РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.09.2023Справа № 910/7299/23
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕП ТРАНСКО»

до Акціонерного товариства «Українська залізниця

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «РИСОІЛ Україна»

про зобов`язання вчинити дії,

Суддя Карабань Я.А.

Секретар судових засідань Севериненко К.Р.

Представники учасників справи:

від позивача: Білий М.М. (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Козолуп М.С. (в режимі відеоконференції);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕП ТРАНСКО» (надалі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (надалі - відповідач), в якому просить суд: зобов`язати відповідача внести до особового рахунку позивача № НОМЕР_1 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 1 355 685,11 грн.

Позовні вимоги, з посиланням на ст.908 Цивільного кодексу України, ст.306 Господарського кодексу України, положення Статуту залізниць України, обґрунтовані тим, що відповідачем безпідставно нараховано та списано з особового рахунку позивача плату за користування вагонами і збір за понаднормове зберігання вантажів на станційних коліях, оскільки вагони простоювали з незалежних від позивача причин.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 дану позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.

30.05.2023 від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.06.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі №910/7299/23, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче судове засідання призначено на 05.07.2023. Залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю «РИСОІЛ Україна» (надалі - третя особа).

28.06.2023 від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні призначеному на 05.07.2023 о 11:00 год у режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2023 заяву представника позивача про участь у засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

30.06.2023 до суду надійшла заява представника третьої особи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 заяву представника третьої особи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції повернуто заявнику без розгляду.

05.07.2023 від представника третьої особи надійшло клопотання про продовження строку для надання пояснень до 19.07.2023.

У підготовче засідання 05.07.2023 з`явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи в засідання не з`явився. Суд, із урахуванням думки сторін, протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника третьої особи про продовження строку для надання пояснень та продовжив строк третій особі для надання пояснень до 19.07.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 22.08.2023.

10.07.2023 від представника третьої особи надійшло клопотання про долучення доказів.

10.07.2023 від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній заперечує щодо позову в повному обсязі та, зокрема, зазначає, що вагони були затримані саме з вини позивача, що підтверджується актами загальної форми, а тому відповідачем правомірно нарахована плата за користування вагонами і збір за зберігання вантажу, які були списані з особового рахунку позивача.

19.07.2023 від представника позивача надійшла заява про участь в судовому засіданні призначеному на 22.08.2023 у режимі відеоконференції поза приміщенням суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

26.07.2023 від представника третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких остання просить позов задовольнити.

27.07.2023 від представника позивача надійшли пояснення та документи на виконання ухвали суду.

18.08.2023 до суду надійшла заява представника третьої особи про участь у судовому засіданні призначеному на 22.08.2023 та в усіх послідуючих засіданнях у режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 заяву представника третьої особи про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

21.08.2023 від представника відповідача надійшли письмові пояснення.

21.08.2023 від представника третьої особи надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

У підготовче засідання 22.08.2023 з`явились представники позивача та відповідача, представник третьої особи в засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Суд протокольною ухвалою задовольнив клопотання представника третьої особи про долучення доказів та долучив їх до матеріалів справи та долучив надані представником відповідача пояснення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 19.09.2023.

28.08.2023 до суду надійшла заява представника позивача про участь у судовому засіданні призначеному на 19.09.2023 в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2023 заяву представника позивача про участь у засіданні в режимі відеоконференції задоволено.

У судовому засіданні 19.09.2023 представник позивача надав пояснення по суті позовних вимог та позов просив задовольнити, представник третьої особи підтримав позовні вимоги. Представник відповідача в засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд дійшов висновку, що неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті.

У судовому засіданні 19.09.2023 відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

19.03.2020 між відповідачем (перевізник) та позивачем (замовник) шляхом обміну заявою про прийняття в цілому пропозиції (акцепту) укладення договору №32291375/2020-001 від 18.03.2020 та повідомленням № 99-32291375/2020-001 від 19.03.2022 укладено договір про надання послуг з організації перевезення вантажів залізничним транспортом (надалі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору його предметом є організація та здійснення перевезення вантажів, надання вантажного вагону для перевезення, інших послуг, пов`язаних з організацією перевезення вантажів у внутрішньому та міжнародному сполученнях (експорт, імпорт) у власних вагонах перевізника, вагонах залізниць інших держав та/або вагонах замовника, пов`язаних з цим супутніх послуг (далі - послуги) і проведення розрахунків за ці по слуги. У розумінні договору користування вагоном не є орендою майна, а плата за використання (користування) власного вагона перевізника не є орендною платою.

