ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

25 вересня 2023 року м. ОдесаСправа № 923/442/19
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Таран С.В.,

Суддів: Поліщук Л.В., Богатиря К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ"

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.08.2023, прийняту суддею Смелянець Г.Є., м. Одеса, повний текст складено 18.08.2023,

у справі №923/442/19

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС"

до відповідача: Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ"

за участю: Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про стягнення 2 984 919,43 грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 у справі №923/442/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ" до Приватного підприємства "Фаворит-ІІІ" задоволено повністю; стягнуто з Приватного підприємства "Фаворит-ІІІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ" 2442795,59 грн основного боргу, 152261,63 грн пені, 366419,34 грн штрафу та 12855,90 грн 3% річних, 10586,97 грн; стягнуто з Приватного підприємства "Фаворит-ІІІ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ" суму судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 44773,79 грн.

11.10.2019 на виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019 у справі №923/442/19 місцевим господарським судом було видано накази про його примусове виконання.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 13.03.2023 у справі №923/442/19 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" про заміну сторони виконавчого провадження; замінено Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВИЙ ДІМ "НАСІННЯ" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" щодо виконання рішення Господарського суду Херсонської області від 05.09.2019, котре набрало законної сили, та наказів Господарського суду Херсонської області від 11.10.2019 у справі №923/442/19.

13.07.2023 до місцевого господарського суду від Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" надійшла скарга (вх.№2-1052/23 від 13.07.2023) на постанову державного виконавця, в якій стягувач просив визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №71435810 від 04.04.2023, прийняту головним державним виконавцем Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородником Є.І., та зобов`язати головного державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І. припинити всі обтяження, котрі накладені на майно, банківські рахунки тощо, в межах виконавчого провадження №71435810.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у справі №923/442/19 (суддя Смелянець Г.Є.) відмовлено у задоволенні скарги Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І про відкриття виконавчого провадження (вх.№2-1052/23 від 13.07.2023).

Не погодившись з постановленою ухвалою, Приватне підприємство "ЕКОФРЕШ" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у справі №923/442/19 скасувати та прийняти постанову, якою скаргу на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Огородника Є.І про відкриття виконавчого провадження (вх.№2-1052/23 від 13.07.2023) задовольнити.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у справі №923/442/19 було подано безпосередньо до суду апеляційної інстанції, що зумовило неотримання апеляційним господарським судом матеріалів оскарження даної ухвали, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою до надходження відповідних матеріалів оскарження з суду першої інстанції, а також зобов`язано Господарський суд Одеської області направити на адресу Південно-західного апеляційного господарського матеріали оскарження ухвали від 16.08.2023 у справі №923/442/19.

Ознайомившись з матеріалами оскарження ухвали після їх надходження до Південно-західного апеляційного господарського суду, а також з апеляційною скаргою та доданими до неї документами, колегія суддів вбачає, що дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої вказаної норми до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмір (частина перша статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з підпунктом 7 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на ухвалу суду справляється судовий збір у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому апеляційним господарським судом враховується викладений в постанові від 29.05.2018 у справі №915/955/15 правовий висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування підпункту 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого положення цієї норми стосуються подання апеляційних і касаційних скарг на всі без винятку ухвали господарського суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено цим Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали. Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 24.07.2020 у справі №911/4241/15.

Станом на 01.01.2023 прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі становив 2684 грн (стаття 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік").

Відтак розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у справі №923/442/19, складає 2684 грн.

В силу частини другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до вказаної норми суд апеляційної інстанції перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив, що в комп`ютерній програмі "Діловодство спеціалізованого суду" у реєстрі підтверджень оплат із Казначейства не зафіксована сплата апелянтом судового збору за подання вищенаведеної апеляційної скарги.

Звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, проте заявлено клопотання про відстрочення сплати останнього, мотивоване скрутним майновим станом Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ", зумовленим збройною агресією проти України та тимчасовою окупацією території Каховського району (зокрема, с. Роздольне), в якому зареєстрований, фактично перебуває та здійснював свою господарську діяльність апелянт.

За умовами частин першої, другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Колегія суддів зауважує, що Законом України "Про судовий збір" суду надано право відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, звільнити заявника від його сплати за наявності відповідних обставин (умов), визначених частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", перелік яких розширювальному тлумаченню не підлягає.

Відстрочення (розстрочення) або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, при цьому вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин.

З системного аналізу змісту статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що положення пунктів 1 та 2 частини першої вказаної статті не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої цієї статті можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених зазначеним пунктом, тобто предметом позову в яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Між тим, суд апеляційної інстанції вбачає, що позов у даній справі не спрямований на захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом. Відповідно суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Враховуючи наведені норми та практику Європейського суду з прав людини щодо тлумачення і застосування положень пункту 1 статті 6 Конвенції, колегія суддів зазначає, що сплата судового збору за подання апеляційної скарги, необхідність якої передбачена положеннями Господарського процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір", не може вважатися обмеженням доступу до суду.

Таким чином, якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

У статті 129 Конституції України та статті 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, всіх учасників справи поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України "Про судовий збір", призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

За таких обставин, оскільки за суб`єктним та предметним критерієм підстави для застосування до клопотання скаржника приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" відсутні, колегія суддів дійшла висновку про відмову апелянту у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу у вигляді залишення апеляційної скарги без руху.

Встановивши недоліки апеляційної скарги Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" (відсутність доказів сплати судового збору у передбачених чинним законодавством порядку і розмірі), колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду залишає вказану апеляційну скаргу без руху з метою надання скаржникові можливості усунути вищезазначені недоліки, а саме: сплатити визначену судом апеляційної інстанції суму судового збору.

Керуючись статтями 174, 232-235, 256, 260 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у справі №923/442/19 відмовити.

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "ЕКОФРЕШ" на ухвалу Господарського суду Одеської області від 16.08.2023 у справі №923/442/19 залишити без руху.

Встановити Приватному підприємству "ЕКОФРЕШ" строк для усунення недоліків його апеляційної скарги: 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити скаржникові, що якщо ним не будуть усунуті недоліки у строк, встановлений судом, апеляційна скарга вважається неподаною і повертається особі-апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя К.В. Богатир

Суддя Л.В. Поліщук