РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

20.09.2023Справа № 910/5899/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Ломаки В.С.,

за участю секретаря судового засідання: Видиш А.В.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Грета"

до Акціонерного товариства "Таскомбанк"

про стягнення 529 389,32 грн.,

Представники сторін:

від позивача: Марченко О.Г. за ордером від 26.05.2023 року серії АА № 1309180;

від відповідача: Писаренко О.В. за ордером від 22.08.2023 року серії АІ № 1446073.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Грета" (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Таскомбанк" (далі - відповідач) 529 389,32 грн. пені за порушення строків виконання платіжних операцій.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивач посилався на укладення ним з іноземними контрагентами (UAB "Limtakas", Литва; MPM agd S.A., Польща; Akcenta CZ a.s., Чехія; SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL, Румунія; ТОВ "Грета", РФ; ТОВ "Ваюр", РФ) ряду договорів купівлі-продажу, на виконання яких означені юридичні особи сплачували на користь Приватного акціонерного товариства "Грета" грошові кошти. Водночас, з 24.02.2022 року на рахунки позивача, відкриті в Акціонерному товаристві "Таскомбанк", зарахування грошових коштів від вищенаведених контрагентів припинилося, незважаючи на їх сплату цими юридичними особами шляхом здійснення банківських переказів. Враховуючи порушення відповідачем умов укладеного між сторонами 10.08.2015 року договору банківського рахунку та комплексного надання послуг № 121747, а також нормативних законодавчих приписів, що полягало у невиконанні вищенаведених платіжних операцій та не зарахуванні грошових коштів на валютний рахунок позивача, останній просив суд стягнути з Акціонерного товариства "Таскомбанк" 529 389,32 грн. пені, нарахованої внаслідок порушення відповідачем строків виконання таких платіжних операцій.

Крім того, до позовної заяви Приватним акціонерним товариством "Грета" долучено клопотання від 12.04.2023 року № 2, в якому позивач просив суд витребувати у Акціонерного товариства "Таскомбанк" всю наявну інформацію про платіжні операції від іноземних контрагентів Приватного акціонерного товариства "Грета" на валютні рахунки позивача в Акціонерному товаристві "Таскомбанк", у тому числі причини нездійснення платіжних операцій, які були ініційовані з 24.02.2022 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.04.2023 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано Приватному акціонерному товариству "Грета" строк для усунення її недоліків.

01.05.2023 року на електронну адресу, а також 03.05.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача, в якій останній просив суд залишити подану Приватним акціонерним товариством "Грета" позовну заяву без розгляду.

30.05.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшла заява Приватного підприємства "Грета" від 26.05.2023 року № 1 про усунення недоліків позовної заяви.

Враховуючи наведені обставини, ухвалою господарського суду міста Києва від 05.06.2023 року відкрито провадження у справі № 910/5899/23, вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 05.07.2023 року.

15.06.2023 року через відділ діловодства господарського суду міста Києва надійшов відзив Акціонерного товариства "Таскомбанк" від 13.06.2023 року № 151016/70.1 на позовну заяву, в якому останнє заперечило проти задоволення вимог позивача з огляду на те, що після 24.02.2022 року на кореспондентський рахунок банку не надходили кошти на користь Приватного акціонерного товариства "Грета" від його іноземних контрагентів, вказаних у позовній заяві. Разом із тим, зміст доданих позивачем до матеріалів справи платіжних доручень та листів від компаній-нерезидентів свідчить по те, що платежі означених компаній на користь позивача не були проведені їх банками і вказані кошти у розпорядження відповідача взагалі не надходили.

До наведеного відзиву відповідачем також долучено клопотання від 08.06.2023 року № 145448/70.1, в якому Акціонерне товариство "Таскомбанк" просило суд залишити подану Приватним акціонерним товариством "Грета" позовну заяву без розгляду, зважаючи на підписання означеного позову неуповноваженою особою. В обґрунтування цього клопотання відповідач посилався на те, що за наявною в нього інформацією генеральний директор позивача Волобуєв С.В. 03.04.2022 року виїхав за межі України, а відтак не міг підписати позовну заяву в даній справі та договір про надання правової допомоги від 09.01.2023 року № 09/01/23. Крім того, 28.02.2022 року господарська діяльність Приватного акціонерного товариства "Грета" була зупинена.