Положеннями пункту 2.1.5. договору визначено, що замовник зобов`язався відшкодовувати перевізнику витрати, пов`язані із затримками вагонів, контейнерів і вантажів з причин, що не залежать від перевізника, які виникли на станціях залізниць України, зокрема з наступних причин: неправильне оформлення відправниками перевізних документів; недодання до накладної документів, необхідних для виконання митних, санітарних та інших правил чи невірне їх оформлення; перевірка вантажів (маси вантажу) митними та іншими державними органами контролю; недотримання технічних умов розміщення та кріплення вантажів; недостатність грошових коштів та закриття коду платника; інші причини. Оплата вказаних послуг здійснюється шляхом списання з сум внесеної передоплати за кодом платника.

За умовами пункту 3.4. договору позивач зобов`язався сплачувати у визначеному договором розмірі плату за користування власними вагонами перевізника: під час виконання вантажних операцій на місцях загального користування; переданих замовнику на місцях незагального користування; затриманих на станціях в очікуванні подавання під вантажні або інші операції, з причин, які залежать від замовника; затриманих під час перевезення з інших причин, що не залежать від перевізника.

Відповідно до пункту 3.4.2 цієї угоди плата за користування власними вагонами перевізника визначається за кожен вагон відповідно до їх типу за формулою: Пвик = (Спл/24) х tгод х kм, де: Пвик - плата за користування власними вагонами перевізника для відповідного типу вагонів; Спл - ставка плати за використання власних вагонів перевізника для відповідного типу власних вагонів перевізника, грн/вагон за добу, визначена в додатку № 1-2 до договору; 24 - кількість годин у добі; tгод - кількість годин користування вагоном перевізника для відповідного типу вагонів. kм - коригуючий коефіцієнт, що застосовуються до Пвик для вагонів, які приймаються до перевезення у складі у складі маршрутної відправки.

Пунктом 3.4.3. договору передбачено, що моментом початку відліку часу для нарахування плати за користування власними вагонами перевізника, визначеної в пункті 3.4 договору, є момент передачі замовнику власних вагонів перевізника або початку затримки відповідно до Правил користування вагонами. Облік часу користування, з метою визначення розміру плати за користування власними вагонами перевізника у випадках, вказаних у пункті 3.4. договору, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Застосування плати за користування власними вагонами перевізника в частині, що не визначена договором, здійснюється відповідно до Правил користування вагонами. Загальний час, за який нараховується та сплачується замовником плата за користування власними вагонами перевізника, включає час перебування вагонів у безпосередньому розпорядженні замовника та час затримки вагонів з його вини в очікуванні подавання під вантажні або інші операції на станціях призначення і на підходах до них.

Пунктами 4.1., 4.2. договору встановлено, що розрахунки за договором здійснюються через філію "Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень" АТ «Укрзалізниця». Оплата послуг відповідно до договору здійснюється у національній валюті України на умовах попередньої оплати шляхом перерахування коштів на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання перевізника, вказаний в розділ 15 договору. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок перевізника зі спеціальним режимом використання.

За умовами пункту 12.1. договір діє з дня укладення, але не раніше дати введення в дію, що визначається перевізником у повідомленні про оприлюднення договору на веб-сайті: http://uz-cargo.com/ та діє до її припинення. Дата введення в дію не може бути раніше 30 днів з дня оприлюднення договору.

Також 30.03.2022 між ТОВ «РИСОІЛ УКРАЇНА» (третя особа, клієнт) та позивачем (експедитор) укладено договір №ЗООЗ-Р на транспортно-експедиційне обслуговування вантажів залізничним транспортом, згідно із п.1.1. якого позивач зобов`язується за дорученням, за плату і за рахунок третьої особи надати транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажу зернових, зернобобових, олійних культур та продуктів їх переробки (надалі - «вантаж») залізничним транспортом у вагонах-зерновозах по залізницям України відповідно до умов договору та погодженої сторонами заявки на організацію перевезення вантажу (надалі - «заявка») до цього договору у власних/орендованих вагонах або вагонах, які знаходяться під управлінням позивача на інших законних підставах, а третя особа зобов`язується оплатити такі послуги згідно з умовами договору.

11.04.2022 згідно додатку №2 до договору №ЗООЗ-Р від 11.04.2022 позивач взяв на себе зобов`язання організувати залізничне перевезення кукурудзи з залізничної під`їзної колії ТОВ «ВВТ ГРЕЙН» (місцезнаходження вантажу) станції Ярмолинці (333702) (станція відвантаження) до переходу Вадул-Сірет (експ. ЧФР) (368701).

У період з 14.04.2022 по 25.04.2022 на станцію Ярмолинці було подано 26 вагонів залізниці №№95314316, 95834263, 95450144, 58562570, 58567884, 58567165, 95454252, 95795266, 95685319, 95633467, 95542163, 53202719, 95988606, 95392304, 95528824, 95530358, 95528766, 95530887, 95529087, 95759932, 95540902, 95618559, 95318556, 95641254, 95348959, 95367736 на залізничну під`їзну колію ТОВ «ВВТ ГРЕЙН» під завантаження, про що станцією Ярмолинці сформовано пам`ятки про подавання вагонів форми ГУ-45.

