приймає, оскільки позивач не з`явився в засіданні в ході якого суд досліджував відеозапис процедур відбору проб та не вказав, які саме дії з боку відповідача були порушенням процедури відбору проб.

Відповідач слушно зауважує, що твердженням Позивача відбір проб для проведення хімічного аналізу на показник контролю АПАР ніби то не проводився, є помилковими. В Акті відбору проб №1125-23 від 26 квітня 2023 року (а.с. 64) чітко зазначено, що пробу відібрано і для проведення хімічного аналізу показників контролю на АПАР також.

Всі проби стоків поміщалися працівниками відповідача у посуд із простого скла та темного скла, що видно на відеозаписі та відображено в Акті.

Також Відповідачем при транспортуванні та зберіганні відібраних проб було витримано вимоги п.5.4 ДСТУ ISO 5677-10-2005, а саме відібрану пробу одразу було поміщено до сумки-холодильника, в якій постійно підтримується рекомендований згідно ДСТУ ISO 5677-10-2005 температурний режим в діапазоні від 0 до 4 С. Замір температури показано на відеозаписі. В акті відбору проб (а.с. 64) вказано спосіб обробки проби - охолодження.

Належних і допустимих доказів, що відібрана 26.04.23 відповідачем проба не була доставлена до лабораторії в установлений строк, що могло спотворити результати аналізів, позивачем суду не подано (зокрема за відомостями з лабораторії про дату отримання проб на аналіз).

В справі в сукупності немає належних доказів на підтвердження заперечень позивача, що Відповідачем не дотримано вимог ДСТУ ISO 5677-3- 2001 про ідентифікацію проб, температурний режим транспортування та зберігання проби, непоміщення проб у ємності з темного скла, прийом проби у лабораторію з простроченням, а також ніби не витримано допустимі періоди часу з моменту відібрання проб та до моменту проведення безпосередньо аналізу.

Згідноч.п.9, пп14) ч. 11 розділу УІ місцевих правил, у разі незгоди Споживача із результатом даних лабораторії виробника щодо якості стічних вод згідно із аналізом контрольної проби, Споживач має право звернутися до незалежної лабораторії для проведення аналізу арбітражних проб, які відбираються одночасно із контрольною пробою. За достовірність результатів аналізу проб води несуть лабораторії , що проводили аналіз.

Позивачем не заперечено математично здійснений відповідачем розрахунок розміру плати за понаднормативні скиди забруднюючих речовин (а.с. 68-73) в сумі 152 844,79 грн. ( з ПДВ), власний контрозрахунок не подано.

Отже з урахуванням положень місцевих Правил (ч. 6 розділу УІ Правил), що виявлені перевищення показників забруднюючих речовин є достатньою підставою для стягнення зі Споживача плати за понаднормативний скид цих речовин у стічні води; відсутність належних і допустимих доказів (лабораторні аналізи арбітражної та паралельної проб проведені позивачем), що встановлена відповідачем концентрація забруднюючих речовин не відповідає дійсності; відсутність у справі доказів позивача про порушення відповідачем процедури відбору проб на спростування відеофіксації такого відбору і що спірні кошти не мають правової природи оперативно-господарської санкції, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позову відсутні.

У позові слід відмовити повністю з покладенням на позивача всіх понесених ним судових витрат.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 22 вересня 2023

Суддя Н.М. Спаських