До цієї заяви по суті справи відповідачем долучено клопотання від 08.06.2023 року № 145446/70.1, в якому останній просив суд витребувати у Державної прикордонної служби України інформацію про перетинання державного кордону України з 01.01.2022 року по теперішній час ОСОБА_1 .

У підготовчому засіданні 05.07.2023 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено протокольну ухвалу, якою позивачу встановлено строк на подання відповіді на відзив на позовну заяву до 10.07.2023 року, відповідачу встановлено строк на подання заперечень на відповідь на відзив на позовну заяву до 17.07.2023 року; підготовче засідання відкладено на 18.07.2023 року. Разом із тим, вирішення поданих сторонами клопотань, у тому числі про витребування доказів, відкладено до встановлення фактичних обставин справи.

10.07.2023 року через систему "Електронний суд" надійшли заперечення позивача проти задоволення клопотань Акціонерного товариства "Таскомбанк" про залишення позову без розгляду та про витребування доказів.

11.07.2023 року через систему "Електронний суд" надійшла відповідь Приватного акціонерного товариства "Грета" на відзив на позовну заяву, в якій позивач вказав, що саме Акціонерне товариство "Таскомбанк" відповідає перед позивачем за дії його банків-партнерів кореспондентів, і для Приватного акціонерного товариства "Грета" взагалі не мають значення причини затримання зарахування грошових коштів на його рахунок.

17.07.2023 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 17.07.2023 року № 151026/70.1 проти задоволення поданого позивачем клопотання про витребування доказів, зважаючи на те, що Акціонерне товариство "Таскомбанк" не отримувало коштів від контрагентів позивача - нерезидентів грошових коштів та не відмовляло у зарахуванні таких коштів на рахунок Приватного акціонерного товариства "Грета".

Також, 17.07.2023 року на електронну адресу господарського суду міста Києва надійшли заперечення відповідача від 17.07.2023 року № 151027/10.1 на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких останній навів додаткові аргументи на спростування позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Грета".

У підготовчому засіданні 18.07.2023 року суд протокольними ухвалами відмовив у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, а також відмовив у задоволенні клопотань відповідача про витребування доказів та про залишення позову без розгляду. У той же час, суд продовжив строк проведення підготовчого провадження у справі № 910/5899/23 на 30 днів та відклав підготовче засідання на 22.08.2023 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.08.2023 року підготовче провадження у справі № 910/5899/23 закрито та призначено її до судового розгляду по суті на 20.09.2023 року.

Представник позивача у судовому засіданні 20.09.2023 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в цьому судовому засіданні проти задоволення вимог Приватного акціонерного товариства "Грета" заперечив з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву від 13.06.2023 року № 151016/70.1 та запереченнях від 17.07.2023 року № 151027/10.1.

У судовому засіданні 20.09.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

10.08.2015 року між Акціонерним товариством "Таскомбанк" (далі - Банк) та Публічним акціонерним товариством "Грета" (), яке у подальшому змінило організаційно-правову форму на Приватне акціонерне товариством "Грета" (далі - Товариство), укладено договір банківського рахунку та комплексного надання послуг № 121747 (далі - Договір), за умовами якого Банк відкриває клієнту (позивачу) поточні рахунки, які зазначені у заяві про відкриття поточного рахунку.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання означеного Договору Банк 10.08.2015 року відкрив Товариству поточний рахунок у гривні ( НОМЕР_1 ), а також 10.11.2017 року - поточні рахунки у доларах США 7002) та євро 7002).

За умовами пункту 2.1 Договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та Правилами обслуговування корпоративних клієнтів в Банку.

