ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023м. ДніпроСправа № 905/143/23
за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 2 070 416,46 грн

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Мазнов Д.С.

Представники:

від позивача Тараненко Р.Ю. довіреність адвокат

від відповідача Єжова А.О. довіреність адвокат

ПРОЦЕДУРА:

Приватне акціонерне товариство "Національна Енергетична компанія "УКРЕНЕРГО" звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ" та просило суд стягнути заборгованість за договором про надання послуг з передачі електричної енергії від 03.06.2019 № 0535-02041 у розмірі 2 070 416,46 грн, з яких 1 952 327,24 грн - основний борг, 99 455,05 грн - інфляційні втрати та 18 634,17 грн - 3% річних та судові витрати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

В межах строків, передбачених частиною 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, 07.04.2023 позивач усунув недоліки.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 15.05.2023.

15.04.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву та заявив про орієнтовану суму правової допомоги у розмірі 250 000 грн.

Протокольною ухвалою від 15.05.2023 оголошено перерву до 13.06.2023.

12.03.2023 відповідач подав пояснення по справі.

Протокольною ухвалою від 13.06.2023 оголошено перерву до 03.07.2023.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 09.08.2023.

В судовому засіданні 09.08.2023 розпочато розгляд справи по суті.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2023 судове засідання відкладено до 19.09.2023.

Від відповідача 28.08.2023 надійшло клопотання про відстрочку судового рішення.

Від позивача 14.09.2023 надійшло клопотання про закриття провадження в частині основного боргу, повернення суми судового боргу в цій частині та додаткові пояснення до розрахунку.

У судовому засіданні 19.09.2023 продовжено розгляд справи по суті: заслухано виступи позивача та відповідача, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи. Під час судових дебатів позивач просив позов задовольнити з підстав, викладених у позові, відповідач просив відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

У судовому засіданні 19.09.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Узагальнена позиція позивача

При обґрунтуванні позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору № 0535-03041 від 03.06.2019 про надання послуг з диспетчерського (оперативно-технологічного) управління в частині своєчасної оплати даних послуг.

Внаслідок невиконання відповідачем умов договору, позивач нарахував заборгованість у розмірі 2 070 416,46 грн, з яких: 1 952 327,24 грн - основний борг, 99 455,05 грн - інфляційні втрати та 18 634,17 грн - 3% річних.

Узагальнена позиція відповідача

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з наступних підстав: матеріали справи не містять обґрунтованого розрахунку заявленої до стягнення заборгованості з зазначенням: обсягів наданих послуг; періоду, за який ці послуги були надані; строку оплати наданих послуг; тарифу, по якому ці послуги надавались, тощо.

На думку відповідача, основна заборгованість позивачем завищена та має бути зменшена до 284 233,42 грн.

Відповідач зазначає, що вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат є необґрунтованими зважаючи на те, що усі рахунки виставлялися позивачем зі спливом строку в декілька місяців, а тому, оскільки затримка виставлення рахунків відбувалася з вини позивача, відповідач вважає ці вимоги безпідставними.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Між ДП НЕК «Укренерго» (виконавець) та АТ "ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ" (користувач) укладений договір про надання послуг з диспетчерського (оперативно - технологічного) управління № 0535-02041 від 03.06.2019, в редакції додаткової угоди № 3 до договору про надання послуг з передачі електричної енергії від 03.06.2019 № 0535-02041 (арк.с. 34-43).

За цим Договором ОСП зобов`язується надавати послугу з передачі електричної енергії (далі - Послуга), а Користувач зобов`язується здійснювати оплату за Послугу відповідно до умов цього Договору. Сторони здійснюють свою діяльність відповідно до чинного законодавства України, Правил ринку, Кодексу системи передачі, Кодексу систем розподілу, Кодексу комерційного обліку, ліцензій, відповідно до яких сторони здійснюють господарську діяльність, інших нормативно-правових актів, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України. (п. 1.1; 1.2 договору).