З 25.04.2022 по 28.04.2022 подані вагони були завантажені та в подальшому виставлені на станційні колії, про що станцією Ярмолинці сформовано пам`ятки про забирання вагонів форми ГУ-45.

Вказані вагони простоювали на станції Ярмолинці Південно-Західної залізниці в очікуванні оформлення перевізних документів, про що на станції Ярмолинці було складно акти загальної форми ГУ-23 №№122, 127, 550, 556, 566, 567, 563, 564, 620, 621,652, 654, 655, 656, 659, 660, 661, 662, 666 (т.2, а.с.272-290), а саме: вагони №№ 95618559, 95318556, 95641254, 95348959, 95367736 - простоювали в період з 25.04.2022 по 04.05.2022; вагони №№95314316, 95834263, 95450144, 58562570, 58567884, 58567165 - простоювали в період з 26.04.2022 по 13.05.2022; вагони №№95392304, 95542163, 53202719, 95988606- простоювали в період з 28.04.2022 по 14.05.2022; вагони №№95633467, 95454252, 95795266, 95685319 - простоювали в період з 28.04.2022 по 13.05.2022; вагони №№ 95528824, 95530358, 95528766, 95530887, 95529087, 95540902, 95759932 простоювали в період з 28.04.2022 по 14.05.2022.

04.05.2022 позивачем було сформовано залізничну накладну №34956599 на перевезення кукурудзи в 5 вагонах №№95618559, 95318556, 95641254, 95348959, 95367736 на станцію призначення Батьово Львівської залізниці.

Внаслідок чого станцією Ярмолинці сформовано відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46 №040500015 на сплату 136 710,00 грн з ПДВ за час користування даними вагонами, а також накопичувальну картку форми ФДУ-92 №04050112 на сплату 36 560,64 грн з ПДВ за час понаднормого зберігання вантажів на станційних коліях.

14.05.2022 позивачем були сформовані залізничні накладні №№32011702, 32013500, 32017352 на перевезення кукурудзи в 21 вагоні №№95314316, 95834263, 95450144, 58562570, 58567884, 58567165, 95454252, 95795266, 95685319, 95633467, 95542163,53202719, 95988606, 95392304, 95528824, 95530358, 95528766, 95530887, 95529087, 95759932, 95540902 на станцію призначення Батьово Львівської залізниці.

Внаслідок чого станцією Ярмолинці сформовано відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46 №18050001р на сплату 876 607,91 грн з ПДВ за час користування цими вагонами, а також накопичувальну картку форми ФДУ-92 №19050126 на сплату 308 956,56 грн з ПДВ за час понаднормого зберігання вантажів на станційних коліях.

19.05.2022 Філія «Єдиний розрахунковий центр залізничних перевезень» AT «Укрзалізниця» стягнула з особового рахунку позивача № НОМЕР_1 платежі в розмірі 1 358 835,11 грн з ПДВ.

16.06.2022 позивачем було направлено на адресу Філії «Центр транспортної логістики» AT «Укрзалізниця» претензію за вих.№16Ю від 16.06.2022 про повернення неправомірно знятих коштів у сумі 1 185 564,47 грн.

28.06.2022 позивачем було направлено на адресу Філії «Центр транспортної логістики» AT «Укрзалізниця» доповнення за вих.№30/06-22ю до претензії за вих.№16Ю від 16.06.2022 про повернення неправомірно знятих коштів у сумі 1 185 564,47 грн.

На зазначену претензію №16Ю від 16.06.2022 була надана відповідь філією «Центр транспортної логістики» від 03.04.2023 за №ЦТЛ-19/482, якою претензію частково задоволено на суму 23 587,91 грн, з ПДВ через виявлення помилки в розрахунках та відхилено на 1 161 976,56 грн, з ПДВ.

Також позивачем 06.07.2022 було направлено на адресу Філії «Центр транспортної логістики» AT «Укрзалізниця» претензію за вих.№06/07~22ю від 06.07.2022 про повернення неправомірно знятих коштів у сумі 145 445,64 грн.

На претензію №06/07-22ю від 06.07.2022 на суму 145 445,64 грн була надана відповідь від 14.10.2022 за №ЦТЛ-19/873, якою претензію частково задоволено на суму 3 150,00 грн з ПДВ, через виявлення помилки в розрахунках та відхилено на 142 295,64 грн.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач вказує, що затримка спірних вагонів в очікуванні їх забирання станцією Ярмолиці, а також простоювання цих вагонів в очікуванні оформлення перевезення на станційних коліях виникла з причин, що не залежали від позивача, а через запровадження відповідачем тимчасових обмежень (конвенції) щодо перевезень на прикордонному переході Вадул-Сірет, що призвело до помилкового і безпідставного списання відповідачем плати за користування вказаними вагонами в розмірі 1 010 167,91 грн з ПДВ та збору за понаднормове зберігання вантажів на станційних коліях у сумі 345 517,20 грн з ПДВ, а тому просить суд зобов`язати відповідача внести до особового рахунку позивача № НОМЕР_1 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 1 355 685,11 грн (1 010 167,91 грн +345 517,20 грн).