Відповідно до пункту 4.1 Договору останній укладений на невизначений строк та набуває чинності з дня його підписання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство посилалося на укладення між ним та іноземними контрагентами (UAB "Limtakas", Литва; MPM agd S.A., Польща; Akcenta CZ a.s., Чехія; SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL, Румунія; ТОВ "Грета", РФ; ТОВ "Ваюр", РФ) ряду господарських договорів.

Так, 15.10.2014 року позивач уклав з UAB "Limtakas", Литва (реєстраційний номер 125041721) договір купівлі-продажу № 36, за умовами якого, з урахуванням додаткової угоди від 05.01.2017 року, продавець (Товариство) передає, а покупець (UAB "Limtakas") оплачує та приймає на умовах даного договору побутову техніку (товар) відповідно до переліку товарів (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною даного договору.

20.12.2013 року між позивачем та MPM agd S.A., Польща (реєстраційний номер PL) укладено договір купівлі-продажу № ЗЛ, за умовами якого продавець (Товариство) передає, а покупець (MPM agd S.A.) оплачує та приймає на умовах даного договору побутову техніку (товар) відповідно до переліку товарів (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною даного договору.

26.09.2016 року між позивачем та Akcenta CZ a.s., Чехія укладено договір купівлі-продажу № 54, за умовами якого продавець (Товариство) передає, а покупець (Akcenta CZ a.s.) оплачує та приймає на умовах даного договору побутову техніку (товар) відповідно до переліку товарів (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною даного договору.

15.03.2016 року між позивачем та SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL, Румунія (реєстраційний номер ) укладено договір купівлі-продажу № 49, за умовами якого продавець (Товариство) передає, а покупець (SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL) оплачує та приймає на умовах даного договору побутову техніку (товар) відповідно до переліку товарів (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною даного договору.

20.12.2010 року між позивачем та ТОВ "Грета", російська федерація (реєстраційний номер 680) укладено договір купівлі-продажу № 65, за умовами якого продавець (Товариство) поставляє (відвантажує), а покупець (ТОВ "Грета") зобов`язується прийняти і оплатити за погодженими цінами товар відповідно до переліку товарів (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною даного договору.

04.06.2013 року між позивачем та ТОВ "Ваюр", російська федерація (реєстраційний номер 652) укладено договір купівлі-продажу № 24, за умовами якого продавець (Товариство) зобов`язується поставити (відвантажити), а покупець (ТОВ "Грета") зобов`язується прийняти і оплатити за погодженими цінами товар відповідно до переліку товарів (Додаток № 1), який є невід`ємною частиною даного договору.

Позивач вказував, що вищенаведені іноземні контрагенти Товариства на виконання укладених з ним договорів купівлі-продажу здійснювали наступні перерахування грошових коштів на користь позивача:

- UAB "Limtakas", Литва (реєстраційний номер 125041721) відповідно до платіжного доручення від 28.02.2022 року № VM6455 сплатило на користь позивача 26 380 євро;

- MPM agd S.A., Польща (реєстраційний номер PL) сплатило на користь позивача 26 320 євро та 27 210 євро, що підтверджується листом від 23.01.2023 року;

- Akcenta CZ a.s., Чехія відповідно до платіжного доручення від 09.03.2022 року сплатило на користь позивача 26 244 євро;

- SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL, Румунія (реєстраційний номер ) відповідно до платіжного доручення від 04.03.2022 року сплатило на користь позивача 26 240,02 євро;

- ТОВ "Грета", російська федерація (реєстраційний номер 680) відповідно до платіжного доручення від 05.03.2022 року № 148 сплатило на користь позивача 5 254 451,00 російських рублів;

- ТОВ "Ваюр", російська федерація (реєстраційний номер 652) сплатило на користь позивача 4 064 000,00 російських рублів.

На підтвердження цих обставин позивач надав суду відповідні платіжні та інші документи.

У позовній заяві Товариство також зазначало, що місцезнаходженням підприємства позивача є місто Дружківка, яке знаходиться у безпосередній близькості від лінії бойового зіткнення.

