УХВАЛА

м. Київ

28.09.2023Справа № 912/1072/23
Суддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М., розглянувши матеріали справи

За позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк»

про скасування рішення та визнання недійсним одностороннього правочину

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

12.07.2023 до Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами до Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про скасування рішення та визнання недійсним одностороннього правочину.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивачка вказує, що банк в порушення п. 5 Додатку №2 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Національного банку України від 19.05.2020 №65, не вказав конкретні підстави припинення відносин, тоді як неаргументована відмова банку від обслуговування є підставою для 1) скасування рішення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку від 12.01.2023; 2) визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого банком відповідно до листа від 13.01.2023 №20.1.0.0.0/7-230113/366, щодо розірвання договору банківського обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1 .

Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 22.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 направлено за підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд судді Морозову С.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.07.2023 задоволено самовідвід судді Морозова С.М. від розгляду справи №912/1072/23, матеріали справи №912/1072/23 передано на повторний автоматизований розподіл.

Внаслідок проведеного повторного автоматизованого розподілу позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд судді Спичаку О.М.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.07.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено позивачу строк та спосіб усуненні недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивачем були усунуті недоліки позовної заяви, вказані судом в ухвалі від 20.07.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва .від 31.07.2023 відкрито провадження у справі №912/1072/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (без проведення судового засідання), встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

Як вбачається з матеріалі справи, ОСОБА_1 22.07.2022 була зареєстрована фізичною особою-підприємцем, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис №000177830.

Як вказує позивачка, з метою ведення підприємницької діяльності в Кіровоградській філії АТ КБ «Приватбанк» нею було відкрито поточний рахунок НОМЕР_1 .

01.12.2022 від Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» надійшов запит про витребування документів на підставі ч. 6 ст. 11 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 06.12.2019 №361-IX.

Зокрема, у вказаному листі банк просив клієнта надати наступну інформацію:

1) копію фінансової звітності фізичної особи-підприємця, що надавалась по закінченню останнього звітного періоду у відповідні органи, засвідчена підписом, з відміткою (за наявності) про отримання органами державної статистики та/або органами державної податкової служби з додаванням відповідної квитанції про надіслання звітності у паперовому або електронному вигляді;

2) інформацію/документи щодо визначення фінансового стану: декларація про майновий стан і доходи з відміткою контролюючого органу України про її отримання (для податкових резидентів України); декларація про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру; довідка Державної фіскальної служби України про суму сплачених податків з доходів фізичної особи, довідка про доходи;

3) опис бізнесу, з визначенням змісту та мети діяльності, позиції на ринку, наявність/відсутність штату найманих працівників, основних джерел та обсягів надходження коштів та наступної реалізації придбаних/вироблених товарів/послуг, перелік основних промислових (або торгових, складських) приміщень/потужностей, логістичне супроводження бізнесу, та іншу інформацію, яка визначає характер діяльності;

4) інформацію та документи, на підставі яких здійснювались операції за період з 03.08.2022 по рахунках/карткам, відкритим як фізичною особою-підприємцем, зокрема:

- звіт 1 ДФ/4ДФ за останній період;

- документи щодо нормування та розрахунків з найманими працівника;

- документи що підтверджують джерела походження коштів від основних контрагентів (договори, додатки до договорів, акти виконаних робіт (наданих послуг) видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, посилання на сайти компаній);

- інформацію та документи щодо походження товару;

- документи, що є підтвердженням витрат пов`язаних з господарською діяльністю;

- документи щодо супутніх витрат;

- виписки з поточних, вкладних (депозитних) рахунків відкритих в інших банках з розшифровкою за 3 місяці;

- письмове пояснення, яким чином Вами здійснюється господарська діяльність (докладно всі етапи);

- надати інформацію та документи щодо мети використання готівкових коштів, знятих з рахунку.

Вищезазначені документи (належним чином засвідчені), мають бути надані до банку протягом 10 робочих днів від дня надсилання цього повідомлення.

Як вбачається з опису вкладення у цінний лист, 13.12.2022 позивачкою було направлено банку документи, перелік яких наведений в описі вкладення у цінний лист.

Як вбачається з Повідомлення банку від 13.01.2023, ним 12.01.2023 було прийнято рішення про відмову від підтримання ділових відносин з позивачкою у зв`язку з встановленням неприйнятно високого рівня ризику/ненадання необхідних для здійснення належної перевірки документів чи відомостей/неможливістю здійснення ідентифікації та/або верифікації, а також встановлення даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників/подання недостовірної інформації/подання інформації з метою введення в оману банк.