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Положеннями частини 5 статті 307 Господарського кодексу України, які кореспондуються з положеннями частини 2 статті 908 та статтею 920 Цивільного кодексу України, унормовано, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів) (стаття 71 Статуту залізниць України).

Статут залізниць України визначає обов`язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (стаття 2 Статуту залізниць України).

На підставі цього Статуту затверджені Міністерством транспорту Правила перевезень вантажів, які є обов`язковими для всіх юридичних осіб (стаття 5 Статуту залізниць України).

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниць України вантаж, матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Згідно зі статтею 46 Статуту залізниць України одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Статтею 119 Статуту залізниць України передбачено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

З матеріалів справи вбачається, що за фактом затримки вагонів працівниками станції Ярмолинці Південно-Західної залізниці складено відповідні акти про затримку вагонів форми ГУ-23 ГУ-23 № № 122,127,550, 556, 566, 567, 563, 564, 620, 621,652, 654, 655, 656, 659, 660, 661, 662, 666.

Як убачається зі змісту поданих позивачем заяв по суті справи, факт затримки вагонів на станції Ярмолинці Південно-Західної залізниці останнім не заперечується, тоді як обґрунтування позовних вимог фактично зводиться до незгоди зі здійсненим відповідачем розрахунком плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів.

З урахуванням наведеного, до предмета доказування в даній справі входить питання правомірності нарахування зазначених платежів.

Порядок та умови користування вагонами і контейнерами визначаються Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 113 від 25.02.1999, відповідно до пункту 2 яких за користування вагонами і контейнерами вантажовідправники, вантажоодержувачі, власники під`їзних колій, порти, організації, установи, фізичні особи суб`єкти підприємницької діяльності (вантажовласники) вносять плату.

Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам`яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 Правил користування вагонами).

Плата за користування нараховується за кожний вагон і контейнер після прийняття його залізницею від вантажовласника. У разі неповернення залізниці вантажовласником вагона (контейнера) протягом 15 діб після прийняття їх вантажовласником плата за користування за ці 15 діб, а потім за кожні 5 діб стягується, не очікуючи повернення вагона (контейнера) (пункт 5 Правил користування вагонами).

Відповідно до пункту 6 Правил користування вагонами час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Номерному обліку часу користування підлягають усі вагони і контейнери, подані під вантажні операції на місцях загального користування, а на місцях незагального користування - вагони і контейнери парку залізниць України й інших держав, передані на під`їзні колії або орендовані ділянки колій. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника.

Як убачається з матеріалів справи вагони №№ 95618559, 95318556, 95641254 були подані під навантаження 22.04.2022 о 12:00 год, про що свідчить пам`ятка про подавання вагонів № 101, 25.04.2022 о 13:30 год навантажені вагони були виставлені на станційні колії, про що свідчить пам`ятка про забирання вагонів №121. Далі вагони простоювали на станційних коліях в очікуванні оформлення перевізних документів на відправлення, про що працівниками залізниці складено акт загальної форми на затримку вагонів від 25.04.2022 за № 550 (початок затримки 25.04.2022 о 13:30 год). Після отримання перевізних документів працівниками залізниці складено акт загальної форми від 04.05.2022 за № 620 (закінчення затримки 04.05.2022 о 14:00 год). Загальний час затримки склав - 217 год.

Вагони №№ 95348959, 95367736 були подані під навантаження 25.04.2022 о 14:30 год, про що свідчить пам`ятка про подавання вагонів № 107, 26.04.2022 о 13:00 год навантажені вагони були виставлені на станційні колії, про що свідчить пам`ятка про забирання вагонів № 122. Далі вагони простоювали на станційних коліях в очікуванні оформлення перевізних документів на відправлення, про що працівниками залізниці складено Акт загальної форми на затримку вагонів від 26.04.2022 за № 556 (початок затримки 26.04.2022 о 13:00 год). Після отримання перевізних документів працівниками залізниці складено акт загальної форми від 04.05.2022 за № 621 (закінчення затримки 04.05.2022 о 14:00 год). Загальний час затримки склав - 193 год.

04.05.2022 позивачем було створено електронний перевізний документ-накладну №34956599 на 5 вагонів призначенням на станцію Батьово Львівської залізниці.

Працівниками залізниці була сформована відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46 №04050015 від 04.05.2022 та нараховано плату за користування вагонами в розмірі - 126 000,00 без ПДВ (з ПДВ 136 710,00 грн). Також сформовано накопичувальну картку форми ФДУ-92 № 04050112 від 04.05.2022 та нараховано кошти за зберігання вантажу в розмірі - 30 467,20 грн без ПДВ, з ПДВ 36 560,64 грн.