Разом із тим, починаючи з 24.02.2022 року, після початку широкомасштабної збройної агресії російської федерації проти України та введення на всій території України воєнного стану на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", на рахунки Товариства, відкриті в Банку, припинилось надходження грошових коштів від вищенаведених іноземних контрагентів, незважаючи на здійснення останніми фактичний дій на проведення такого перерахування. Зважаючи на викладене, сплачені контрагентами позивача грошові кошти (UAB "Limtakas", Литва - 26 380 євро; MPM agd S.A., Польща - 26 320 євро та 27 210 євро; Akcenta CZ a.s., Чехія - 26 244 євро; SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL, Румунія - 26 240,02 євро; ТОВ "Грета", російська федерація - 5 254 451,00 російських рублів; ТОВ "Ваюр", російська федерація - 4 064 000,00 російських рублів) на відкритий у Банку рахунок Товариства не надійшли, у той час як інші можливості отримання цих грошових коштів від покупців у позивача відсутні. Означені дії відповідача, які полягали у не зарахуванні Банком грошових коштів, що надходили на рахунок позивача від іноземних контрагентів, призвели до тимчасового призупинення господарської діяльності Товариства.

Позивач вказував, що за умовами пункту 1 частини 1 статті 10 Закону України "Про платіжні системи" до надавачів платіжних послуг належать, зокрема, банки.

Відповідно до частини 3 статті 47 Закону України "Про платіжні системи" надавач платіжних послуг отримувача зобов`язаний забезпечити зарахування суми коштів за платіжною операцією на рахунок отримувача або виплату отримувачу суми платіжної операції в готівковій формі протягом операційного дня надходження коштів на рахунок надавача платіжних послуг отримувача.

Строки виконання платіжних операцій у платіжних системах встановлюються правилами платіжних систем, але не можуть перевищувати строків, визначених цим Законом (частина 6 статті 47 цього Закону).

За умовами частини 1 статті 49 Закону України "Про платіжні системи" платіжна операція вважається завершеною в момент зарахування суми платіжної операції на рахунок отримувача або видачі суми платіжної операції отримувачу в готівковій формі.

Відповідно до частини 1 статті 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом. Банк не має права встановлювати заборону на встановлення обтяження, але може встановлювати розумну винагороду.

Зважаючи на викладене, позивач вказував, що Банк повинен був зарахувати грошові кошти на рахунок Товариства протягом операційного дня, проте наведених дій не вчинив.

Згідно з частинами 1, 2 статті 86 Закону України "Про платіжні системи" надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином.

Надавачі платіжних послуг несуть відповідальність, визначену цим Законом, за виконання помилкової, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків.

Пунктом 1 частини 5 статті 86 Закону України "Про платіжні системи" передбачено, що надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за платіжними операціями, виконаними з порушенням установлених цим Законом строків, у разі порушення надавачем платіжних послуг платника строку виконання платіжної операції.

Відповідно до частини 6 статті 86 Закону України "Про платіжні системи" надавач платіжних послуг у разі порушення строків виконання платіжних операцій, передбачених цим Законом або договором про надання платіжних послуг, зобов`язаний сплатити користувачу пеню в розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, але не більше 10 відсотків суми платіжної операції, якщо інший розмір пені не обумовлений договором про надання платіжних послуг.

На підставі вищенаведеної норми позивач, з урахуванням розмірів не зарахованих на його рахунок платежів від іноземних контрагентів, а саме: UAB "Limtakas" - 26 380 євро; MPM agd S.A. - 26 320 євро та 27 210 євро; Akcenta CZ a.s. - 26 244 євро; SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL - 26 240,02 євро, нарахував та заявив до стягнення з Банку пеню в розмірі 529 389,32 грн., що становить 10 % від загальної суми незарахованих від наведених юридичних осіб платежів у загальному розмірі 13 239,40 євро, помноженої на 39,9859 (встановлений НБУ офіційний курс української гривні до євро станом на 06.02.2023 року).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного позову з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банком є юридична особа, яка на підставі банківської ліцензії має виключне право надавати банківські послуги.