Позивачка вказує, що банк в порушення п. 5 Додатку №2 до Положення про здійснення банками фінансового моніторингу, затвердженого постановою Національного банку України від 19.05.2020 №65, не вказав конкретні підстави припинення відносин, тоді як неаргументована відмова банку від обслуговування є підставою для

1) скасування рішення про відмову від підтримання ділових відносин/відмову в обслуговуванні шляхом розірвання ділових відносин/розірвання договору і закриття рахунку від 12.01.2023;

2) визнання недійсним одностороннього правочину, вчиненого банком відповідно до листа від 13.01.2023 №20.1.0.0.0/7-230113/366, щодо розірвання договору банківського обслуговування поточного рахунку НОМЕР_1 .

Зважаючи на викладені обставини та з огляду на докази, які наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку щодо доцільності постановлення ухвали про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження. При цьому, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно приписів ст. 9 Конституції України, статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» і статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами зазначених документів, ратифікованих законами України.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи.

Право на справедливий судовий розгляд, що гарантується Статтею 6 §1, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Белеш та інші проти Чеської Республіки).

Суд завжди займав визначне місце, забезпечуючи право на справедливий суд (Рішення Європейського суду з прав людини у справах Ейрі проти Ірландії та Станєв проти Болгарії. Ця гарантія є "одним з основних принципів будь-якого демократичного суспільства, відповідно до Конвенції" (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Претто та інші проти Італії).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Клінік дез Акація та інші проти Франції вказано, що сторонам повинна бути надана можливість повідомити будь-які докази, необхідні для успіху скарги.

У ст. 11 Міжнародного пакту про політичні та громадянські права, який ратифіковано Указом №2148-08 від 19.10.1973р. Президії Верховної Ради Української РСР, кожен має право при визначенні його прав і обов`язків у будь-якому цивільному процесі на справедливий і публічний розгляд справи компетентним, незалежним і безстороннім судом, створеним на підставі закону.

У рішенні 15-рп/2004 від 02.11.2004р. Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) визначено, що справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом і засобах, що обираються для їх досягнення.

Значення принципів справедливості та добросовісності поширюється не тільки на сферу виконання зобов`язань, а і на сферу користування правами, тобто, такі засади здійснення судочинства виступають своєрідною межею між припустимим використанням права (як формою правомірного поводження) та зловживанням правами (як формою недозволеного використання прав).

Проте, з огляду правила вирішення спору у порядку спрощеного позовного провадження, повне та всебічне з`ясування всіх обставин даної справи та справедливе вирішення спору не вбачається за можливе без проведення підготовчого провадження.

Таким чином, з метою дотримання основних засад господарського судочинства, справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення спору, маючи на меті забезпечення дійсного вирішення правового спору між сторонами, суд дійшов висновку щодо необхідності призначення даної справи до розгляду за правилами загального позовного провадження, починаючи зі стадії відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

1. Здійснювати розгляд справи №912/1072/23 за правилами загального позовного провадження.

2. Призначити підготовче засідання у справі на 25.10.23 о 15:40 год.

Засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44- Б, зал № 13 .

3. Запропонувати відповідачу надати суду:

- у строк протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали подати відзив на позов у порядку, передбаченому статтею 178 Господарського процесуального кодексу України, з викладенням мотивів повного або часткового відхилення вимог позивача з посиланням на діюче законодавство; письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; докази направлення відзиву позивачу.

4. Звернути увагу відповідача, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи (ч.2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України). При цьому, якщо докази не можуть бути подані разом з відзивом з об`єктивних причин, відповідач повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч. 3,4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

5. Запропонувати позивачу у строк не пізніше п`яти днів з моменту отримання відзиву від відповідача подати до суду відповідь на відзив; докази направлення відповіді на відзив всім учасникам справи.

6. Запропонувати відповідачу у строк не пізніше п`яти днів з моменту отримання відповіді на відзив подати до суду заперечення на відповідь на відзив; докази направлення заперечень на відповідь на відзив всім учасникам справи.

7. Всі заяви, клопотання, заперечення подати до суду в строк до 25.10.2023 з дотриманням вимог до форми та змісту заяв з процесуальних питань, встановлених статтею 170 Господарського процесуального кодексу України.

8. Зобов`язати сторін направити в судове засідання своїх представників, повноваження яких оформити відповідно до вимог, викладених у статті 60 Господарського процесуального кодексу України, та надати суду документи, що підтверджують повноваження представників.

9. Повідомити учасників справи, що інформація по справі, яка розглядається, доступна на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

10. Ухвала набирає законної сили з дати її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя О.М. Спичак