Вказані платіжні документи підписані 05.05.2022 представником вантажо власника Конопліной О.А. шляхом накладання ЕЦП без зауважень та заперечень.

Вагони №№95314316, 95834263, 95450144, були подані під навантаження 25.04.2022 о 14:30 год, про що свідчить пам`ятка про подавання вагонів № 107, 26.04.2022 о 13:00 год навантажені вагони були виставлені на станційні колії, про що свідчить пам`ятка про забирання вагонів № 122. Далі вагони простоювали на станційних коліях в очікуванні оформлення перевізних документів на відправлення, про що працівниками залізниці складено акт загальної форми на затримку вагонів від 26.04.2022 за № 556 (початок затримки 26.04.2022 о 13:00 год). Після отримання перевізних документів працівниками залізниці складено акт загальної форми від 13.05.2022 за № 655 (закінчення затримки 13.05.2022 о 19:00 год). Загальний час затримки склав - 432:50 год.

Вагони №№58562570, 58567884, 58567165 були подані під навантаження 25.04.2022 о 14:30 год, про що свідчить пам`ятка про подавання вагонів №107, 26.04.2022 о 13:50 год навантажені вагони були виставлені на станційні колії, про що свідчить пам`ятка про забирання вагонів № 123. Далі вагони простоювали на станційних коліях в очікуванні оформлення перевізних документів на відправлення, про що працівниками залізниці складено акт загальної форми на затримку вагонів від 26.04.2022 за № 557 (початок затримки 26.04.2022 о 13:50 год). Після отримання перевізних документів працівниками залізниці складено акт загальної форми від 13.05.2022 за № 654 (закінчення затримки 13.05.2022 о 19:00 год). Загальний час затримки склав - 432:00 год.

Вагони №№95392304, 95542163, 53202719, були подані під навантаження 26.04.2022 о 14:10 год, про що свідчить пам`ятка про подавання вагонів №108, 28.04.2022 о 08:05 год навантажені вагони були виставлені на станційні колії, про що свідчить пам`ятка про забирання вагонів № 127. Далі вагони простоювали на станційних коліях в очікуванні оформлення перевізних документів на відправлення, про що працівниками залізниці складено Акт загальної форми на затримку вагонів від 28.04.2022 за № 563 (початок затримки 28.04.2022 о 08:05 год). Після отримання перевізних документів працівниками залізниці складено акт загальної форми від 14.05.2022 за № 662 (закінчення затримки 14.05.2022 о 08:05 год). Загальний час затримки склав - 384:00 год.

Вагон №95988606 був поданий під навантаження 26.04.2022 о 14:10 год, про що свідчить пам`ятка про подавання вагонів №108, 28.04.2022 року о 08:40 год навантажений вагон був виставлений на станційні колії, про що свідчить пам`ятка про забирання вагонів №129. Далі вагон простоював на станційних коліях в очікуванні оформлення перевізного документу на відправлення, про що працівниками залізниці складено акт загальної форми на затримку вагону від 28.04.2022 за №564 (початок затримки 28.04.2022 о 08:40 год). Після отримання перевізного документу працівниками залізниці складено акт загальної форми від 14.05.2022 за №659 (закінчення затримки 14.05.2022 року о 08:05 год). Загальний час затримки склав - 383:25 год.

Вагони №№ 95633467, 95454252 були подані під навантаження 26.04.2022 о 14:10 год, про що свідчить пам`ятка про подавання вагонів № 108, 28.04.2022 о 08:05 год навантажені вагони були виставлені на станційні колії, про що свідчить пам`ятка про забирання вагонів №127. Далі вагони простоювали на станційних коліях в очікуванні оформлення перевізних документів на відправлення, про що працівниками залізниці складено акт загальної форми на затримку вагонів від 28.04.2022 за №563 (початок затримки 28.04.2022 о 08:05 год). Після отримання перевізних документів працівниками залізниці складено акт загальної форми на вагон № 95633467 від 13.05.2022 за № 656 (закінчення затримки 13.05.2022 о 20:05 год) та на вагон № 95454252 від 13.05.2022 за № 653 (закінчення затримки 13.05.2022 о 19:00 год). Загальний час затримки склав - 389:05 год.

Вагони №№ 95795266, 95685319 були подані під навантаження 26.04.2022 о 14:10 год, про що свідчить пам`ятка про подавання вагонів № 108, 28.04.2022 о 08:40 год навантажені вагони були виставлені на станційні колії, про що свідчить пам`ятка про забирання вагонів № 129. Далі вагони простоювали на станційних коліях в очікуванні оформлення перевізних документів на відправлення, про що працівниками залізниці складено Акт загальної форми на затримку вагонів від 28.04.2022 за № 564 (початок затримки 28.04.2022 о 08:40 год). Після отримання перевізних документів працівниками залізниці складено акт загальної форми від 13.05.2022 за № 652 (закінчення затримки 13.05.2022 о 19:00 год). Загальний час затримки склав - 389:10 год.