Банківські рахунки - це рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

За змістом частини 2 статті 1087 Цивільного кодексу України розрахунки між юридичними особами, а також розрахунки за участю фізичних осіб, пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, провадяться в безготівковій формі.

Відповідно до частин 1, 3 статті 1088 Цивільного кодексу України (які в редакції Закону № 1591-IX від 30.06.2021 введені в дію з 01.08.2022) під час здійснення безготівкових розрахунків допускається застосування платіжних інструкцій, передбачених законодавством України, банківськими правилами та звичаями ділового обороту. Безготівкові розрахунки провадяться через банки, небанківських надавачів платіжних послуг, в яких відкрито відповідні рахунки, якщо інше не випливає із закону та не обумовлено видом безготівкових розрахунків.

Частинами 1, 3 статті 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку.

Відповідно до частини 1 статті 1068 Цивільного кодексу України банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Згідно з частиною 2 статті 1068 Цивільного кодексу України (у редакції, чинній на 24.02.2022 року) банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

Аналогічні за змістом положення містить означена статті Кодексу в чинній редакції, за якою банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідної платіжної інструкції, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунку або законом.

Статтею 1073 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 21, 22, 28, 36, 42, 54 частини 1 статті 1 Закону України "Про платіжні системи" ініціатор - особа, яка на законних підставах ініціює платіжну операцію шляхом формування та/або подання відповідної платіжної інструкції, у тому числі із застосуванням платіжного інструменту. До ініціаторів належать платник, отримувач, стягувач, обтяжувач.

Іноземна платіжна установа/іноземна установа електронних грошей (далі - іноземна платіжна установа) - юридична особа - нерезидент, яка відповідно до законодавства держави, в якій вона зареєстрована, має право надавати платіжні послуги.

Користувач платіжних послуг (далі - користувач) - фізична особа або юридична особа, яка отримує чи має намір отримати платіжну послугу як платник або отримувач (або обидва одночасно) та/або є власником електронних грошей (цифрових грошей Національного банку України), а в разі надання послуг банком - клієнт банку.

Надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку - надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок платника для виконання платіжних операцій.

Неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі.

Платіжна інструкція - розпорядження ініціатора надавачу платіжних послуг щодо виконання платіжної операції.

У позовній заяві Товариство вказувало, що іноземні контрагенти на виконання укладених з позивачем договорів купівлі-продажу здійснювали наступні перерахування грошових коштів на його користь:

- UAB "Limtakas", Литва (реєстраційний номер 125041721) відповідно до платіжного доручення від 28.02.2022 року № VM6455 сплатило на користь позивача 26 380 євро;

- MPM agd S.A., Польща (реєстраційний номер PL) сплатило на користь позивача 26 320 євро та 27 210 євро, що підтверджується листом від 23.01.2023 року;

- Akcenta CZ a.s., Чехія відповідно до платіжного доручення від 09.03.2022 року сплатило на користь позивача 26 244 євро;

- SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL, Румунія (реєстраційний номер ) відповідно до платіжного доручення від 04.03.2022 року сплатило на користь позивача 26 240,02 євро;

- ТОВ "Грета", російська федерація (реєстраційний номер 680) відповідно до платіжного доручення від 05.03.2022 року № 148 сплатило на користь позивача 5 254 451,00 російських рублів;

- ТОВ "Ваюр", російська федерація (реєстраційний номер 652) сплатило на користь позивача 4 064 000,00 російських рублів.

У той же час, судом встановлено, що листом від 20.05.2022 року № 7 Банк повідомив Товариство про отримання відповідачем інформації від банків-кореспондентів, що здійснюють міжнародні платежі, про наступні обмеження: всі населені пункти Донецької і Луганської області у повному складі внесені у стоп-лист; всі вхідні та вихідні міжнародні платежі клієнтів з цих населених пунктів залишаються без виконання. З огляду на викладене, Банк рекомендував Товариству змінити своє місце реєстрації для забезпечення безперебійної роботи та ведення зовнішньоекономічної діяльності за експортно-імпортними операціями.

