УХВАЛА

26 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/6023/21

Суддя Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду Огороднік К.М.

розглянувши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України»

на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023

та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023

у справі №904/6023/21

за заявоюholding & Investment limited, Nicosia, Cyprus

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко авто інвест»

про визнання грошових вимог у сумі 571 378162,24 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 визнані грошові вимоги Niko holding & Investment limited до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко авто інвест» у справі № 904/6023/21 в розмірі 571378162,24 грн (4 черга) і 4540,00 грн (1 черга).

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023 апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 у справі № 904/6023/21, залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 у справі № 904/6023/21 залишено без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» з доданими до неї матеріалами (надіслана 05.09.2023, що підтверджується конвертом Укрпошта) на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023 у справі №904/6023/21, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; скасувати оскаржувані судові рішення; ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви Niko holding & Investment limited, Nicosia, Cyprus до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко авто інвест» відмовити, грошові вимоги відхилити.

Клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги мотивовано тим, що постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023 отримано 16.08.2023, що підтверджується копією конверта суду апеляційної інстанції та роздруківкою відстеження трек номеру.

06.09.2023 на електронну адресу до Верховного Суду від Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» надійшли доповнення до касаційної скарги.

13.09.2023 на електронну адресу Верховного Суду від Niko holding & Investment limited, Nicosia, Cyprus надійшли заперечення проти відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою. Заперечення мотивоване тим, що хоча в касаційній скарзі Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» і посилається в якості підстав касаційного оскарження на пункти 1,4 частини другої ст. 287 ГПК України, проте всупереч її положенням не зазначає норми права, які були порушені та /або неправильно застосовані судами першої та апеляційної інстанції не посилається на рішення Верховного Суду, які являлися б релевантними обставинам, які досліджувались оскаржуваними ухвалами.

Перевіривши касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами, взявши до уваги заперечення Niko holding & Investment limited, Nicosia, Cyprus судом встановлено, що вона не відповідає вимогам ст.ст. 287-291 ГПК України, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

Перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, наведений в частині другій статті 287 ГПК України, є вичерпним.

Згідно з абзацом першим частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Приписами частини 3 статті 311 ГПК України передбачено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційний господарський суд звертає увагу скаржника, що в разі оскарження судового рішення суду на підставі пункту 3 частини другої статті 287 ГПК України, скаржник має зазначити про відсутність такого висновку щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, а у випадку оскарження на підставі 4 частини другої статті 287 ГПК України зазначити підставу касаційного оскарження з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України.

Якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів, та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, або інші порушення норм процесуального права передбачені частиною першою статті 310 ГПК України, то в цьому разі у касаційній скарзі має вказати пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України та має бути конкретно зазначено, з вказівкою на частину першу або/та третю статті 310 ГПК України.

Таким чином, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування яких конкретно норм матеріального та/або порушення норм процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Крім того, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях, або наявність пунктів 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України.

При цьому правильність оформлення касаційної скарги, зокрема, її вимоги, зміст та підстави касаційного оскарження, покладається саме на заявника касаційної скарги.

Так, зокрема в обґрунтування своєї правової позиції скаржник посилається на п.4 частини другої ст. 287 ГПК України. Водночас частина третя ст. 310 ГПК України містить підстави скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд. Однак, в прохальній частині касаційної скарги представник скаржника просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви Niko holding & Investment limited, Nicosia, Cyprus до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ніко авто інвест» відмовити, грошові вимоги відхилити.

Касаційна скарга має містити мотиви взаємозв`язку між ухваленням судового рішення та підставою для касаційного оскарження судових рішень, передбаченою статтею 287 цього Кодексу з урахуванням частини першої, третьої статті 310 ГПК України.

Верховний Суд не наділений повноваженнями за скаржника доповнювати касаційну скаргу міркуваннями, які сам заявник скарги не викладав у тексті касаційної скарги, оскільки вказане свідчитиме про порушення судом принципу змагальності сторін.

В цілому доводи касаційної скарги фактично зводяться до власного викладення обставин справи стороною по справі.

Відповідно до ч. 2 статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 статті 292 ГПК України.

Керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 288, 290, 291, 292 ГПК України, Верховний Суд, -

У Х В А Л И В:

1.Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2023 та на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.08.2023 у справі №904/6023/21 - залишити без руху.

2.Надати Акціонерному товариству «Державний експортно-імпортний банк України» строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а саме: виконати вимоги пункту 5 частини другої статті 290 Господарського процесуального кодексу України та зазначити підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).

3.Роз`яснити скаржнику у справі №904/6023/21, що невиконання вимог цієї ухвали є підставою для повернення касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Касаційного господарського суду

у складі Верховного Суду Огороднік К.М.