Вагони №№ 95528824, 95530358, 95528766, 95530887, 95529087 були подані під навантаження 28.04.2022 о 08:25 год, про що свідчить пам`ятка про подавання вагонів № 110, 28.04.2022 о 13:05 год навантажені вагони були виставлені на станційні колії, про що свідчить пам`ятка про забирання вагонів № 130. Далі вагони простоювали на станційних коліях в очікуванні оформлення перевізних документів на відправлення, про що працівниками залізниці складено акт загальної форми на затримку вагонів від 28.04.2022 за № 566 (початок затримки 28.04.2022 о 13:05 год). Після отримання перевізних документів працівниками залізниці складено акт загальної форми від 14.05.2022 за № 661 (закінчення затримки 14.05.2022 о 08:05 год). Загальний час затримки склав - 379:00 год.

Вагон № 95540902 був поданий під навантаження 28.04.2022 о 08:25 год, про що свідчить пам`ятка про подавання вагонів № 110, 28.04.2022 о 13:40 год навантажений вагон був виставлений на станційні колії, про що свідчить пам`ятка про забирання вагонів № 131. Далі вагон простоював на станційних коліях в очікуванні оформлення перевізного документу на відправлення, про що працівниками залізниці складено акт загальної форми на затримку вагону від 28.04.2022 за № 567 (початок затримки 28.04.2022 о 13:40 год). Після отримання перевізного документу працівниками залізниці складено акт загальної форми від 14.05.2022 за № 666 (закінчення затримки 14.05.2022 о 20:15 год). Загальний час затримки склав - 390:35 год.

Вагон № 95759932 був поданий під навантаження 28.04.2022 о 08:25 год, про що свідчить пам`ятка про подавання вагонів №110, 28.04.2022 о 13:40 год навантажений вагон був виставлений на станційні колії, про що свідчить пам`ятка про забирання вагонів № 131. Далі вагон простоював на станційних коліях в очікуванні оформлення перевізного документу на відправлення, про що працівниками залізниці складено акт загальної форми на затримку вагону від 28.04.2022 за № 567 (початок затримки 28.04.2022 о 13:40 год). Після отримання перевізного документу працівниками залізниці складено акт загальної форми від 14.05.2022 за № 660 (закінчення затримки 14.05.2022 року о 08:05 год). Загальний час затримки склав - 378:25 год.

13.05.2022 о 17:28 год позивачем було створено електронний перевізний документ-накладну №32011702 на вагони №№ 95314316, 95834263, 95450144, 58562570, 58567884, 58567165, 95633467, 95454252, 95795266, 95685319 з призначенням на станцію Батьово Львівської залізниці.

14.05.2022 о 06:31 год позивачем було створено електронний перевізний документ-накладну № 32013500 на вагони №№ 95392304, 95542163, 53202719, 95988606, 95528824, 95530358, 95528766, 95530887, 95529087, 95759932, призначенням на станцію Батьово Львівської залізниці.

Крім того, 14.05.2022 о 16:05 год позивачем було створено електронний перевізний документ-накладну № 32017352 на вагон № 95540902, призначенням на станцію Батьово Львівської залізниці.

Працівниками залізниці була сформована відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46 № 18050001р та нараховані кошти в розмірі - 876 607,91 грн (з ПДВ). Також сформована накопичувальна картка форми ФДУ-92 № 19050126 від 19.05.2022 та нараховані кошти за збір за зберігання вантажів у розмірі - 257 463,80 грн без ПДВ (з ПДВ 308 956,56 грн).

Вказана накопичувальна картка №19050126 підписана 19.05.2022 представником вантажо-власника Конопліной О.А. шляхом накладання ЕЦП без зауважень та заперечень. Відомість плати за користування вагонами форми ГУ-46 № 18050001р також підписана позивачем без зауважень та заперечень.

Крім того, в матеріалах справи наявні на всі зазначені вище вагони гарантійні листи позивача від 25.04.2022 за № 25004, від 26.04.2022 за № 26004 та від 28.04.2022 за № 28004 щодо гарантії оплати за користування вагонами та зберігання вантажу.

Правилами складання актів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2020, передбачено, що при перевезеннях у залежності від обставин, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, відправника, одержувача, пасажира складаються комерційні акти та акти загальної форми.

Акти загальної форми ГУ-23 складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

Акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, не менш як двома особами.

Обставини затримки спірних вагонів на станції Ярмолинці Південно-Західної залізниці підтверджуються складеними в передбаченому законодавством порядку актами загальної форми ГУ-23.