З матеріалів справи вбачається, що листами, зокрема, від 25.01.2023 року № 4 та від 13.02.2023 року № 15 позивач звертався до Банку із запитами про надання інформації щодо платіжних операцій, здійснених між іноземними контрагентами Товариства та позивачем, починаючи з 24.02.2022 року (UAB "Limtakas", Литва; MPM agd S.A., Польща; Akcenta CZ a.s., Чехія; SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL, Румунія; ТОВ "Грета", РФ; ТОВ "Ваюр", РФ), в тому числі дат ініціювання платіжних операцій, сум перерахування, причин не здійснення платіжних операцій, переліку банків-кореспондентів, з якими співпрацює Банк під час здійснення міжнародних платежів, стоп-листів банків кореспондентів, правового обґрунтування не проведення відповідачем платіжних операцій іноземних контрагентів Товариства на його валютні рахунки, ініційовані після 24.02.2022 року.

Відповідно до частини 3 статті 32 Закону України "Про платіжні системи" надавач платіжних послуг зобов`язаний розглядати заяви (повідомлення) користувача щодо використання платіжного інструменту, помилкових, неналежних, неакцептованих платіжних операцій, ініційованих з використанням такого платіжного інструменту, надавати користувачу можливість одержувати інформацію про хід розгляду заяви (повідомлення) і повідомляти в письмовій формі про результати розгляду заяви (повідомлення) у строк, встановлений договором, але не більше строку, передбаченого законом для розгляду звернень (скарг) громадян.

За умовами частини 4 статті 86 Закону України "Про платіжні системи" надавач платіжних послуг у разі виконання помилкової, неналежної, неакцептованої платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених цим Законом строків зобов`язаний на запит користувача, якого він обслуговує, невідкладно вжити заходів для отримання всієї наявної у надавача платіжних послуг інформації про платіжну операцію та надати її користувачу без стягнення плати.

Листом від 07.02.2023 року Банк повідомив позивача про те, що за даними відповідача всі зарахування, які з 24.02.2022 року були спрямовані іноземними контрагентами Товариства на користь позивача, були отримані на кореспондентський рахунок та зараховані на рахунок клієнта у повному обсязі, а саме:

- 24.02.2022 року в сумі 31 925,00 євро від HAUSMEISTER ELEK TRONIKAI KFT (Угорщина): зараховано на рахунок - 24.02.2022 року;

- 24.02.2022 року в сумі 54 250,00 євро від MPM AGD Spolka (Польща): зараховано на рахунок - 24.02.2022 року;

- 06.05.2022 року в сумі 1 193,97 євро (повернення іноземним банком вихідного платежу від 16.02.2022 року): 06.05.2022 року - зараховано еквівалент у гривні від обов`язкового продажу.

Водночас Банк не отримував від банків-кореспондентів запитів щодо діяльності чи платежів Товариства; інформації щодо інших контрагентів, які ініціювали платіжні операції на рахунки позивача та не виконані банками-кореспондентами, у Банку немає.

Також відповідач навів перелік банків-кореспондентів:

- Raiffeisen Bank International AGB, Vienna, Austria;

- Deutsche Bank AG Frankfurt am Mein Germany;

- АТ Кредобанк, Львів, Україна;

- АТ Міжнародний Інвестиційний Банк, Київ, Україна;

- АТ Укрексімбанк, Київ, Україна.

Листом від 22.02.2023 року № 3502/79.2 Банк повідомив позивача про те, що станом на 17.02.2023 року на кореспондентський рахунок не надходили кошти на користь Товариства від Easework Systems LP, Латвія; UAB "Limtakas", Литва; MPM agd S.A., Польща; Akcenta CZ a.s., Чехія; SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL, Румунія; ТОВ "Грета", РФ; ТОВ "Ваюр", РФ. У наведеному листі відповідач, крім іншого, вказав, що у випадку необхідності проведення розшуку коштів, спрямованих протягом 2022 та 2023 років вищенаведеними контрагентами на користь Товариства, останньому необхідно надати протоколи МТ103 від ініціаторів переказів коштів з метою зазначення інформації про них у запитах на банки-кореспонденти.