Планова та/або фактична вартість Послуги визначається на підставі діючого на момент надання Послуги тарифу на послуги з передачі електричної енергії та планового та/або фактичного обсягу Послуги в розрахунковому періоді. На вартість Послуги нараховується податок на додану вартість відповідно до законодавства України. Тариф на послуги з передачі електричної енергії затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (Регулятором), та оприлюднюється ОСП на своєму офіційному вебсайті в мережі Інтернет (п.3.1 договору).

Ціна договору визначається як сума нарахованої вартості послуг за сукупністю розрахункових періодів наростаючим підсумком протягом календарного року (п. 3.2 договору).

Для розрахунків за цим Договором використовується плановий і фактичний обсяги Послуги:

1) плановий обсяг Послуги визначається на основі наданих Користувачем повідомлень щодо планового обсягу передачі електроенергії на розрахунковий місяць. У разі ненадання або несвоєчасного надання Користувачем повідомлень плановим обсягом Послуги визначається фактичний обсяг наданої Послуги у попередньому розрахунковому періоді;

2) фактичний обсяг Послуги в розрахунковому місяці визначається відповідно до розділу XI Кодексу системи передачі (п. 4.1 договору).

Планові обсяги Послуги Користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 доби місяця, що передує розрахунковому місяцю. Форма подання повідомлення розміщена на офіційному вебсайті ОСП.

Планові обсяги можуть подаватися на більший період з подальшим їх коригуванням у терміни, передбачені цим пунктом (п.4.2 договору).

Розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору, користувач здійснює поетапну попередню оплату планової вартості Послуги ОСП таким чином:

1 платіж - до 17:00 другого банківського дня розрахункового місяця у розмірі 1/5 від планової вартості Послуги, визначеної згідно з розділом 3 цього Договору. Подальша оплата здійснюється шляхом сплати 1/5 від планової вартості Послуги, яка визначена згідно з розділом 3 цього Договору, відповідно до такого алгоритму:

2 платіж - до 10 числа розрахункового місяця

3 платіж - до 15 числа розрахункового місяця;

4 платіж - до 20 числа розрахункового місяця.

5 платіж - до 25 числа розрахункового місяця.

У разі зміни планових обсягів Послуги протягом розрахункового місяця Користувач передає ОСП повідомлення про зміну обсягів Послуги. ОСП протягом 5 робочих днів з моменту отримання такого повідомлення коригує розмір наступних планових платежів (п. 5.3 договору).

Користувач здійснює розрахунок з ОСП за фактичний обсяг Послуги протягом З банківських днів з дати та на підставі отриманого акта приймання-передачі Послуги, який ОСП надає Користувачу протягом перших 11 календарних днів місяця, наступного за розрахунковим. Оплата Послуги здійснюється на підставі рахунків, наданих ОСП або самостійно сформованих в електронному вигляді за допомогою «Системи управління ринком» (далі-Сервіс), з використанням кваліфікованого електронного підпису тієї особи, яка уповноважена підписувати документи в електронному вигляді, у порядку, визначеному законодавством.

Вартість наданої Послуги за розрахунковий період визначається на підставі даних, що надаються до 08 числа місяця, наступного за розрахунковим (включно), Адміністратором комерційного обліку.

Коригування обсягів та вартості наданої Послуги відповідного розрахункового періоду здійснюється за уточненими даними комерційного обліку, що надається АКО протягом 10 календарних днів з дати проведення процесу врегулювання в Сервісі згідно з вимогами Правил ринку.

Акт коригування наданої послуги у відповідному розрахунковому періоді ОСП направляє Користувачу. Користувач здійснює підписання акта коригування наданої Послуги відповідного розрахункового періоду протягом 3 календарних днів та повертає один примірник підписаного акта ОСП. Оплату вартості Послуги, що виникла в результаті коригування обсягів та вартості Послуг, Користувач здійснює протягом 3 банківських днів з дня отримання акта (п. 5.5 договору).