Як убачається із актів загальної форми ГУ-23 № № 122,127,550, 556, 566, 567, 563, 564, 620, 621,652, 654, 655, 656, 659, 660, 661, 662, 666, останні підписані зі сторони позивача представником-менеджером ОСОБА_1 без зауважень та заперечень.

Порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644.

Виходячи з положень пункту 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання у вагонах у разі затримки з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).

Термін безоплатного зберігання обчислюється:

- якщо на станції призначення вивантаження здійснюється засобами: залізниці - з 24-години дати вивантаження вантажів; одержувача - з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження;

- при переадресуванні - після двох годин з моменту повідомлення про прибуття вантажу;

- при затримці - з моменту затримки.

Відповідно до пункту 9 Правил зберігання вантажів факт затримки вантажу засвідчується актом загальної форми.

Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним пунктом 2 Розділу III Збірні тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги (Тарифне керівництво № 1), затвердженого наказом Мінтрансзв`язку України від 26.03.2009 № 317.

Підпунктом 2.1 пункту 2 Тарифного керівництва № 1 передбачено окремі ставки збору:

- при зберігання вантажів у вагонах - 4,0 грн. за одну тонну;

- за зберігання рухового складу на своїх осях - 5,9 грн. за добу.

У всіх випадках неповна доба зберігання вантажів округляється до повної.

Згідно з абзацом 3 пункту 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість.

Суд зауважує, що порядок визначення плати за користування вагонами і контейнерами передбачений Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, зокрема, пунктом 3 яких визначено, що облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними проводиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі пам`яток про подавання/збирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23.

Приписами пункту 4 Правил № 113 встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Відомості плати за користування вагонами (контейнерами) мають підписуватися працівником станції і вантажовласника щоденно або в періоди пред`явлення їх станцією до розрахункового підрозділу, що встановлюються начальником залізниці. У разі непогодження даних, зазначених у відомості, представник вантажовласника зобов`язаний підписати відомість із зауваженнями.

Відомість плати за користування вагонами (контейнерами) складається у трьох примірниках - два для залізниці і один для вантажовласника, окремо для вагонів і для контейнерів.

Відповідно до пункту 5.1 Роз`яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" від 29.05.2002 № 04-5/601, на яке посилаються сторони, облік використання коштів з особового рахунку ведеться на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами та контейнерами. Усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (якщо вони не були включені у відомості плати за користування вагонами і контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість. Ці відомості підтверджуються підписами працівника станції і платника. Перевізні документи, відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки мають бути підписані уповноваженим працівником платника. У разі відмови від підписання зазначених документів станція складає акт загальної форми, додає його до відповідного документа та надсилає в ТехПД для списання грошей з особового рахунку. У разі незгоди платника з підставами або розміром нарахування він має право звернутися з претензією та/або позовом до залізниці з вимогою повернути у встановленому Статутом порядку на особовий рахунок зайво нараховану суму. Однак, якщо платник підписує відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки тощо із запереченнями, зауваженнями чи застереженням, залізниця не має права списувати спірні суми із попередньої оплати; в такому разі спір має врегульовуватись платником безпосередньо зі станціями, які нарахували платежі, і ТехПД, що провадить розрахунки. У разі недосягнення домовленості стягнення коштів вирішується в претензійно-позовному порядку за позовом залізниці.

Згідно з пунктом 2.10 Правил розрахунків за перевезення вантажів (ст. 62 Статуту), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, усі спірні питання з розрахунків за перевезення вантажів і додаткових послуг платники регулюють безпосередньо зі станціями, які нараховували платежі, і розрахунковим підрозділом, що провадили розрахунки. У разі недосягнення домовленості спірні питання вирішуються в претензійно-позовному порядку.

Отже, наведеними вище нормами передбачено обов`язок відповідача надати на узгодження позивачеві відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу, а у випадку висловлення заперечення - заборону одностороннього списання коштів та необхідність вирішення такого питання в претензійно-позовному порядку.

Суд зауважує, що відомості № 18050001р і №04050015 та накопичувальні картки № 04050112 і № 19050126, по яким відповідачем здійснено списання грошових коштів, підписані представником позивача без заперечень та зауважень, а тому відповідач мав право на списання грошових коштів з особового рахунку позивача.

При цьому суд зазначає, що позивач звертався до позивача з претензіями про повернення списаних сум грошових коштів у загальному розмірі 1 355 685,11 грн (що є предметом даного позову), за результатами розгляду претензій відповідачем було відновлено на рахунку позивача до звернення до суду з даним позовом 23 587,91 грн списах грошових коштів, однак позивачем включено дану суму до ціни позову.

Відповідно до пункту 13 Правил користування вагонами плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

Розмір плати за користування вагонами і контейнерами в залежності від часу користування встановлюється згідно з чинним законодавством (пункт 14 Правил користування вагонами).