Більше того, листом від 12.06.2023 року № 13866/79 Банк повідомив позивача про те, що станом на 09.06.2023 року на кореспондентський рахунок не надходили кошти на користь Товариства від Easework Systems LP, Латвія; UAB "Limtakas", Литва; MPM agd S.A., Польща; Akcenta CZ a.s., Чехія; SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL, Румунія; ТОВ "Грета", РФ; ТОВ "Ваюр", РФ. Також, у цьому листі відповідач звернув увагу на те, що реквізити платіжних інструкцій вищевказаних контрагентів позивача не можуть свідчити про відправку коштів їх обслуговуючими банками та/або їх банками-кореспондентами, тоді як до Банку не надходила від банків-кореспондентів будь-яка інформація щодо вказаних Товариством платежів, у зв`язку з чим відповідач не може підтвердити чи спростувати факт відправки коштів контрагентами позивача.

У наведеному листі відповідач також вказав, що офіційних стоп-листів щодо припинення перерахування коштів на адресу клієнтів, зареєстрованих у Донецькій області, Банк від банків-кореспондентів не отримував, проте аналіз повернення коштів/невиконання платежів протягом 2022-2023 років свідчить про те, що платежі із/на тимчасово окуповані території України не підлягали виконанню банками-кореспондентами. Про такий факт Товариство повідомлене листом від 08.12.2022 року № 23441/79.2.

Водночас позивачем не надано, а матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчать про фактичне отримання Банком на його кореспондентський рахунок грошових коштів, які надійшли від іноземних контрагентів Товариства після 24.02.2022 року для зарахування на його поточний (валютний) рахунок.

Більше того, у матеріалах справи наявний лист MPM agd S.A. (Польща) від 23.01.2023 року, в якому означений іноземний контрагент позивача вказав, що з березня до травня 2022 року він декілька разів безуспішно намагався оплатити виставлені Товариством інвойси від 08.02.2022 року № 31 на суму 26 320,00 євро та від 22.02.2022 року № 39 на суму 27 210,00 євро. Проте щоразу банк вищезазначеного іноземного контрагента повідомляв його про те, що платіж не може бути здійснений через відмову банку-кореспондента, яким був Deutsche Bank.

За змістом наявної у матеріалах справи службової записки від 23.01.2023 року № 01 директора іншого іноземного контрагента позивача - ТОВ "Грета", останнє здійснило оплату наявної перед Товариством заборгованості у розмірі 5 254 451,00 російських рублів за платіжним дорученням від 04.03.2022 року № 148. Однак 05.03.2022 року наведені грошові кошти повернулися на розрахунковий рахунок ТОВ "Грета" з позначкою банку: за вказаними реквізитами зарахування неможливе. Зважаючи на призупинення банківських платежів між Україною та російською федерацією, оплата заборгованості ТОВ "Грета" перед Товариством у сумі 5 254 451,00 російських рублів тимчасово неможлива.

За змістом адресованого позивачу листа від 18.01.2023 року № 35 іншого іноземного контрагента позивача - ТОВ "Ваюр", останнє також намагалося погасити наявну в нього перед Товариством заборгованість у розмірі 4 064 000,00 російських рублів. Однак банк ТОВ "Ваюр" проінформував останнє про те, що наразі провести банківські операції між рахунками РФ та Україною неможливо.

Вищенаведені обставини, а також наявні у матеріалах справи документи свідчать про те, що відповідач після 24.02.2022 року фактично не отримував від банків-кореспондентів, які обслуговують рахунки іноземних контрагентів позивача, доручень на перерахування Товариству грошових коштів, означені грошові кошти на кореспондентський рахунок Банку не надходили, оскільки їх переказ блокувався іноземними банками, що позбавляло відповідача можливості зарахувати такі кошти на валютний рахунок позивача. Доказів на спростування вищенаведених обставин Товариством надано суду не було.