У разі виникнення розбіжностей за отриманим від ОСП за попередній розрахунковий місяць актом приймання-передачі Послуги Користувач має право оскаржити зазначену в акті приймання-передачі Послуги вартість Послуги шляхом направлення ОСП повідомлення протягом 5 робочих днів з дня отримання акта. Процедура оскарження не звільняє Користувача від платіжного зобов`язання у встановлений Договором термін. Якщо користувач не надає ОСП повідомлення з обґрунтуванням розбіжностей протягом 5 робочих днів з дня отримання акта приймання-передачі Послуги, то вважається, що цей акт прийнятий без розбіжностей (п. 5.6 договору).

Планові обсяги передачі електроенергії Користувач зобов`язаний подавати ОСП до 25 числа місяця, що передує розрахунковому місяцю.

ОСП протягом 5 робочих днів погоджує планові обсяги передачі та повертає їх Користувачу, у разі непогодження.

ОСП протягом перших 11 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, направляє Користувачу акт приймання-передачі наданої Послуги.

Користувач, отримавши акт приймання-передачі наданої Послуги, протягом 3 робочих днів місяця, наступного за розрахунковим, повертає його ОСП, підписаний зі свого боку (п. 9.1 договору).

ОСП щокварталу оформлює акт звірки розрахунків наданої Послуги відповідно до форми, наведеної у додатку 3 цього Договору, та надсилає його Користувачу. Користувач у триденний термін має повернути ОСП акт звірки розрахунків наданої Послуги, підписаний зі свого боку. У разі виникнення розбіжностей за актом звірки між Сторонами Користувач має право у триденний термін направити свій примірник акта звірки розрахунків ОСП з вмотивованим запереченням. Цей акт звірки розрахунків має бути розглянутий ОСП у триденний термін, підписаний у разі згоди та наданий Користувачу. Якщо Сторони не дійшли згоди, застосовуються норми розділу 11 цього Договору (п. 9.2 договору).

У разі несвоєчасної оплати Користувачем отриманої Послуги ОСП направляє Користувачу письмове повідомлення із зазначенням суми заборгованості та кінцевого терміну її оплати. У разі несплати заборгованості Користувачем ОСП має право направити Користувачу письмове попередження щодо можливого припинення надання Послуги відповідно до вимог КСП (п. 9.3 договору).

Рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, будь-які повідомлення за цим Договором повинні направлятися однією Стороною іншій електронною поштою або факсимільним повідомленням, а також повинні бути обов`язково підтверджені рекомендованим листом, іншим поштовим відправленням або доставлені кур`єром під розписку за адресою, зазначеною в цьому Договорі.

Рахунки, акти приймання-передачі, акти звірки розрахунків, повідомлення вважаються отриманими Стороною:

у день їх доставки кур`єром, що підтверджується квитанцією про вручення одержувачеві, що підписується його уповноваженим представником;

у день особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом);

у день направлення за допомогою Сервісу та/або електронною поштою (п. 9.4 договору).

Відповідно до пункту 13.1, Договір набуває чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2021.

В матеріалах справи містяться акти приймання-передачі послуги за період з 31.07.2022 по 31.11.2022 згідно з договором № 0535-02041 на загальну суму 1 952 327, 24 грн від 03.06.2019 та акти коригування за період з 29.11.2022 по 30.12.2022 (арк.с. 44-54).

Також в матеріалах справи містяться рахунки за послугу з передачі електричної енергії (арк.с. 61-65).

Зокрема, відповідно до скріншотів, за наслідком завершення розрахункового місяця, в якому надавалася послуги, направлялися Відповідачу електронною поштою через систему електронного документообігу АСКОД акти приймання-передачі наданих послуг та акти коригування, а саме:

Акт приймання - передачі наданих послуг за липень 2022р. направлено Користувачу 10.08.2022 - не підписано Користувачем.