Відповідно до ст.121 Статуту залізниць України вантажовідправник, вантажоодержувач, порт звільняються від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання залізницею вагонів (контейнерів) у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність навантажувальних і розвантажувальних пунктів відправника і одержувача; в) у інших випадках, передбачених Правилами.

Обставини, за якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами передбачені також пунктом 16 Розділу II Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 року №113, а саме: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність; вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці; час такої затримки зазначається у графі «Примітки» Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі «Примітки» відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

Позивачем не зазначено причин перебування спірних вагонів на коліях станції, які підпадали б під перелік, зазначений у пункту 121 Статуту залізниць України та пункті 16 Правил та звільняли від плати за користування вагонами та зберігання вантажу.

Посилання позивача про введення AT «Укрзалізниця» тимчасових заборон (конвенцій) щодо перевезень вантажу на станцію Вадул-Сірет Львівської залізниці, як на підставу звільнення його від сплати за користування вагонами та зберігання вантажу, суд вважає необґрунтованими, оскільки після навантаження вагонів до 04.05.2022 такої заборони не вводилось, що також підтверджується копіями накладних №484576 та №484584 про відправку на під`їзній колії ТОВ «ВВТ ГРЕЙН» іншим вантажовідправником-ТОВ «Грейнсвард» 23 вагони-зерновози через станцію Вадул-Сірет, доказів того, що саме з вини відповідача з 26.04.2022 позивач не міг оформити перевізні документи після навантаження вагонів позивачем суду, в порядку передбаченому ГПК України, не надано. При цьому 04.05.2022 позивач самостійно сформував залізничну накладну на перевезення кукурудзи в 5 вагонах, що перешкоджало йому здійснити перевезення інших 21 вагона позивачем не зазначено.

Також позивачем не обґрунтовано та не надано доказів на підтвердження того, що перешкоджало йому забрати вагони зі станції Ярмолинці чи перевезти вагони на іншу станцію на відстій, чи повернути на під`їзні колії.

Окрім того, пунктом 2.1.10. договору передбачено не лише обов`язок замовника- позивача прийняти подані за його заявкою вагони перевізника, а і передбачено право позивача, як замовника, заявити про відмову від цих вагонів.

Відповідно до ч.1 ст.12 Цивільного кодексу України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч.1 ст.13 Цивільного кодексу України).

Отже, позивач мав можливість реалізувати своє право, передбачене пунктом 2.1.10. договору та заявити про відмову від вагонів, якщо вбачав, що вагони будуть тривалий час простоювати на станційних коліях.

Суд зазначає, що позовна заява не містить жодних доказів направлення позивачем відповідачу відмови від вагонів, що б слугувало підставою для припинення нарахування плати за вагони.

При цьому суд звертає увагу на те, що позивач був експедитором при перевезенні кукурудзи третьої особи (ТОВ «РИСОІЛ Україна») в спірних вагонах та останньою було компенсовано позивачу витрати за користування та зберігання вагонів у загальній сумі 1 281 555, 12 грн, а тому, як зазначає третя особа, саме нею було понесено витрати (збитки) за користування та зберігання вантажів (вагонів) на станційних коліях за час затримки, а не позивачем.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від обов`язку відшкодувати відповідачу плату за користування вагонами за спірний період, а тому відповідачем правомірно було списано з особово рахунку позивача плату за користування вагонами №№95314316, 95834263, 95450144, 58562570, 58567884, 58567165, 95454252, 95795266, 95685319, 95633467, 95542163, 53202719, 95988606, 95392304, 95528824, 95530358, 95528766, 95530887, 95529087, 95759932, 95540902, 95618559, 95318556, 95641254, 95348959, 95367736 і збір за понаднормове їх зберігання. Отже, підстави для зобов`язання відповідача внести до особового рахунку позивача № НОМЕР_1 шляхом відображення (відновлення, збільшення) на ньому грошової суми в розмірі 1 355 685,11 грн відсутні.

Надаючи оцінку іншим доводам учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п.5 ч.4 ст.238 Господарського процесуального кодексу України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії"). Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах від 13.03.2018, від 24.04.2019, від 05.03.2020 Верховного Суду по справах №910/13407/17, №915/370/16 та №916/3545/15.

Відповідно до положень ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 Господарського процесуального кодексу України. Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене вище, всі інші заяви, клопотання, доводи та міркування учасників судового процесу залишені судом без задоволення та не прийняті до уваги як необґрунтовані, безпідставні та такі, що не спростовують висновків суду.

Підсумовуючи наведене, суд у повному обсязі відмовляє в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕП ТРАНСКО».

Судові витрати відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено у порядку і строк, встановлені ст. 254, 256, 257 ГПК України.

Повний текст складено та підписано 29.09.2023.

Суддя Я.А.Карабань