З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів фактичного надходження після 24.02.2022 року від іноземних контрагентів грошових коштів на кореспондентський рахунок відповідача та, відповідно, на поточний рахунок Товариства, позивачем не було доведено обґрунтованості його посилань на приписи частини 1 статті 1074 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 49 Закону України "Про платіжні системи", оскільки матеріали справи не містять доказів обмеження Банком прав Товариства щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, тоді як у Банку взагалі була відсутня можливість виконувати/завершити спірні платіжні операції шляхом зарахування сум таких платіжних операцій на рахунок отримувача (Товариства).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство також посилалося на положення статті 91 Закону України "Про платіжні системи", за якими надавачі платіжних послуг, які для надання платіжних послуг залучили комерційних агентів або третіх осіб, яким передано виконання окремих операційних функцій, несуть відповідальність перед користувачами за діяльність таких осіб, пов`язану з наданням платіжних послуг, відповідно до умов укладених між ними договорів. Проте такі посилання також оцінюються судом критично з огляду на вищенаведені обставини справи.

Крім того, суд зазначає, що комерційним агентом (агентом) відповідно до пункту 27 частини 1 статті 1 Закону України "Про платіжні системи" є юридична особа або фізична особа-підприємець, яка діє від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок особи, яку вона представляє під час надання платіжних послуг на підставі відповідного договору.

Однак, позивачем не було доведено факту залучення Банком до проведення спірних платіжних операцій комерційних агентів чи третіх осіб, а також порушення останніми прав Товариства.

Твердження позивача про наявність у діях Банку порушень умов Договору та вимог закону, а також про наявність правових підстав для покладення на відповідача відповідальності за дії його банків-партнерів кореспондентів, не відповідають фактичним обставинам справи, а також не ґрунтуються на жодному нормативно-правовому та документальному підтвердженні.

Посилання позивача на порушення Банком покладених на нього обов`язків щодо надання інформації про спірні платіжні операції спростовуються наявними у матеріалах справи доказами (зокрема, адресованими позивачу листами Банку) та не входять до безпосереднього предмета доказування у даній справі, спір в якій стосується стягнення з Банку пені за порушення строків виконання платіжних операцій.

Твердження Товариства про те, що режим проведення операцій щодо перерахування грошових коштів від резидентів російської федерації не був заборонений на час ініціювання таких операцій іноземними контрагентами позивача - резидентами російської федерації (якими є ТОВ "Грета" та ТОВ "Ваюр"), також не беруться судом до уваги та не свідчать про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача пені, оскільки за змістом наданого Товариством розрахунку позовних вимог суми коштів, ініційованих ТОВ "Грета" та ТОВ "Ваюр" для перерахування на відкритий у Банку рахунок Товариства, не входять до бази нарахування заявленої до стягнення суми пені, а відтак такі обставини не входять і до предмета доказування у справі.

Згідно з частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 77 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів виконання Банком платіжних операцій із зарахування на рахунок позивача грошових коштів у загальному розмірі 13 239,40 євро, що повинні були надійти від UAB "Limtakas", MPM agd S.A., Akcenta CZ a.s. та SMART ELECTRO-DISTRIBUTION SRL, з порушенням установлених Договором чи Законом України "Про платіжні системи" строків, в тому числі доказів порушення відповідачем строків виконання відповідних платіжних операцій, суд дійшов висновку про недоведеність Товариством наявності правових підстав для притягнення Банку до відповідальності у вигляді стягнення пені у розмірі 529 389,32 грн. Отже, позовні вимоги Товариства задоволенню не підлягають.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, суд зазначає, що інші доводи учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Трофимчук проти України").

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору компенсації Товариству не підлягають та залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Згідно з частиною 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 26.09.2023 року.

Суддя В.С. Ломака