Акт приймання - передачі наданих послуг за серпень 2022р. направлено Користувачу 09.09.2022 - не підписано Користувачем.

Акт приймання - передачі наданих послуг за вересень 2022р. направлено Користувачу дата 09.10.2022 - не підписано Користувачем.

Акт приймання - передачі наданих послуг за жовтень 2022р. направлено Користувачу 09.11.2022р. - не підписано Користувачем.

Акт приймання - передачі наданих послуг за листопад 2022р. направлено Користувачу 08.12.2022р. - не підписано Користувачем.

Акт коригування до акту приймання - передачі за липень 2022р. направлено та отримано Користувачем 01.12.2022р.

Акт коригування до акту приймання - передачі за серпень 2022р. направлено та отримано Користувачем 21.12.2022р.

Акт коригування до акту приймання - передачі за вересень 2022р. направлено та отримано Користувачем 03.01.2023р (арк.с. 56- 60).

На підставі викладеного, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з оплати послуг за Договором на суму 1 952 327, 24 грн, позивачем за період з липня 2022 по листопад 2022 також нараховано інфляційних витрат у сумі 99 455 ,05 грн та 3% річних у сумі 18 634, 17 грн.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Позивач у відповідності із Законом України "Про ринок електричної енергії" та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018 року (далі - Правила, ПРРЕЕ) постачає електричну енергію споживачам та виконує функції постачальника універсальних послуг на території Дніпропетровської області.

Відповідно до пункту 1.2.7. ПРРЕЕ, постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу. який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток 5 до цих Правил) та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Згідно пункту 3.1.7 ПРРЕЕ, договір між електропостачальником та споживачем укладається. як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору на умовах комерційної пропозиції, опублікованої електропостачальником.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на наявний у матеріалах справи договір та обставини справи, між сторонами виникли правовідносини з надання послуг з передачі електричної енергії.

Щодо суми основного боргу

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Умовами договору передбачено строки, розмір та порядок оплати наданих послуг. Враховуючи зміст пункту 6.5 Договору, строк оплати наданих послуг є таким, що настав.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З матеріалів справи убачається, що сума основного боргу була сплачена в повному обсязі на суму 1 952 327, 24 грн відповідно до платіжних інструкцій:

1. № 2840010 від 17.02.2023 на суму 282 272, 85 грн.;

2. № 2846883 від 24.02.2023 на суму 46 738, 55 грн.;

3. № 2874770 від 10.03.2023 на суму 191 863, 37грн.;

4. № 2874771 від 10.03.2023 на суму 264 343, 66 грн,;

5. № 2874771 від 10.03.2023 на суму 453 425, 60 грн.;

6. № a12e4cb5cf від 14.04.2023 на суму 241 352, 28 грн.;

7. № acc4a75b3f від 28.04.2023 на суму 680 059, 85 грн.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, провадження в частині стягнення з відповідача суми заборгованості у розмірі 1 952 327, 24 грн слід закрити на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши розрахунок штрафних санкцій, що надано позивачем разом із позовом суд зазначає, що позивач здійснював нарахування 3% річних та інфляційних втрат на загальну змінну суму заборгованості (поточну) з урахуванням коливання суми внаслідок часткових сплат відповідача.

Так, позивачем нараховано 3% річних за загальний період з 01.07.2022 до 30.11.2022, які визначаються з кожної окремої суми з урахуванням часткових сплат відповідача, яка загалом становить 18 634, 17 грн.

Відповідач заперечень щодо заявлених до стягнення сум 3% річних та порядку їх нарахування не висловив.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за допомогою додатку «Ліга360» з урахуванням вищевикладеного, вказує про те, що розрахунки позивача в цій частині є обґрунтованими та правильними.

Позивачем нараховано інфляційні втрати за загальний період з липня 2022 по листопад 2022 року у розмірі 99 455, 05 грн, яка розраховувалася з урахуванням суми, що існувала за весь час прострочення, тобто прострочка мала місце більше 15 днів, але загальна сума коливалася внаслідок часткових сплат відповідача та донарахування заборгованостей.

З розрахунків позивача убачається, що заборгованість відповідача коливалася протягом усього періоду наявності заборгованості, тому позивач здійснював нарахування на ту суму (незмінну) протягом одного періоду більше ніж як 15 днів з урахуванням того, що така заборгованість мала місце протягом усього періоду.

Суд, перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за допомогою додатку «Ліга360» з урахуванням вищевикладеного, вказує про те, що розрахунки позивача в цій частині є обґрунтованими та правильними.

Щодо відстрочення виконання судового рішення

Відповідач 28.08.2023 подав клопотання про відстрочку виконання судового рішення на 12 місяців.

Обґрунтовуючи це клопотання відповідач зазначив, що він бере участь у відновлювальних роботах по забезпеченню електропостачанням населених пунктів інших областей України та на критично важливі об`єкти, на що спрямовує всі свої матеріальні ресурси, в тому числі і грошові.

Починаючи з 24.02.2022 вбачається скорочення оплати за послуги з розподілу електроенергії зі сторони споживачів послуг регіону, а також наявність великомасштабних руйнувань електричних мереж товариства (опор ПЛ, проводів, роз`єднувачів трансформаторних підстанцій, ЛЕП інше) у результаті бойових дій, що призводить до суттєвих економічних (фінансових) втрат товариства на відновлення електричних мереж т призводить до утруднення виконання зобов`язань перед працівниками із виплати заробітної плати, сплати податкових зобов`язань.

Щодо клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду у цій справі, суд враховує таке.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно з частиною першою статті 326 цього Кодексу судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За приписами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зазначена Конвенція є головним нормативним актом в сучасній європейській системі захисту прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що стадія виконання судового рішення є частиною правосуддя (рішення у справах "Півень проти України" від 29.06.2004 заява № 56849/00, "Горнсбі проти Греції" від 19.03.1997).

Відповідно до змісту рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Також у рішенні Європейського суду з прав людини від 12.05.2011 у справі "Ліпісвіцька проти України" однозначно визначено про те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, зазначених у пункті 1 статті 6 Конвенції щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Існування заборгованості, підтверджене обов`язковим та таким, що підлягає виконанню, судовим рішенням, надає особі, на чию користь воно було винесене, "законне сподівання" на те, що заборгованість буде їй сплачено, та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 06.10.2011 у справі "Агрокомплекс проти України").

Європейський суд з прав людини також наголошував, що виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. У справі "Фуклєв проти України" (рішення від 07.06.2005) Європейський суд з прав людини вказав, що держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці.

Сукупний аналіз рішень Європейського суду з прав людини у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України" достеменно засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з Конституцією України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 №11-рп/2012).

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Тривале невиконання або несвоєчасне виконання національних судових рішень, за виконання яких Україна несе відповідальність, є структурною та системною проблемою, яку визначено в пілотному рішенні Європейського суду з прав людини, і запровадження ефективних засобів юридичного захисту стосовно відповідних порушень є прямим обов`язком держави.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, держава відповідальна за виконання рішення, ухваленого на користь стягувача у цій справі. Тривале невиконання рішення та відсутність засобів захисту прав стягувача на національному рівні спричиняє порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

За таких обставин виконання судового рішення є важливою стадією судового процесу у контексті забезпечення міжнародних демократичних стандартів щодо дотримання закріпленого у статті 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до частини першої статті 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Частинами третьою - п`ятою статті 331 цього Кодексу передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підсумовуючи викладене, можна дійти висновку, що підставою для відстрочки виконання рішення суду можуть бути лише виняткові обставини, які істотно ускладнюють вчасне його виконання або роблять його неможливим.

При цьому суд має враховувати дотримання балансу інтересів як боржника, так і кредитора. По суті при відстрочці виконання судового рішення мова йде не про звільнення особи від виконання зобов`язання, а про перенесення строку його виконання з однієї дати, що встановлено законом чи судом, на іншу.

За змістом статті 73 Господарського процесуального кодексу України наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, встановлюються на підставі доказів.

Згідно зі статтями 13, 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій несе сторона.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому, суд оцінює докази щодо цього, які мають бути надані, перш за все, заявником.

Оцінюючи надані відповідачем докази в обґрунтування заявленого ним клопотання про відстрочення виконання рішення суду, суд враховує наступні обставини, які ускладнюють виконання рішення суду.

Діяльність електричної інфраструктури відповідача є надзвичайно важливою для держави, що вбачається на прикладі як минулого, так і поточного років, які характеризуються масованими атаками військовим агресором рф на енергетичні об`єкти країни. За загальнодоступною інформацією з офіційних джерел наміри рф й надалі продовжувати ураження енергетичних об`єктів не змінилися, майбутній опалювальний період прогнозується бути не менш складним за минулий.

А тому необхідність забезпечення безперебійної роботи енергетичної системи відповідача в умовах воєнного стану є очевидною.

З огляду на викладене суд доходить висновку про наявність виняткових обставин, які істотно ускладнюють вчасне виконання відповідачем рішення суду та дозволяють задовольнити клопотання відповідача про його відстрочення.

Між тим, вирішуючи питання строку відстрочки, суд приймає до уваги законодавчі обмеження, передбачені частиною п`ятою статті 331 Господарського процесуального кодексу України, а саме не більше одного року з дня ухвалення рішення.

Відтак, визначаючи допустимий строк відстрочення рішення суду, суд вважає розумним строк тривалістю чотири місяці з дня його ухвалення до 19.01.2024, який, окрім іншого, охоплює осінньо-зимовий опалювальний період. Більш тривале відстрочення виконання рішення суду заявником цього клопотання на цей час вмотивовано недостатньо.

За таких обставин убачаються правові підстави для надання відстрочки виконання рішення у цій справі в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних у сумі 18 634, 17 грн, інфляційних втрат у сумі 99 455, 05 грн та судового збору в сумі 1 772,69 грн грн до 19.01.2024 включно.

Щодо судового збору

Пунктом 5 статті 7 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, в тому числі, у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Оскільки судом закрито провадження в частині суми основного боргу, позивачем подано клопотання про повернення йому суми сплаченого судового збору в цій частині.

Відтак, суд дійшов висновку про можливість повернути позивачу 29 284, 91 грн суми судового збору.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Здійснивши перерахунок суми судового збору суд визначив, що судовий збір у розмірі 1 772,69 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ" на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" основного боргу в сумі 1 952 237, 24 грн.

Клопотання Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" про повернення частини судового збору задовольнити.

Повернути Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; (ідентифікаційний код 00100227) з Державного бюджету України судовий збір у сумі 29 284, 91 грн (двадцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят чотири гривні дев`яносто одна копійка).

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ" про стягнення 2 070 416, 46 грн, з яких: 1 952 237, 24 грн - основний борг, 18 634, 17 грн - 3% річних, 99 455, 05 грн - інфляційні втрати задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, буд. 22; ідентифікаційний код 31018149) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; (ідентифікаційний код 00100227) 3% річних у сумі 18 634, 17 грн, інфляційні втрати у сумі 99 455, 05 грн та судовий збір в сумі 1 772,69 грн.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ" про відстрочення виконання судового рішення задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення суду в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ВИСОКОВОЛЬТНІ МЕРЕЖІ" (49107, м. Дніпро, шосе Запорізьке, буд. 22; ідентифікаційний код 31018149) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 25; (ідентифікаційний код 00100227) 3% річних у сумі 18 634, 17 грн, інфляційних втрат у сумі 99 455, 05 грн та судового збору в сумі 1 772,69 грн до 19.01.2024 (на чотири місяці) включно.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.09.2023

Суддя Я.С. Золотарьова